Справа № 944/4945/20
Провадження №1-кп/944/461/22
31.08.2022 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
14 квітня 2019 року приблизно о 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , без попередньої змови із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходячись на польовій дорозі поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинили конфлікт з ОСОБА_8 під час якого, керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом нанесення ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_8 , спричинили ОСОБА_8 синець на шкірі повік лівого ока, два крововиливи в слизовій оболонці обох губ, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Своїми діями, ОСОБА_4 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.28, ч.1 ст. 125 КК України.
Окрім цього, 14 квітня 2019 року приблизно о 01 години 30 хвилин ОСОБА_4 , без попередньої змови із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходячись на польовій дорозі поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинили конфлікт з ОСОБА_9 під час якого, керуючись прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом нанесення ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_9 , спричинили останньому злам коронки і крововилив в ясні першого зуба на верхній щелепі зліва, крововилив в слизовій оболонці верхньої губи зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також синець на правому плечі, три синці на спині, садно на лівій гомілці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.28, ч.2 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження; також зазначив, що просить слухати справу без участі його захисника ОСОБА_10 .
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальну справу закрити.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, 17.03.2021 подав до суду заяву у якій просив справу слухати без його участі, зазначив, що до обвинуваченого має претензії, про що подав цивільний позов.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, 01.04.2021 подав до суду заяву у якій просив справу слухати без її участі, зазначив, що до обвинуваченого має претензії, про що подав цивільний позов.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125 КК України та ч.2 ст.125 КК України відносяться кримінального проступку.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
У ч.3 ст.4 КК України, зазначено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Згідно із ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.
З матеріалів провадження убачається, що кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченому, вчинені 14.04.2019, таким чином, з часу вчинення минуло понад три роки.
Враховуючи викладене, та те, що на час розгляду в суді кримінального провадження спливли строки давності, також відсутні відомості про зупинення строку притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що є підстави звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст.125, ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України, закрити.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені потерпілими цивільні позови необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позовів у порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 314 КПК України, суд,
клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ч.1 ст.125, ч.1 ст.28 ч.2 ст.125 КК України на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями - залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями- залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілим, що вони мають право звернутися з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
Речові докази: куртку синьо-коричневого кольору, із відірваним рукавом та порваною кишенею, вимазані болотом та частково розірвані джинсові штани чорного кольору; один кросівок чорного кольору із залишками болота, пошкоджений наручний годинник чорного кольору із розбитим склом, яка передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1