Справа № 456/418/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/474/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000989 від 19.08.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2022 року, продовжено строк дії ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 06 червня 2022 року по 04 серпня 2022 року включно.

Своє рішення суд мотивує тим, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, обвинувачений за викликом суду неодноразово не з?являвся, до нього застосовувався привід, однак він доставлений не був у зв?язку із відсутністю по місцю проживання. Ухвалою суду 16.07.2020 був оголошений у розшук. 30.11.2021 ухвалою суду, повторно, був оголошений у розшук, тому суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, до усного клопотання захисника не додано жодних доказів щодо наявності інвалідності у матері та необхідності проведення операції. На даний час не допитані свідки, не досліджені докази по справі.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2022 року скасувати та обрати ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю та покладення відповідних процесуальних обов`язків.

В обґрунтування вимог передбачених в апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції не враховано обставини які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, наявне постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_8 , 1957 року народження, яка є інвалідом II групи пожиттєво.

Вважає необґрунтованими посилання прокурора на ухилення обвинувачення від явки до суду, що в свою чергу свідчить про існування ризику передбаченого ст. 177 КПК України, оскільки неявки в судові засідання були викликані поважними причинами, про що повідомлялось суд та сторону обвинувачення, зокрема обвинувачений супроводжував та перебував в різних закладах охорони здоров`я разом зі своєю матір`ю яка проходила стаціонарне лікування та ряд операцій та через протипоказання рухливості потребувала постійної допомоги та догляду. Після проміжного лікування обвинувачений разом із матір`ю повернувся до місця проживання та після чого протягом тривалого часу був доставлений до суду.

Звертає увагу на те, що прокурором в клопотанні не представлено жодних належних обґрунтувань, що обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати розслідуванню даного кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають значення у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказує про те, що відсутні обставини які б дали підстави вбачати можливого існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення. Також просить розгляд даної справи проводити без участі прокурора.

В обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу покликається на те, що вказана ухвала винесена з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, а відтак є законною та обґрунтованою, а доводи апелянта вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з таких підстав.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнає своє вини у вчиненні кримінального правопорушення, а відтак може впливати на свідків у кримінальному провадженні які на даний час ще не допитані, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує про те, що під час судового розгляду кримінального провадження встановлено та підтверджено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 зможе переховуватися від суду, оскільки останній не з`являвся в судові засідання без поважних причин, про причини неявки суд не повідомляв (такі повідомленая у матеріалах справи відсутні), за останнім відомим місцем проживання АДРЕСА_2 , був відсутній, застосовані тричі судом приводи в порядку ст. 140 КПК України виконані не були, через неможливість встановлення місця перебування обвинуваченого, та такий двічі судом оголошувався у розшук.

Стверджує, що доводи захисника про те, що обвинувачений працює та позитивно характеризується за місцем праці не відповідають дійсності, підтверджуючі документи з даного приводу не надані стороною захисту.

Крім цього, зазначає, що з довідки про склад сім`ї, виданої Гніздичівською селищною радою за № 252 від 30.08.2019 вбачається, що в склад сім`ї обвинуваченого входять: мати - ОСОБА_8 , 1957 р.н., рідний брат - ОСОБА_10 ,1997 р.н. та рідний брат - ОСОБА_11 , 1979 р.н., які на думку сторони обвинувачення також можуть здійснювати догляд за матір`ю, а відтак доводи сторони захисту, про те, що такий догляд може здійснюватися тільки обвинуваченим ОСОБА_12 не відповідає дійсності. Щодо інших членів сім`ї будь-яких підтверджуючих документів про неможливість здійснювати догляд за ОСОБА_13 не надано.

Наголошує, що підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_14 у виді домашнього арешту немає, оскільки під час досудового розслідування такий уже обирався за місце проживання останнього, що в АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресу обвинувачений був відсутній. Також, підстав для обрання такого запобіжного заходу за місцем реєстрації обвинуваченого, що в АДРЕСА_1 немає, оскільки згідно довідки про склад сім`ї, виданої Гніздичівською селищною радою за № 252 від 30.08.2019 вбачається, що сам обвинувачений та всі члени його сім`ї за вказаною адресою тільки зареєстровані, однак не проживають. Відтак в обвинуваченого відсутнє постійне місце проживання.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що суд не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази, які прокурором не долучалися до матеріалів кримінального провадження так і не вправі оцінювати покази свідків, які не допитані в судовому засіданні без оцінки доказів в сукупності. На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

Так, по справі не допитані свідки, не досліджені докази по справі.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на те, що ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на учасників кримінального провадження продовжують існувати і під час судового провадження, обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками колегії суду першої інстанції про те, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, обвинувачений за викликом суду неодноразово не з`являвся, до нього застосовувався привід, однак він доставлений не був у зв`язку із відсутністю по місцю проживання, зокрема ухвалою суду 16.07.2020 був оголошений у розшук; 30.11.2021 ухвалою суду, повторно, був оголошений у розшук, тому інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, щоб обрати ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки з доданої прокурором довідки про склад сім`ї, виданої Гніздичівською селищною радою № 252 від 30.08.2019 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 та всі члени його сім`ї за вказаною адресою лише зареєстровані, але не проживають, що свідчить про те, що в обвинуваченого відсутнє постійне місце проживання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи захисника обвинуваченого, про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які встановлені ухвалами судді при обранні запобіжного заходу та подальшого продовження його строку, не зменшились.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог захисника обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.