ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1434/22 Справа № 215/468/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000250 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2022 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_7 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 червня 2022 року.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на доведеність заявлених прокурором ризиків, а також, що обставини, які встановлені судом під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились, то суд дійшов висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу. Також судом враховано, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку, за який законом передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від суду. Також, суд зазначив, що доказів на підтвердження того, що обвинувачений за станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятора та отримувати належну медичну допомогу, суду не надані, в тому числі не надійшли і на запит суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та обрати стосовно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Посилається на свій стан здоров`я, що він хворіє на туберкульоз відкритої форми і не має можливості лікуватись в умовах слідчого ізолятора, а також має матір похилого віку, яка потребує його допомоги та має намір вступити до лав територіальної оборони м. Кривого Рогу. Зазначає, що він має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись від суду, а вину у скоєному визнає, проте вчинений ним злочин не є тяжким.
Позиції учасників судового провадження.
Учасники судового розгляду про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, клопотань про особисту участь до суду не надходили, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без його участі.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи обвинуваченого про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою є безпідставними і не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як слідує з матеріалів справи, в провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області є кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розгляд якого триває.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому з тих підстав, що на час подання клопотання продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які також були підставою для обрання саме такого, виключного, запобіжного заходу.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження та висунення прокурором обвинувачення і на даній стадії вже здійснюється судовий розгляд доведеності обвинувачення.
Перевіривши матеріали провадження на предмет наявності ризиків, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання за інкримінований йому злочин та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення хоча й нетяжкого злочину, але за який законом України про кримінальну відповідальність, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а тому такий ризик є наявним та обґрунтованим.
Обґрунтованим є і ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу перебуває на розгляді інше кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення також за ч. 2 ст. 185 КК України, в якому він, перебуваючи під домашнім арештом, вчинив діяння за яке обвинувачується в цьому кримінальному провадженні.
Вищевикладені обставини дають підстави стверджувати про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть нівелювати встановлені ризики та виконання ним процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та обрати стосовно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись зокрема на свій стан здоров`я та на бажання вступити до лав територіальної оборони м. Кривого Рогу, проте жодних документів, які підтвердили стан його здоров`я суду не надав, як і доказів, що він не може отримувати належне лікування в умовах слідчого ізолятора. Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що бажання стати до лав територіальної оборони не є достатнім для зміни запобіжного заходу, при цьому обвинувачений в цій частині наводить суперечливі доводи, оскільки одночасно посилається на свій стан здоров`я і наявність низки важких захворювань.
Суд першої інстанції також врахував й обставини, визначені ст. 178 КПК України та зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, хворіє на ВІЛ-інфекцію, обвинувачується у скоєнні в період іспитового строку нового злочину, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах заявленого клопотання та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом не було розглянуто питання можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, оскільки, як видно з ухвали суду, судом проаналізовано усі обставини справи та вказано про те, що застосувати більш м`який запобіжний захід, наразі, не можливо, оскільки ризики, які були визнані судом доведеними раніше, на час розгляду клопотання прокурора, не зменшились та не перестали існувати.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст. ст. 199, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4