Справа № 185/3304/21
Провадження № 1-кп/185/172/22
У Х В А Л А

06 липня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000080 від 14 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - адвоката ОСОБА_6 (у режимі ВКЗ),

ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (у режимі ВКЗ)

потерілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначивши, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Так, відповідно до клопотання зазначено, що ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, первинної медичної допомоги потерпілому не надав, після вчинення злочину до правоохоронних органів не звернувся. Під загрозою застосування суворого покарання у вигляді позбавлення волі у випадку визнання його винуватим ОСОБА_3 може переховуватися від суду, також може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він є обвинуваченим, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі. Також ОСОБА_3 , не маючи офіційного джерела прибутків, міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні заперечували, вказавши, що обвинувачення не обґрунтоване, тому просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , то у клопотанні прокурора зазначено, що ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, первинної медичної допомоги потерпілому не надав, після вчинення злочину до правоохоронних органів не звернувся. Під загрозою застосування суворого покарання у вигляді позбавлення волі у випадку визнання його винуватим ОСОБА_4 може переховуватися від суду, також може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він є обвинуваченим, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі. Також ОСОБА_4 , не маючи офіційного джерела прибутків, міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зазначили, що обвинувачення не обґрунтоване, тому просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Потерпілий та його представник підтримали прокурора.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спливає 09 липня 2022 року.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує наступні об`єктивні підстави та положення чинного законодавства України.

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна. Під час судового розгляду встановлено, що місце реального проживання та місце зареєстрованого проживання відрізняються.

Дані обставини й на даний час свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченими свого місця проживання (у випадку застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.
Що стосується ризику впливу на свідків, то станом на день розгляду клопотання даний ризик відсутній, бо свідки допитані.
В той же час ризик вчинення іншого кримінального правопорушення щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не знайшов свого підтвердження, бо вони раніше не судимі, а доказів схильності до протиправної поведінки прокурором не надано.

Також суд звертає увагу на те, що безпідставним є посилання прокурора на те, що обвинувачені не звернулись до правоохоронних органів та зникли з місця вчинення злочину, бо законодавство не містить таких вимог та не покладає такого обов`язку.

Суд враховує, що обвинувачені перебувають під вартою з 17 та 18 березня 2021 року, тобто більше року, однак вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину з достатньо суворим покаранням, а тому ризик ухилення від суду, разом з інтересами суспільства, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинувачених, дані про можливість ухилення від суду разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказаний ризик, тому з метою запобігання йому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

З огляду на наявність обвинувачення у вчиненні злочину із застосуванням насильства, розмір застави не визначати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 03 вересня 2022 року, 10.40 год.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 03 вересня 2022 року, 18.40 год.

У клопотанні обвинувачених про застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 03 вересня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1