ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1107/22 Справа № 932/3676/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 06.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 06.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Накладено арешт на майно, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: грошові кошти номіналом 500 грн. 8 купюр: УЖ 3640010, СБ 9792728, СЖ 7720528, УИ 8908281, ЛИ 1589773, УЗ 7916199, ЗД 1444900, ЗЗ 7175564; мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max»; мобільний телефон марки «Meizu», білого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; електрошокер марки «COP-580000 KV BL-1103».

В іншій частині вимог клопотання відмовлено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що у даному випадку підлягають арешту грошові кошти, які можуть бути об`єктом кримінального правопорушення, мобільні телефони, оскільки відповідно пояснень потерпілого йому телефонували ймовірно причетні до злочину особи, а також електрошокер, який було використано для залякування потерпілого, а інше майно, на яке вказує слідчий, не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max»; мобільний телефон марки «Meizu», білого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; електрошокер марки «COP-580000 KV BL-1103»; грошові кошти номіналом 200 грн. серія та номер АК 6922899; грошові кошти номіналом 500 грн. 8 купюр: УЖ 3640010, СБ 9792728, СЖ 7720528, УИ 8908281, ЛИ 1589773, УЗ 7916199, ЗД 1444900, ЗЗ 7175564; грошові кошти номіналом 5 грн.- 1 купюра, УБ 5688874; грошові кошти номіналом 1грн.- 2 купюри, УИ 4466597,ПВ 2667278; автомобіль марки «Toyota Rav4», сірого кольору, 2015 р.в., д.н.з НОМЕР_3 , vin-code: НОМЕР_4 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржувана ухвала є необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 30.06.2022 року з метою подолання його опору, заштовхали останнього до автомобіля марки «Toyota Rav4», д.н.з НОМЕР_3 , та відвезли в бік району Кадаки у м. Дніпрі, де в подальшому застосували фізичний та психологічний вплив. Також зазначає, що 08.07.2022 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 приїхали до потерпілого ОСОБА_11 на зустріч для отримання грошей на вказаному автомобілі, де їх було затримано в порядку ст. 208 КПК України та проведено обшук автомобіля, в ході якого виявлено та вилучено майно, яке постановою слідчого було визнано речовим доказом у провадженні.

Також вказує, що слідчим суддею не було надано належну оцінку тому, що автомобіль може бути знаряддям вчинення злочину та містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються, зокрема щодо наявності у салоні слідів пальців рук, біологічних матеріалів, які належать ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та потерпілому, інші предмети, які можуть свідчити про вчинення злочину.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги; адвоката та власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001088 від 06 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньої змовою, в умовах воєнного стану, із погрозами застосування насильства вимагали у потерпілого ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 20 000 гривень.

08 липня 2022 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Rav4», д.н.з НОМЕР_3 було виявлено та вилучено майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max»; мобільний телефон марки «Meizu», білого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; електрошокер марки «COP-580000 KV BL-1103»; грошові кошти номіналом 200 грн. серія та номер АК 6922899; грошові кошти номіналом 500 грн. 8 купюр: УЖ 3640010, СБ 9792728, СЖ 7720528, УИ 8908281, ЛИ 1589773, УЗ 7916199, ЗД 1444900, ЗЗ 7175564; грошові кошти номіналом 5 грн.- 1 купюра, УБ 5688874; грошові кошти номіналом 1грн.- 2 купюри, УИ 4466597,ПВ 2667278; транспортний засіб автомобіль «Toyota Rav4», сірого кольору, 2015 р.в., д.н.з НОМЕР_3 , vin-code: НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та 08.07.2022 року вказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, після чого оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 12 липня 2022 року на частину з них було накладено арешт як на речові докази.

На думку колегії суддів, під час постановлення вказаного рішення слідчий суддя мав достатні відомості про те, що все перелічене вище майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є речовими доказом у кримінальному провадженні, проте надав їм неналежну оцінку і прийняв передчасне рішення про арешт не всього майна, зазначеного у клопотанні, а саме безпідставно відмовив в арешті автомобіля та грошових купюр номіналом 1 гривня та 5 гривень.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що незастосування цього заходу тягне неможливість проведення слідчих дій та експертиз із використанням вилученого 08.07.2022 року автомобіля «Toyota Rav4», сірого кольору, 2015 р.в., д.н.з НОМЕР_3 , vin-code: НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , з огляду на те, що він може містити відомості та сліди кримінального правопорушення, що сталося, зокрема сліди пальців рук, біологічні матеріали потерпілого та інші відомості стосовно обставин вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки даний автомобіль використовувався для пересування ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 , які згідно встановлених матеріалами провадження даних, неодноразово приїздили до потерпілого ОСОБА_11 та в подальшому змусили останнього сісти до вказаного автомобіля і відвезли його в бік району Кайдаки. Незастосування арешту цього автомобіля може потягнути також знищення наявних у ньому слідів вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого вони не зможуть бути використані як докази.

Також слід зазначити, що арешт підлягав накладенню і на грошові кошти номіналом 5 грн.- 1 купюра, УБ 5688874; грошові кошти номіналом 1грн.- 2 купюри, УИ 4466597,ПВ 2667278, оскільки дані кошти було вилучено разом з іншими вилученими грошовими коштами, які були у розпорядженні тої самої особи, а тому вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а також можуть бути предметом конфіскації, яка передбачена санкцією ч. 4 ст. 189 КК.

Доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не було надано належну оцінку всьому вилученому майну на його відповідність вимогам речовим доказам в порядку ст. 98 КПК України, та безпідставність часткового накладення арешту на заявлене у клопотанні слідчого майно, колегія суддів вважає обгрунтованими, а тому з урахуванням викладеного вище приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 06.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області рядового ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 06.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування майном на: мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max»; мобільний телефон марки «Meizu», білого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 ; електрошокер марки «COP-580000 KV BL-1103»; грошові кошти номіналом 200 грн. серія та номер АК 6922899; грошові кошти номіналом 500 грн. 8 купюр: УЖ 3640010, СБ 9792728, СЖ 7720528, УИ 8908281, ЛИ 1589773, УЗ 7916199, ЗД 1444900, ЗЗ 7175564; грошові кошти номіналом 5 грн.- 1 купюра, УБ 5688874; грошові кошти номіналом 1грн.- 2 купюри, УИ 4466597,ПВ 2667278; автомобіль марки «Toyota Rav4», сірого кольору, 2015 р.в., д.н.з НОМЕР_3 , vin-code: НОМЕР_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3