ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/197/22 Справа № 712/4434/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваної захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2022 року про часткове задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення розслідування злочинів, вчинених в сфері господарської та службової діяльності СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2022 року клопотання слідчого ОСОБА_8 задоволено частково.

Застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 серпня 2022 року, включно.

Покладено на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

Попереджено ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.
Також зазначив, що органом досудового розслідування не доведена необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт та що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти тим ризикам які існують.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Черкаської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2022 року про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.
Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме: в період доби, а саме: в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, строком до 60 діб, тобто до 16.08.2022 року. На час дії запобіжного заходу покласти на підозрювану обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу доведено існування як мінімум двох ризиків можливої протиправної поведінки підозрюваного, а саме ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик можливого незаконного впливу на свідків та експертів у цьому ж кримінальному проваджені.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003720 від 30.10.2020 року за ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.
16.06.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.
За доводами прокурора причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків вчинення злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просив застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.
Відповідно до приписів ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Апеляційний суд зазначає, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд повинен враховувати вимоги п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Суд апеляційної інстанції вважає, слідчим суддею в достатній мірі встановлено підстави для відмови в обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Такий запобіжний захід, на переконання апеляційного суду, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.
Тільки те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості належать до категорії тяжких злочинів, не дає підстав для застосування до першого такого запобіжного заходу, як домашній арешт.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що підозрювана має постійне місце проживання, раніше не судима, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем роботи характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки за місцем проживання, на утриманні має хворих батьків, за якими потрібний сторонній догляд, та за якими крім підозрюваної нікому доглядати. Чоловік підозрюваної призваний до лав ЗСУ, племінник, який доглядав за батьками підозрюваної, на даний час вважається безвісно зниклим під час війни.
Крім того, з моменту внесення відомостей про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, ОСОБА_6 жодним чином не перешкоджала досудовому розслідуванню.
Також з часу оголошення ОСОБА_6 про підозру, 16 червня 2022 року, не встановлено жодного факту порушення нею своїх процесуальних обов`язків.
Будь-яких доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваної за час досудового розслідування стороною обвинувачення апеляційному суду також не надано.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у даному випадку прокурором хоч і доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, проте зазначені у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_6 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.
Положення ст.179 КПК України регламентують, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Оскільки протягом апеляційного розгляду не було обґрунтовано прокурором наявність виняткових обставин, які дають можливість для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що забезпечити належну поведінку останньої можливо шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Такий запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді за викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає, а відмова в застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, на думку суду апеляційної інстанції, відповідає нормам кримінального процесуального законодавства та позиції Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст.ст. 181, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2022 року про часткове задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3