Справа № 545/2093/21
Провадження № 1-кп/545/52/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження внесене в ЄРДР під № 0000273 від 15 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитренки Новосанжарського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до кримінальної відповідальності:

- 26 вересня 2011 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України, справа закрита по амністії,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в :

14 травня 2021 року близько 14.56 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгівельної зали ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» за адресою: с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, вул. Київське Шосе, 1-а, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що його злочинні дії не будуть помічені, вчинив крадіжку кухонного ножа марки «Tramontina Cантоку Ultra», який розміщувався на торгівельній вітрині магазину, та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 завдав потерпілому збитку на загальну суму 359 грн. 92 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 травня 2021 року близько 16.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу магазину «Продукти» за адресою: с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області, вул. Соборності, 2-а, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, під приводом придбання товарів, надав продавцю за придбані товари паперовий сувенір, який має вигляд банкноти Української національної валюти, номіналом 500 грн. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що передані ним паперові сувеніри не є національною валютою України (гривнею), не перебувають в обігу, і не є законним платіжним засобом на території України.

Після цього, продавець вказаного магазину, отримавши вищевказані сувенірі в якості оплати за товар, та для обміну, будучи веденою в оману, вважаючи отримані купюри банкнотами Української національної валюти номіналом 500 гривень, передала ОСОБА_4 майно магазину «Продукти»», а саме: пляшку пива «Броварня № 1» об`ємом 1 л, пляшку горілки «Первак» об`ємом 0,5 л, пляшку лікеру «Амарето» об`ємом 0,7 л, пачку сухариків «Грінки» вагою 70 гр., пачку картопляних чіпсів «Люкс» вагою 133 гр., пакетик розчинної кави «МакКофе 3в1» та решту у розмірі 130 грн.

Заволодівши вказаними товарами та грошима ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричини матеріальну шкоду власнику магазину «Продукти» ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Представник потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 до суду надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 14 травня 2021 року близько 14 год. 56 хв. таємно викрав чуже майно, і його дії за вказаним епізодом кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 14 травня 2021 року близько 16 год. 30 хв. вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно і кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються: ч. 1 ст. 185 КК України, як кримінальний проступок та за ч. 2 ст. 190 КК України, як нетяжкий злочин, однак являються суспільно небезпечними, оскільки посягають на право власності.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він офіційно не працевлаштований; згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Новосанжарська центральна районна лікарні Новосанжарської районної ради Полтавської області» перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра ДЗ: Гострий поліморфорний психотичний розлад з симптомами шизофренії.

Відповідно до акта судово-психологічного експерта № 245 від 30 червня 2021 року ОСОБА_4 на час проведення дослідження будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, який не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь ОСОБА_4 не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не страждав будь-яким психічним захворюванням. Рівень недоумства у ОСОБА_4 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 під дію ч.ч. 2, 3 ст.ст. 19, 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

У відповідності до ст. 66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

З урахуванням усіх обставин у справі, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, суд не вбачає підстав для застосування такого виду покарання, як штраф, а вважає за доцільне призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того, беручи до уваги той факт, що обвинувачений має постійне місце проживання, його критичне ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

А відтак, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік, який є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжні заходи по кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому наступне покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення на строк один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- пляшку пива «Броварня № 1» об`ємом 1 л; пляшку горілки «Первак» об`ємом 0,5 л; пляшку лікеру «Амарето» об`ємом 0,7 л; пачку сухариків «Грінки» вагою 70 гр.; пачку картопляних чіпсів «Люкс» вагою 133 гр.; пакетик розчинної кави «МакКофе 3в1»; грошові кошти в сумі 130 грн. купюрами 100, 20 та 10 гривень повернути власникам після набрання вироком суду законної сили;

- дві сувенірні банкноти номіналом по 500 гривень, вилучені у ОСОБА_4 та сувенірну банкноту номіналом 500 грн., вилучену у ОСОБА_6 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Полтавського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1