ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/3123/16-к
Провадження № 1-кп/910/49/19
У Х В А Л А
24 серпня 2022 рокум. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, розгляд клопотання захисника ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей та документів,

в с т а н о в и в :

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що в грудні 2015 року, обіймаючи посаду заступника директора Департаменту начальника відділу державної експертизи міжнародних передач апаратури керування, електрообладнання та товарів подвійного використання ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), будучи службовою особою центрального органу виконавчої влади, якому присвоєно 7 ранг 3 категорії, отримав неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду дій з використанням свого службового становища.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_7 подано клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтування клопотання
Своє клопотання захисник ОСОБА_7 мотивував тим, що 08.04.2016 він звернувся до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із адвокатським запитом, в якому прохав надати належним чином засвідчену: 1) копію договору доручення № 190 від 06.07.2015, укладеного між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ОСОБА_8 ; 2) фотокопію витягу з журналу реєстрації укладених договорів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із фіксацією реєстрації договору доручення № 190 від 06.07.2015; 3) фотокопію витягу з журналу реєстрації вихідної/вхідної кореспонденції ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із зазначенням найменування вихідного документу за реєстраційним номером 18/11?1656 від 15.07.2015.

Однак, 18.04.2016 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у відповідь на адвокатський запит, замість надання фотокопій витягів з журналу реєстрації укладених договорів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із фіксацією реєстрації договору доручення № 190 від 06.07.2015 та з журналу реєстрації вихідної кореспонденції ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із зазначенням найменування вихідного документа за р/№ 18/11?1656 від 15.07.2015, надано скріншот з електронної програми «Журнал договорів» та з електронної книги « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

У подальшому, 02.06.2016 адвокат ОСОБА_7 звернувся до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію щодо 1) переліку вчинених ОСОБА_9 , в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », юридичних дій, 2) витрат, понесених Товариством у зв`язку із виконання ОСОБА_9 своїх обов`язків та 3) електронного документообігу вказаного Товариства.

Проте, 13.06.2016 у відповідь на вищевказаний адвокатський запит ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надало інформації лише щодо програмного забезпечення електронного документообігу, а в наданні іншої інформації було відмовлено, у зв`язку із конфіденційністю.

18.05.2020 під час допиту в якості свідка у судовому засіданні Вищого антикорупційного суду генеральний директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_10 підтвердив надану на адвокатські запити інформацію та пояснив, що з ОСОБА_9 вони давно знайомі чи то по рибалці, чи то по полюванню.

Втім, 09.02.2016 та 22.05.2017 допитаний в якості свідка на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 20.01.2016 ОСОБА_10 не пригадав участі ОСОБА_9 у вирішенні питання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в ДСЕК.

Таким чином, сторона захисту ставить під сумнів достовірність ведення обліку договорів та реєстрації вихідної кореспонденції на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виключно за допомогою електронних програм, при тому, що відомості з папки «властивості», яка містить інформацію про дату та час створення працівниками підприємства відповідної інформації за допомогою комп`ютерних програм, на підтвердження достовірності інформації у наданих витягах з електронної програми «Журнал договорів» та електронної книги « ІНФОРМАЦІЯ_4 », не надавалася.

Крім того, у своєму клопотанні захисник ОСОБА_7 зазначає, що отримана в ході тимчасового доступу інформація допоможе спростувати позицію сторони обвинувачення щодо укладення договору доручення від 06.07.2015, видачі довіреності від 15.07.2015 та, як наслідок, участі ОСОБА_9 у вирішенні питань ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ДСЕК з 15.07.2015.

За твердженням захисника ОСОБА_7 , вся інформація, що цікавить сторону захисту, повинна міститись в паперових та електронних носіях інформації, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

З огляду на викладене, захисник ОСОБА_7 просить суд надати йому тимчасовий доступ до вищезазначених паперових та електронних носіїв, оскільки інформація, яка знаходиться в цих носіях, містить охоронювану законом таємницю та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 162 КПК України доступ до неї можливо отримати лише з дозволу суду. Крім цього, захисник вважає, що отримані в установленому кримінальним процесуальним законом порядку документи, а саме шляхом отримання дозволу на тимчасовий доступ, можуть бути використані ним як доказ для підтвердження обставин, що мають значення для всебічного, повного та об`єктивного судового розгляду, зокрема здійснення стосовно обвинуваченого провокації вчинення злочину.

Позиція учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримали та прохали його задовольнити у повному обсязі.
Захисник ОСОБА_11 , будучи належно повідомленим про дату, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не прибув, що, з урахуванням думки обвинуваченого, не перешкоджає вирішенню зазначеного клопотання.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання сторони захисту, оскільки вважає, що документи, які планує отримати сторона захисту, вже наявні в матеріалах справи та були отримані на адвокатський запит адвоката ОСОБА_7 ще у 2016 році, а відтак відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.

Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, своєї правової позиції щодо задоволення клопотання захисника не повідомив.

Мотиви та обґрунтування суду
Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Так, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За версією сторони захисту, документи, які зазначені в клопотанні, можуть спростувати версію сторони обвинувачення, зокрема в частині показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо обставин укладення договору доручення від 06.07.2015, видачі довіреності від 15.07.2015 та участі ОСОБА_9 у вирішенні питань ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у ДСЕК з 15.07.2015.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що інформація, яку планує отримати сторона захисту в результаті проведення такого тимчасового доступу, вже наявна в документах, долучених до матеріалів судової справи стороною захисту, безпосередньо захисником ОСОБА_7 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було надано завірені витяги з електронної книги « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та електронного «Журналу договорів», в яких зазначені реєстраційні номера договору доручення від 06.07.2015 та довіреності від 15.07.2015, а також інші відомості щодо укладення договору та видачі довіреності. Будь-яких доказів, які б свідчили про недостовірність інформації, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наданої на адвокатські запити, захисником не наведено. А необхідність дублювати такі документи в матеріалах справи стороною захисту невмотивована.

З огляду на викладене, вимога захисту про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні зазначеного клопотання, суд додатково звертає увагу на те, що відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організаціи?, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиціі? Украі?ни від 12.04.2012 № 578/5, строк зберігання реєстраційних журналів, карток, електронних баз даних вхідних, вихідних та внутрішніх документів становить три роки (п. 122 вказаного Переліку). Суд не має сумнівів у тому, що захисник ОСОБА_7 обізнаний про зазначену правову норму.

Натомість, у своєму клопотанні адвокат просить надати тимчасовий доступ до документів за 2015 рік, зокрема до книг реєстрації укладених договорів за 2015 рік, книг реєстрації вихідної кореспонденції за 2015 рік, строк зберігання яких у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », як володільця, закінчився. За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ініціатором звернення не доведено наявність достатніх підстав вважати, що речі та документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, перебувають або можуть перебувати у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Щодо процесуальної поведінки захисника ОСОБА_7 .
Як вбачається із матеріалів справи, 18.04.2016 документи, якими сторона захисту обґрунтовує своє клопотання, були отримані захисником ОСОБА_7 на його адвокатський запит від 08.04.2016 (т. 13 а.с. 25).

Крім того, відповідно до журналу судового засідання від 23.04.2020 вказані документи були долучені до матеріалів судової справи стороною захисту з метою встановлення обставин укладення та виконання договору доручення від 06.07.2015 під час допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (т. 13 а.с. 52).

Наступного дня після долучення цих документів, а саме 24.04.2020, в ході допиту вищевказаних осіб в якості свідків, серед іншого, захисником були задані запитання та отримано відповіді щодо обставин укладення та виконання договору доручення від 06.07.2015 (т. 13 а.с. 70).

Разом із цим, із зазначеним вище клопотанням про тимчасовий доступ до документів захисник ОСОБА_7 звернувся до суду лише 19.08.2022. Зі змісту клопотання вбачається, що відомості, які стали підставою для його заявлення, відомі захиснику зі 1) змісту документів, отриманих за результатами адвокатського запиту від 08.04.2016, які були долучені та дослідженні в судовому засіданні від 23.04.2020 та 2) показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які були надані 24.04.2020 під час допиту в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на те, що принцип диспозитивності (ст. 26 КПК України), який відноситься до основних засад кримінального провадження, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК України, а суд, у свою чергу, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесено на його розгляд сторонами та віднесено до його повноважень цим Кодексом.

У зв`язку з цим, логічно та цілком очікувано розраховувати на те, що у випадку отримання стороною захисту документів та виявлення в них відомостей, які можуть бути підставою для звернення із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, вона скористається таким правом та, відповідно, якнайскоріше звернеться до суду з таким клопотанням, враховуючи, що для реалізації дозволу на такий доступ необхідний значний час.
Однак, як вбачається з вищенаведеного, захисник ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням лише після спливу більш ніж 6?ти років з моменту отримання відповідей ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та більш ніж 2?х років після прибуття в судове засідання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , під час допиту яких захистом з`ясовувалися питання достовірності викладених в них (документах) інформації.

Суд додатково звертає увагу, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває на завершальній стадії. Судом закінчено дослідження доказів сторони обвинувачення і вже тривалий час продовжується надання доказів сторони захисту, після закінчення якого заплановано допит обвинуваченого та судові дебати. Разом з цим, варто зазначити, що надання доказів сторони захисту відбувається занадто повільно, захист використовує тактику повторного заявлення вже вирішених судом клопотань.

Таким чином, враховуючи правову позицію сторони захисту щодо переходу до допиту обвинуваченого, а відповідно й закінчення судового розгляду тільки після дослідження усіх доказів сторони захисту, таке затягування з ініціюванням клопотання про тимчасовий доступ, за певних умов, може свідчити про зловживання захисником своїми процесуальними правами з метою затягування судового розгляду.

Крім того, колегія суддів презюмує, що адвокат ОСОБА_7 , будучи фахівцем в галузі права, повинен оперувати положеннями щодо правил та строків зберігання документації на підприємствах. Водночас, прохання захисника про надання тимчасового доступу до документації, датованої 2015 роком (строк зберігання якої закінчився), може свідчити тільки про те, що таке клопотання спрямоване на затягування судового розгляду, а не на отримання реального результату.
У даному судовому провадженні випадки такої поведінки захисника мали місце й раніше, про що суд звертав увагу у своїх судових рішеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159, 160, 161, 162, 163, 164 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3