Провадження №11-кп/801/761/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001128 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» на користь ОСОБА_8 12741,05 грн. матеріальної шкоди та 637,05 грн. відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 2600 грн. франшизи, 46862,95 грн. відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 12 серпня 2021 року близько 14:29 год. ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вулиці К. Коріатовичів в місті Вінниці зі сторони вулиці Р. Скалецького. В районі електроопори № 20, під час виконання маневру розвороту ліворуч на нерегульованому перехресті з вулицею М. Кішки, ОСОБА_7 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги у русі пішоходу ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину вул. М. Кішки по умовній лінії тротуару, справа-наліво по напрямку руху автомобіля. Внаслідок цього ОСОБА_7 з необережності, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді вторинно-відкритого уламкового двохкісточкового перелому лівої гомілки зі зміщенням та підвивихом стопи дозовні, забою та садна обох колінних суглобів та правого ліктьового суглобу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 964/980 від 21.10.2021 року, вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/102- 21/12666-ІТ від 06.09.2021 року, в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України. При цьому в діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
За вищевикладених обставин водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 16.2 - на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині часткового задоволення позовних вимог потерпілого та винести рішення, яким зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в розмірі 15000 грн.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд вийшов за межі позовних вимог призначаючи стягнення відшкодування моральної шкоди із страхової компанії, а також необґрунтовано задовільнив позовні вимоги потерпілого у великому розмірі, який не доводився належними та допустимими доказами.
Також не враховано, що ОСОБА_7 частково відшкодував шкоду та пропонував допомогу, намагався мінімізувати негативні наслідки своїх дій.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_10 просить відмовити в задоволені апеляційної скарги, а вирок залишити без змін, оскільки рішення суду законне та обґрунтоване, так як ОСОБА_7 до початку судового розгляду не цікавився станом здоров`я потерпілого, а шкоду почав відшкодовувати частково після ознайомлення із цивільним позовом.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять зменшити визначений розмір моральної шкоди, враховуючи особу обвинуваченого, який має двох неповнолітніх дітей, має тимчасові заробітки та може відшкодувати в двічі меншу шкоду визначену судом потерпілому, прокурора та представника потерпілого ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційної скарги, так як погоджуються з рішенням суду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не оскаржує правильність встановлених судом фактичних обставин, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність зміни вироку суду в частині задоволення цивільного позову, а саме необхідності зменшення розміру стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку апеляційного суду дані вимоги закону судом були дотриманні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

У даному провадженні представник потерпілого ОСОБА_10 звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, як до обвинуваченого ОСОБА_7 , так і до страхової компанії ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», які були предметом розгляду суду першої інстанції, а тому доводи захисту про те, що суд вийшов за межі позовних вимог не знайшли свого підтвердження, враховуючи, що задоволений розмір позивних вимог був в межах цивільного позову.

Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди, суд врахував обставини кримінального правопорушення та моральні страждання, які зазнав потерпілий внаслідок ДТП, а тому підставно визначив близьку до заявленого позову суму коштів.

З такими висновками також погоджується апеляційний суд, оскільки потерпілий ОСОБА_8 є пенсіонером, внаслідок спричинених тілесних ушкоджень від ДТП досі не може самостійно пересуватись, потребує постійної допомоги, лікувався за власні кошти та допомоги від обвинуваченого під час лікування не отримував, а ОСОБА_7 намагався мінімізувати негативні наслідки своїх дій лише згодом.

За таких обставин, враховуючи розумне задоволення потреб потерпілої особи та достатній для цього визначений розмір моральної шкоди, апеляційний не вбачає підстав для зменшення такого розміру та зміну вироку суду в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2022 щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4