ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2845/22 Справа № 202/5720/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Дніпро

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 , поданої на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2022 року, якою щодо обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,раніше

продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 07 листопада 2022 року включно,

встановила:

У провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходяться матеріали кримінального провадження №0001441 від 02 серпня 2021 року за ч.2 ст.307 КК України щодо ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду справи 09 вересня 2022 року суд задовольнив клопотання прокурора і продовжив щодо ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 07 листопада 2022 року.

Мотивував тим, що прокурором доведено продовження існування на даній стадії судового провадження ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України - можливість переховуватись від суду та вчинити нове кримінальне правопорушення, з огляду на наявність низки не знятих та не погашених судимостей за аналогічні злочини.

У поданій апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_6 просить про скасування судової ухвали та про обрання її підзахисному ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.

Наголошує про відсутність, на її думку, продовження існування ризиків, зазначених в ухвалі суду та на які посилався прокурор у заявленому клопотанні.

ОСОБА_7 раніше не був засудженим, вина його у межах даного

кримінального провадження не доведена; справа розглядається судом тривалий час, останнє судове засідання відбувалось 23.02.2022 року.

Захисник вважає недоцільним продовження тримання під вартою ОСОБА_7 за відсутності для цього підстав.

У апеляційній скарзі сторона захисту просила про розгляд скарги у відсутності захисника та самого обвинуваченого. Від самого ОСОБА_7 клопотань про бажання особистої присутності у судовому засіданні апеляційного суду не надходило.

Прокурор належним чином була повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника, але, у судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, судовому розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №№0001441 від 02 серпня 2021 року за ч.2 ст.307 КК України щодо ОСОБА_7 постановлено ухвалу у порядку ст.197 КПК України і щодо останнього продовжений строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 07 листопада 2022 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначена вище судова ухвала підлягає апеляційному перегляду.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю умотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судове рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання слідчого, повинно відповідати критеріям, зазначеним у ст.370 КПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Як свідчить зміст оскаржуваної ухвали, наведені вище вимоги діючого кримінального процесуального закону судом враховані.

Зокрема, суд встановив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що

його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суд обґрунтовано зазначив про продовження існування ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду, враховуючи відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, утриманців, та бажання отримати джерела прибутку злочинним шляхом.

Крім того, колегія суддів погоджується і з іншим висновком суду про продовження існування ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Судовий розгляд по справі на момент розгляду клопотання прокурора ще триває.

Висновок суду про те, що застосування за таких обставин до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж найсуворіший з них - тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню заявлених вище та встановлених судом ризиків, ґрунтується на наявних у матеріалах провадження доказах і він належним чином умотивований.

Доводи апеляційної скарги захисниці не спростовують встановлені судом обставини і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407, 418,419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

УхвалуІндустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2022 року, якою обвинуваченому за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 07 листопада 2022 року включно, залишити без змін, апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 - без задоволення

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3