Справа № 450/4590/21 Провадження № 1-кп/450/90/22
УХВАЛА
судового засідання
27 квітня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000462, внесеного до ЄРДР 08 липня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відносно якого 09 липня 2021 року обрано та в подальшому неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру грошової застави.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 березня 2022 року в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 02 травня 2022 року включно без визначення розміру грошової застави.

Прокурор в судовому засіданні 27 квітня 2022 року заявила та подала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру грошової застави, оскільки щодо нього є наявність обґрунтованої підозри та наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились, оскільки він матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Частиною 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, він не працює та не навчається. Відтак існують підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду і вчинити нові кримінальні правопорушення, з огляду на що наявні всі підстави для продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначенням грошової застави, оскільки ризики, які встановлені під час досудового розслідування та раніше були підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 5 ст. 182 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, що встановлено в судовому засіданні.

Згідно п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.) «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З врахуванням викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на строк 60 днів, а саме до 26 червня 2022 року включно без визначенням розміру грошової застави.

При цьому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховує, що він обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, а тому не визначає розмір грошової застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 26 червня 2022 року включно без визначення розміру грошової застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1