Справа № 308/7418/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000598, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Запоріжжя, Запорізької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року справа №182/1311/21 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 27.05.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 будучи засудженим 10 березня 2021 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0000152, до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин, відносно якого 13 грудня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000171 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області скеровано обвинувальний акт, розгляд якого зупинено 15.06.2021, та відносно якого порушено кримінальне провадження № Суровським ВП в м. Одеса за ч.2 ст.185 КК України, розслідування якого зупинено 29.12.2021 у зв`язку з розшуком, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб який в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, та який в подальшому Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб та який в подальшому Указом Президента України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Незважаючи на викладене, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, 05 травня 2022 приблизно о 09 год. 45 хв. перебуваючи у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 40, шляхом вільного доступу з прилавків здійснив крадіжку 12 шт. шоколаду, а саме - шоколаду «Milka» молочний пористий з кокосом 97 г. в кількості 2 од. загальною вартістю 88 грн., шоколаду «Milka» з карамельною начинкою з арахісом 90 гр. в кількості 4 од. загальною вартістю 180 грн., шоколаду «Milka» молочний 90 гр. в кількості 3 од. загальною вартістю 126 грн., шоколаду «Milka» з начинкою з какао та шматочками печива Орео 100 г. в кількості 3 од. загальною вартістю 126,56 грн., чим завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні - ТОВ «БАЗА», на суму 518 грн. 56 коп., після чого з місця події зник й викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, за попередньою змовою, у групі з невідомою особою чоловічої статті, тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину 15 травня 2022 приблизно о 15 год. 56 хв. перебуваючи у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 40, шляхом вільного доступу з прилавків здійснили крадіжку продуктових товарів а саме: шоколаду «Milka» молочний пористий з кокосом 97 г., вартістю 43,79 грн., шоколаду «Milka» малина та крем 90 г. в кількості 2 од. загальною вартістю 60,78 грн, шоколаду «Milka Bubbles» капучино молочний пористий 97 г., вартістю 35,03 грн., шоколаду «Milka Darkmilk Haselnuss» 85 г., вартістю 30,46 грн. шоколаду «Milka Darkmilk Kakao Splitter» 85 г. в кількості 2 од. загальною вартістю 55 грн., шоколаду «Milka» молочний з полуницею-кремом 97 г., в кількості 10 од. загальною вартістю 344 грн., шоколаду «Milka Bubbles» молочний пористий 80 г., в кількості 2 од. загальною вартістю 60,78 грн, шоколаду «Millennium» чорний пористий 85 г., вартістю 19,97 грн., енергетичних напоїв «Hell Red Grape 0,25л ж/б, в кількості 2 од. загальною вартістю 31,30 грн., пиво «Corona Extra» 0,355 л пл., вартістю 55,03 грн., чим завдала матеріальну шкоду потерпілій стороні - ТОВ «БАЗА», на загальну суму 736,14 грн., після чого з місця події зникли й викраденими речами розпорядились на власний розсуд.
Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, 05 червня 2022 приблизно о 17 год. 30 хв. перебуваючи у супермаркеті АТБ за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 175А, шляхом вільного доступу з прилавка здійснив крадіжку пляшки алкогольного напою " Capitan Morgan Original Spiced Gold", 0,7 л. вартістю 435,70 грн., чим завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні - ТОВ «АТБ - маркет», на загальну суму 435,70 грн., після чого з місця події зник й викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення майна(крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
Прокурор вказує, що 08 червня 2022 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.
Прокурор зазначає, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду; усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою зміни їх показань на свою користь; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення та існує ризик його подальшої протиправної поведінки.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину, з врахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення. З цих підстав, на думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та які наведені та обґрунтовані у цьому клопотанні.
На підставі наведеного, прокурор просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, посилаючись на обставини, викладені у відповідному клопотанні та просив задовольнити.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Розглянувши клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження з цього приводу та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом у судовому засіданні, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, а саме: до 17.09.2022. Разом з цим, визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 49620 грн. У разі внесення застави у вказаному розмірі судом постановлено покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м.Ужгород Закарпатської області), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.07.2022 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 27.05.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено до судового розгляду.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.

Також, суд керується положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання особи під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над правом особистої свободи, закріпленим у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на свободу і особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежено на підставах і в порядку, визначених законом. Обмеження конституційного права на свободу має переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним і обґрунтованим. Воно має забезпечити можливість оптимального досягнення легітимної мети.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей у обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного злочину проти власності, зокрема, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою,у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного злочину проти власності та на даний час йому інкримінуються вчинення нового умисного злочину, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, приймає до уваги, що ризики, передбачені положеннями ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання суддею відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, доказів, які б свідчили про погіршення стану здоров`я обвинуваченого суду не надано.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію розгляду в даному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом, суд виходить з вимог ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», складає 49620 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м.Ужгород Закарпатської області), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , обов`язків в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. до двох місяців, а саме до 09 листопада 2022 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».
Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 16 вересня 2022 року о 16 год. 55 хв.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1