У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/8071/13-к

№ 1-в/183/57/22

31 березня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 183/8071/13-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

11.02.2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 183/8071/13-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, яке постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області закрито за відсутності в діянні складу злочину. Цим же рішенням суду вирішено питання щодо речових доказів: протокол № 132 від 12.03.2008 р. засідання конкурсної комісії, акт вибору та обстеження земельної ділянки від 20.03.2008 р. та схему до нього залишено у справі; цивільний позов Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_5 залишено без розгляду; постанову слідчого по ОВС слідчого відділу УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 21.06.2011 року про накладення арешту на автомобіль «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , скасовано; постанову слідчого по ОВС слідчого відділу УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 21.06.2011 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , скасовано.

Таким чином ОСОБА_3 , виключно у законний спосіб, було набуто право власності на земельну ділянку, яке зараз ніким не оспорюється, не є предметом цивільного позову ні в межах кримінальної справи, ні в будь-якому іншому провадженні.

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса з метою вчинити нотаріальну дію, тобто, у передбачений Конституцією та законодавством України спосіб, скористатись своїм правом власності на земельну ділянку, площею 2,000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Піщанської сільської ради, кадастровий номер -01-402-0034, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 381507, виданого Новомосковською РДА на підставі розпорядження голови Новомосковської РДА № 1148 від 15.07.2008 року та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-08-126-02675.

Але, від приватного нотаріуса ОСОБА_3 дізналася про накладене обтяження на належну їй земельну ділянку (арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11178132, зареєстровано 17.05.2011 року Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України).

Крім зазначеного, з отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що арешт на належну ОСОБА_3 зазначену земельну ділянку накладено на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н, від 17.05.2011 року Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області.

Тобто, під час проведення досудового слідства по даній кримінальній справі слідчим було накладено арешти не тільки на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , але й на вищезазначену земельну ділянку.

Крім того, по даній кримінальній справі ОСОБА_3 не була визнана ані підозрюваною, ані обвинуваченою, та не є особою, яка за законом несе відповідальність за дії підозрюваного чи обвинуваченого, не була визнана цивільним відповідачем у даній кримінальній справі, а тому законних підстав для витребування майна з її володіння в рамках даної кримінальної справи навіть на момент винесення постанови про накладення арешту на вказану земельну ділянку, не було, а тим паче зараз, після закриття судом даної кримінальної справи на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України, 1960 року, - не має жодної доцільності для продовження існування вказаного обтяження, яким порушуються права ОСОБА_3 як власника.

Таким чином, виникла ситуація, за якої, суд, закриваючи постановою від 02.09.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України, 1960 року дану кримінальну справу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , вирішив питання щодо скасування накладених постановами слідчого арештів на рухоме та нерухоме майно обвинуваченого, але залишив поза увагою вирішення питання щодо скасування накладеного в цій самій кримінальній справі арешту на земельну ділянку належну ОСОБА_3 , тобто особі, яка не має ніякого процесуального відношення до цієї справи.

Тому, посилаючись на положення ст. 170 КПК України ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 вважає, що оскільки вона не має жодного відношення до кола перелічених осіб, а кримінальна справа закрита судом, арешт накладений на належну їй земельну ділянку повинен бути скасований.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_4 не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, одночасно просив його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, неявка в судове засідання учасників кримінального провадження за вищевказаних обставин у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що постановою слідчого по ОВС СВ УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 17.05.2011 року накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером -01-402-0034 (т. 9 а.с. 80).

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2014 року провадження по кримінальній справі № 183/8071/13 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, закрито за відсутності в діянні складу злочину. Цим же рішенням суду вирішено питання щодо речових доказів по справі: протокол № 132 від 12.03.2008 р. засідання конкурсної комісії, акт вибору та обстеження земельної ділянки від 20.03.2008 р. та схему до нього залишено у справі; цивільний позов Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_5 залишено без розгляду; постанову слідчого по ОВС слідчого відділу УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 21.06.2011 року про накладення арешту на автомобіль «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , скасовано; постанову слідчого по ОВС слідчого відділу УСБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 21.06.2011 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , скасовано (т. 11 а.с. 121-125).

Відповідно до ст. 170 КПК України, на яку посилається представник заявника, як на підставу своїх вимог, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Однак, згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові ВП ВС від 15.05.2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496 цс18), з припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності і можливість застосовування специфічного порядку скасування такого обмеження, зумовленого кримінально-процесуальними відносинами, втрачається.

Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочато за КПК України 1960 року та завершено у прядку, передбаченому КПК України 1960 року. Залежно від суб`єктного складу учасників такого спору, його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що провадження по кримінальній справі № 183/8071/13-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відкрито за КПК України 1960 року, і закрито за КПК України 1960 року.

ОСОБА_3 є особою, яка не була учасником кримінального провадження, а тому питання щодо зняття арешту з її майна має розглядатися у порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством України.

Отже, суд вважає, що клопотання представника заявника ОСОБА_4 про скасування арешту майна є необґрунтованим, винесеним без урахування обставин, які мають значення для правильного вирішення питання, окресленого в клопотанні, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 183/8071/13-к за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1