Провадження № 1кс/712/ 1557 /22
Справа № 712/3324 /22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2022 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0000150 від 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 та погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_8 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Штоково Російська Федерація, громадянина України, українця, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , 20.01.2022 близько 01.10год., перебуваючи поблизу будинку № 325 по бул. Шевченка, в місті Черкаси, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна, проник до автомобіля «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_1 , що є власністю ОСОБА_11 , звідки умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав відео реєстратор «Stealth DVR ST230» серійний номер 8V16100440, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/4031-ТВ від 06.05.2022 становить 466,67 грн., та в подальшому з викраденим майно з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

12.05.2022 ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Причетність ОСОБА_10 до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.01.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами допиту свідків; протоколом огляду предметів від 06.05.2022, та іншим матеріалами кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що метою застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідка та інших учасників у кримінальному провадженні, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Наявність ризиків орган досудового розслідування обґрунтовує тим, що підозрюваний, на цей час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину та 02.11.2020 відносно ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави. У подальшому 06.11.2020 останнього було звільнено з під варти в зв`язку з внесенням застави. 28.12.2020 обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 було скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України. 13.05.2021 за клопотанням адвоката, запобіжний захід відносно ОСОБА_10 було змінено на особисте зобов`язання та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, але останній на шлях виправлення не став та 20.01.2022 вчинив новий, аналогічний, тяжкий, корисливий злочин.
Тому, знаходячись на волі може скоїти нові умисні злочини, матиме можливість безперешкодно застосувати вплив (застосувати фізичного насильство чи погрозою його застосувати) на інших учасників (потерпілого, свідків) які надали викривальні показання у кримінальному провадженні з метою схилення їх до зміни показів в суді, переслідуючи при цьому мету уникнення від відповідальності, з метою припинення його злочинної діяльності та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 та запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисники в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні, вину свою у вчиненому злочинові не визнав та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В своєму клопотанні слідчий за погодженням з прокурором вказує, що до підозрюваного ОСОБА_10 необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але доказів не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Прокурором не доведено та не надано письмових доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України, а стороною захисту надані копії повісток про виклик підозрюваного до слідчого, по яким останній з`являвся своєчасно за викликами.

Судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, на виклики слідчого з`являється та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, тому за таких обставин суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_10 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 липня 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_12 наступні обов`язки:
1) Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
2) Не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово;
3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та засобів зв`язку;

4) Здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон, інші
документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
6) Заборонити спілкування з потерпілим, свідками та експертами по даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора та захисника.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_10 , слідчому та прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13

Повний текст ухвали проголошено 16 травня 2022 року о 15.30 год.