печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1771/21-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_20, за участю секретаря ОСОБА_21, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_22 в інтересах ОСОБА_1 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_23. від 24.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0006250 від 19.08.2013, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_24 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_23. від 24.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0006250, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи скаргу, зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про те, що слідчим розглядалися доводи, викладені у заяві потерпілої, оскільки з них випливає, що слідчий взяв до уваги лише показання осіб, які, на думку заявника, скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 КК України, та даючи неправдиві покази намагаються уникнути кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів. Адвокат зауважує, що в оскаржуваній постанові слідчий не звертає увагу на об`єднані матеріали кримінального провадження № 0005637 по факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та не дає їм належну правову оцінку. Крім того, скаржник вказує, що слідчим в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проігноровано висновки судово-медичної експертизи від 30.07.2013, які свідчать про те, що тілесні ушкодження, які могли бути спричинені ОСОБА_2 24.07.2013, могли утворитися при обставинах та спосіб, які зазначає потерпіла ОСОБА_1 . Як вказує адвокат, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин провадження, слідчим не надано оцінку обставинам кримінального провадження у сукупності з усіма зібраними доказами, внаслідок чого останній дійшов помилкового висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, скаржник просить оскаржувану постанову скасувати, а матеріали вказаного кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для продовження проведення досудового розслідування.

Особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_24 звернувся до суду із заявою, в якій просить здійснювати розгляд зазначеної скарги без його участі.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Поряд з тим направив письмові заперечення, в яких зазначає, що в ході проведення досудового розслідування були допитані всі можливі учасники події, проведені слідчі експерименти, одночасні допити, судово-медичні експертизи, в тому числі і комісійна судово-медична експертиза та інші слідчі (розшукові) дії, за наслідком чого прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Так, слідчий вказує, що на відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вказує висновок комісійної судово-медичної експертизи №031-147-2019, де серед іншого вказано, що основна причина смерті ОСОБА_2 - хронічна ішемічна хвороба серця, і настання смерті ОСОБА_2 не перебуває ні в якому причинно-наслідковому зв`язку з тілесними ушкодженнями, які були йому спричинені з 02-03.08.2013, а не 24.07.2013. Крім того, на відсутність в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, вказують їх показання, інші зібрані матеріали та висновок комісійної судово-медичної експертизи №031-147-2019, де серед іншого вказано, що виявлені у ОСОБА_2 синці та садна можливо утворилися 24.07.2013, що органом досудового розслідування розцінюється як припущення, що не може бути використане як доказ спричинення вказаних тілесних ушкоджень саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки вказані тілесні ушкодження ОСОБА_2 міг отримати в іншу дату тобто 5-16 днів 3-10 днів до 30.07.2013 та при інших обставинах. З урахуванням викладеного, просить відмовити у задоволенні означеної скарги.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю осіб, які не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та матеріали закритого кримінального провадження, надходить наступних висновків.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0006250, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_23. від 24.11.2020 кримінальне провадження № 0006250 від 19.08.2013 закрито за відсутністю в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строків її подання слідчим суддею протягом розгляду справи не встановлено.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 24.11.2020 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, процесуальне рішення слідчого щодо закриття даного кримінального провадження виступало предметом контролю слідчого судді та прокурора.

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2016 скаргу адвоката ОСОБА_25, який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 , на постанову слідчого прокуратури м. Києва ОСОБА_26. від 04.03.2016 про закриття вказаного кримінального провадження, задоволено з підстав неповноти проведеного досудового розслідування. Слідчий суддя, з-поміж іншого, вказав, що слідчий при провадженні досудового слідства провів його однобоко та без надання оцінки доводів іншої сторони. Так в ході досудового слідства було проведено слідчий експеримент за участі очевидців свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які відтворили обстановку і обставини вищезазначених подій, але належної оцінки цим доводам не надано /т. 2 а. м. 239-242/.

У подальшому, постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_27 від 29.09.2016 дане кримінальне провадження повторно закрито з аналогічних підстав, викладених у постанові від 04.03.2016 /т. 2 а. м. 245-251/.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.07.2017 вищезазначену постанову від 29.09.2016 скасовано /т. 2 а. м. 262/.

Постановою слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_27 від 30.07.2017 вказане провадження закрито повторно, без врахування вимог попередніх ухвал слідчого судді, у зв`язку з чим дану постанову скасовано постановою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_28 /т. 2 а. м. 263-270; 284-285/.

Слідчий суддя зауважує, що як в оскаржуваній постанові від 24.11.2020, так і в попередніх постановах про закриття даного кримінального провадження, що були предметом судового та прокурорського контролю, слідчий, в обґрунтування прийнятого процесуального рішення, посилається на непослідовність та внутрішні протиріччя показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , а також достовірність показань свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , при цьому не з`ясовуючи причин розбіжностей у показаннях згаданих свідків.

Як вбачається з матеріалів вказаного провадження, останні містять лист заступника Генерального прокурора України від 18.03.2014 щодо неналежного розслідування в рамках цього кримінального провадження. Серед недоліків, зокрема, зазначено відсутність одночасного допиту потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 із свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /т. 2 а. м. 103/.

Представником потерпілої, адвокатом ОСОБА_29. неодноразово направлялись клопотання щодо необхідності проведення зазначеної слідчої дії, проте в задоволенні вказаних клопотань слідчим було відмовлено /т. 3 а. м. 54-59; 77-82/.

Окрім того, за змістом оскаржуваної постанови, слідчий дійшов висновку про хибність показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_4 зайшов до помешкання ОСОБА_15 , де в подальшому побив ОСОБА_16 , з огляду на показання свідка ОСОБА_17 , який в якості старшого дільничого інспектора Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, 18.08.2013 за черговим викликом прибув за адресою: АДРЕСА_1 та вказав, що обстановка в квартирі порушена не була. Поряд з тим, подія, обставини якої є предметом досудового розслідування, мала місце 24.07.2013.

Також, виходячи з матеріалів закритого кримінального провадження, останні містять протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 20.04.2015. Останній показав, що 24.07.2013 біля 16.30 год. він знаходився за місцем мешкання, на кухні займався своїми домашніми турботами, та побачив як до прибудинкової веранди, де мешкають Хоменки, в руках із палицею прибіг син сусідки з кв. АДРЕСА_2 , як його ОСОБА_19 він не знає, впізнати може, та з порогу став бити ОСОБА_2 по всіх частинах тіла /т. 2 а. м. 145-149/.

Зазначені обставини, повідомлені вказаним свідком, залишись поза оцінкою слідчого при прийнятті рішення щодо закриття даного провадження, та жодних подальших процесуальних дій за участю вищевказаного свідка не проводилось.

З урахуванням викладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 006250 від 24.11.2020 не можна вважати проведеним повно, у зв`язку із чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_22 в інтересах ОСОБА_1 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_23. від 24.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0006250 від 19.08.2013 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_23. від 24.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0006250 від 19.08.2013 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_30