ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/356/22 Справа № 712/6702/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.171 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
користувача майнаОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах користувача тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2022 року про розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001522 від 27.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в його користувача - ОСОБА_7 в ході проведення 22 серпня 2022 року обшуку та яке перелічене в поданому клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2022 року клопотання прокурора про накладення арешту - задоволено повністю.

Накладено арешт на виявлені та тимчасово вилучені 22 серпня 2022 року в користувача цього майна ОСОБА_7 під час проведення обшуку жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 речі, а саме:

-сім бокс на 8 сім карт та 8 сім карт;

-сім бокс на 32 сім карти, с/н: 32MCFRMVS18120597, та 32 сім карти;

-сім бокс на 16 карт та 16 сім карт;

-сім бокс на 4 сім карти, с/н: НОМЕР_1 , та 4 сім карти;

-сім бокс на 32 карти, с/н: НОМЕР_2 , та 32 сім карти;

-сім бокс на 16 сім карт, с/н: 16MCHTRM18074219, та 16 сім карт;

-сім бокс на 16 сім карт, та 16 сім карт;

-сім бокс на 16 сім карт, с/н: НОМЕР_3 та 16 сім карт;

-сім бокс на 32 сім карти, с/н: НОМЕР_4 , та 32 сім карти;

-сім бокс на 32 сім карти, с/н: НОМЕР_5 , та 32 сім карти;

-сім бокс на 32 сім карти, с/н: НОМЕР_6 ;

-сім бокс на 32 сім карти, с/н: НОМЕР_7 , та 32 сім карти;

-сім бокс на 32 сім карти, с/н: НОМЕР_8 , та 32 сім карти;

-сім бокс на 16 сім карт, с/н: 16MCHTRM18074223, та 16 сім карт;

-сім бокс на 16 сім карт, с/н: 16MCHTRM18074225, та 16 сім карт;

-сім бокс на 16 сім карт, с/н: НОМЕР_9 , та 16 сім карт;

-сім бокс на 16 сім карт;

-сім бокс на 8 сім карт;

-сім бокс на 8 сім карт, с/н 8MCDRM16111760, та 8 сім карт;

-коробка (лоток) з сім картами;

-коробка (лоток) з сім картами;

-коробка (лоток) з сім картами;

-сім бокс на 128 сім карт, с/н: НОМЕР_10 ;

-сім бокс на 128 сім карт, с/н: НОМЕР_11 ;

-сім бокс на 128 сім карт;

-сім бокс на 128 сім карт, с/н: НОМЕР_12 ;

-сім бокс на 128 сім карт та 128 сім карт;

-сім бокс на 128 сім карт та 128 сім карт;

-сім бокс на 108 сім карт, с/н: НОМЕР_13 та 74 сім карти;

-сім бокс на 128 сім карт, с/н: НОМЕР_14 , та 121 сім карта;

-сім бокс на 128 сім карт, с/н: НОМЕР_15 , та 122 сім карта;

-сім бокс на 128 сім карт, с/н: НОМЕР_16 , та 94 сім карта;

-13 лотків з сім картами та 2 поліетиленових пакета з сім картами;

-22 лотки з сім картами та 6 поліетиленових пакета з сім картами;

-коробка (велика кількість) з сім картами;

-618 тримачів з сім картами вода фон;

-278 тримачів з сім картами;

-592 тримачів з сім картами;

-5 лотків з сім картами та один поліетиленовий пакет з сім картами;

-12 мобільних телефонів: Самсунг, Номі, Номі, Віан, Номі, Самсунг (с/н: 52243), два телефони без марки, флай (с/н: 38126 та НОМЕР_17 ), два телефона без марки, нокіа (с/н: НОМЕР_18 );

-Роутера с/н: 219А262001209;, с/н: 219А262001210;

-Системний блок

-Системний блок

-Системний блок

-Системний блок з 4 відеокартами RTX 3080TI

-Системний блок

з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001522 від 27.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Виконання ухвали покладено на слідчого ОСОБА_8 слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах користувача тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 30 серпня 2022 року про арешт майна скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Апеляційну скаргу, зокрема, обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України, як і клопотання прокурора про арешт майна.

Вказує, що судом першої інстанції було формально розглянуто клопотання, оскільки суд наклав арешт на 5 системних блоків, в той час як, відповідно до протоколу обшуку від 22 серпня 2022 року, було вилучено лише 2 системних блоки, відповідно, на думку адвоката, суд не досліджував матеріали клопотання про арешт майна та наклав арешт на майно, яке фактично не вилучалося під час обшуку, що є наслідком того, що обидві сторони прокурор та суд формально віднеслись до своїх обов`язків.

Також зазначає, що слідчий суддя не мотивував належним чином доцільність та мету накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, що свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ним ухвали і порушує права ОСОБА_7 , як користувача зазначеного майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_7 , які підтримала апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень, зокрема арешт майна.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

ЄСПЛ нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Крім того, згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя зазначив, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

Також слідчий суддя, встановивши фактичні обставини справи, врахувавши завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, з метою його схоронності, як речових доказів, призначення та проведення відповідних експертиз, та для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, встановлення істини у кримінальному провадженні, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке перелічене в клопотанні прокурора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали по заяві ОСОБА_9 про те, що 10.07.2022 року невстановлена особа, під приводом здачі в оренду житла в м. Черкаси, з використанням комп`ютерної техніки, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами заявниці, які остання перерахувала на розрахунковий рахунок № НОМЕР_19 , в якості авансу.

Під час здійснення досудового розслідування 18.08.2022 року отримано дозвіл слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення 22.08.2022 року обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено речі (які перелічені у протоколі обшуку від 22.08.2022 року).

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 22 серпня 2022 року, вилучені речі та документи, які перелічені у протоколі обшуку від 22.08.2022 року, визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст. ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

З наданих матеріалів вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке вилучене в ході обшуку 22.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вказані речові докази можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При розгляді клопотання прокурора про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді, в цілому, відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

На думку колегії суддів, в клопотанні слідчого доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, з урахуванням яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, про що аргументовано зазначив слідчий суддя в ухвалі, яка є предметом оскарження.

Доводи захисника ОСОБА_6 про невідповідність ухвали слідчого судді вимогам КПК України, у зв`язку із чим тимчасово вилучене майно підлягає поверненню його користувачу, колегія суддів вважає неаргументованими, так як слідчий суддя при розгляді клопотання про накладення арешту на майно дотримався вимог ст. 170 КПК України, згідно якої арешт допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів.

Будь-яких доказів існування негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 про незаконне накладення арешту на системні блоки без їх ідентифікації та наявності розбіжностей в зазначенні їх кількості в клопотанні в порівнянні із даними протоколу обшуку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до протоколу обшуку від 22.08.2022 року, який був складений за адресою АДРЕСА_1 , слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , кожний системний блок було поміщено до картонної коробки та опечатано біркою з підписами понятих, що дозволяє їх ідентифікувати.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що в протоколі помилково не зафіксовано один системний блок, проте, при передачі до кімнати зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в наявності було п`ять системних блоків, що також зафіксовано у постанові про визнання предметів речовими доказами від 22.08.2022 року.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді обґрунтована та належним чином мотивована і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги захисника, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 171, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах користувача тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2022 року про розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001522 від 27.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3