Провадження №1-кп/523/266/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

16.09.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 від 26.06.2018р. щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, працюючого стропальником- механізатором в ТОВ «Мсіт сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого: АДРЕСА_2 (оренда), раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.06.2018р., приблизно о 04год. 30хв., ОСОБА_9 перебуваючи біля ПАТ «Автоскладальний завод», розташованого по вул. Отамана Головатого,71 в м. Одесі, зустрівся разом із невстановленими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (матеріали відносно органами досудового розслідування виділені в окреме провадження), де у них злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кабелю зв`язку, який належить ПАТ «Укртелеком» та який знаходився у комунікаційному колодязі, розташованому біля будинку №71 по вул. Отамана Головатого в м. Одесі. Далі, ОСОБА_10 разом із невстановленими ОСОБА_1 та ОСОБА_2, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, підійшли та відкрили колодязь кабельної каналізації №Ц1378 (сховище для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку), в якому знаходився кабель ТПП 300x2x0,4 та впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, залізли до нього, де відрізали вищевказаний кабель, після чого, вздовж паркану за вищевказаною адресою - на відстані 105 метрів відкрили колодязь кабельної каналізації №Ц1379 (сховище для зберігання кабелів діючих ліній зв`язку), залізли до нього, де перерізали кабель зв`язку ТПП 300x2x0,4 та почали за допомогою металевого ланцюга витягувати кабель з колодязя, тим самим, намагаючись заволодіти кабелем зв`язку ТПП 300x2x0,4 довжиною 87метрів.
В той же день, приблизно о 04год. 50хв., на місце скоєння вказаного кримінального правопорушення, прибули співробітники групи швидкого реагування ТОВ «Охорона Сервіс Плюс», побачивши яких ОСОБА_2 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, а ОСОБА_10 та ОСОБА_1 відповідно були затримані вищезазначеними співробітниками, у зв`язку із чим, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.
В судовому засіданні, ОСОБА_10 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_10 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_10 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, має середньо-спеціальну освіту, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, працевлаштований, маючий місце реєстрації та місце проживання, де мешкає разом із родиною, в минулому за місцем проходження військової служби характеризувався виключно позитивно та мав низку заохочень, за місцем роботи також характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання своєї вини, щире каяття, бажання відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_10 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, має середньо-спеціальну освіту, одружений, маючий на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, працевлаштований, маючий місце реєстрації та місце проживання, де мешкає разом із родиною, в минулому за місцем проходження військової служби характеризувався виключно позитивно та мав низку заохочень, за місцем роботи також характеризується позитивно, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання - повне визнання своєї вини, щире каяття, бажання обвинуваченого на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді обмеження волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі з випробуванням, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного Кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, із уточненням підлягає задоволенню, оскільки визнаний обвинуваченим та підтверджений документально.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину до ОСОБА_9 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальні збитки в розмірі 23155,05грн.

Речові докази: рукавиці, металевий ланцюг - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1