справа № 164/1396/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представників Маневицької ВК (№ 42) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання адміністрації ДУ «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И В:

До Маневицького районного суду Волинської області надійшло вказане клопотання, в якому, посилаючись на ст. ст. 537, 539 КПК України, адміністрація ДУ «Маневицька виправна колонія (№ 42)» просила суд визначити засудженому ОСОБА_7 порядок застосування покарання за наявності декількох вироків, оскільки при ухваленні Личаківським районним судом м.Львова вироку від 15 лютого 2021 року не враховане призначене покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 листопада 2019 року.
У доповненні до вищевказаного клопотання адміністрація ДУ «Маневицька виправна колонія (№ 42)» просила суд визначити засудженому ОСОБА_7 порядок застосування покарання за наявності декількох вироків, а саме: за вироком від 18 листопада 2019 року, вироком від 15 лютого 2021 року та вироком від 26 листопада 2021 року.
В судовому засіданні прокурори та представники ДУ «Маневицька виправна колонія (№ 42)», кожен зокрема, клопотання підтримали, просили задовольнити із наведених у ньому підстав.

Засуджений не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, суд приходить наступних висновків.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Статтею 70 КК України унормовано призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень: при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно вироку Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання 1 рік позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 23 серпня 2019 року та вироком Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2019 року, призначено ОСОБА_7 покарання 4 роки позбавлення волі (кримінальні правопорушення вчинено 25 січня 2019 року та 15 лютого 2019 року). Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання 25 березня 2019 року.

Із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 № 60-М-21 вбачається, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року, остаточно визначено покарання у виді 4 років і 3 місяців позбавлення волі, зарахувавши частково відбуте основне покарання за попереднім вироком (кримінальне правопорушення вчинено 5 березня 2019 року). Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання. Зараховано у строк призначеного ОСОБА_7 судом покарання термін попереднього ув`язнення з 5 березня 2019 року по 7 березня 2019 року включно. Вирок набрав законної сили 18 січня 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази та матеріали особової справи № 60-М-21, суд приходить висновку, що засудженому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених згідно вироку Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2019 року та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року, остаточно визначити покарання 4 роки і 4 місяці позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст.70 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Засудженому ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань згідно вироків Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2019 року та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року, остаточно визначити покарання 4 роки і 4 місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року до виконання тобто з 18 січня 2022 року.

Зарахувати у строк призначеного ОСОБА_7 судом покарання термін попереднього ув`язнення з 5 березня 2019 року по 7 березня 2019 року згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1