Справа № 567/776/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2022 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчої СВ відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Точивики Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 20.12.2001 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 194 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, із іспитовим строком 3 роки; 07.05.2003 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 18.03.2008 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, з іспитовим строком 3 роки; 23.07.2008 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 11.05.2016 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк 3 роки; 24.01.2018 ухвалою Острозького районного суду Рівненської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання; 30.07.2020 Сарненським районним судом Рівненської області звільнено умовно-достроково від відбування покарання на строк 5 місяців і 24 дні; 15.03.2022 Острозьким районним судом Рівненської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

встановила:

слідча звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що будучи раніше неодноразово судимим за вчинення, в тому числі, умисних корисливих кримінальних правопорушень, востаннє - 15.03.2022 Острозьким районним судом Рівненської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 17 червня 2022 приблизно о 11 год. 00 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, через незамкнені вхідні двері проник до підвального приміщення житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 2000 грн., та скляну банку із консервованим салом ємністю 3 л вартістю 400 грн., які на праві приватної власності належали потерпілій ОСОБА_7 .

Під час реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 був виявлений потерпілою на місці вчинення злочину, після чого, через відкрите вікно виліз із підвального приміщення та втік з місця події, однак згодом був затриманий місцевими мешканцями.

06.07.2022 ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказує в клопотанні що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали з підстав та доводів викладених у ньому та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили. Просять застосувати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в зв`язку з наявністю у нього захворювань.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського УП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що будучи неодноразово судимим, 17 червня 2022 приблизно о 11 год. 00 хв., тобто в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, через незамкнені вхідні двері проник до підвального приміщення житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 2000 грн., та скляну банку із консервованим салом ємністю 3л вартістю 400 грн., які на праві приватної власності належали потерпілій ОСОБА_7 .

06.07.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2022, протоколом огляду місця події від 17.06.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 17.06.2022, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 17.06.2022, висновком судової експертизи №СЕ-19/118-22/5676-Д, іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно зі статтею 131 КПК одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом положень ст. 193, 194 КПК, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме частину грошових коштів в сумі 1300 грн. які були не знайдені в ході огляду місця події 17.06.2022, та які є об`єктом вчинення злочину, що на праві приватної власності належать ОСОБА_7 , останній може повернутися до місця схову грошових коштів та знищити їх, або сховати у іншому місці, та таким чином перешкодити проведенню досудового розслідування, основним завданням якого є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, в тому числі потерпілого.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом вчинення відносно останніх вмовляння чи залякування з метою схилення їх до зміни показань на його користь, або надання завідомо неправдивих свідчень, оскільки вказані особи проживають у АДРЕСА_2 з підозрюваним та на час розгляду клопотання ряд свідків ще не допитано.

Водночас, слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , будучи неодноразово раніше судимим за злочини корисливого спрямування.

Окрім того, підозрюваний востаннє був засуджений 15.03.2022 Острозьким районним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, якому на підставі ст. 75 КК України було встановлено іспитовий строк 1 рік, та вже вдруге не скористався можливістю стати на шлях виправлення, і за короткий проміжок часу вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя враховує, що будь-яких доказів можливості застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу та доказів наявності у нього захворювань стороною захисту не надано.

За п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

При цьому слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років і в суді доведено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та бере до уваги відомості про його особу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину корисливого спрямування, який вчинений у стані алкогольного сп`яніння, в період іспитового строку, в умовах воєнного стану, щодо особи похилого віку, відсутність у нього місця роботи, відсутність власного доходу, наявність в останнього судимостей за вчинення корисливих злочинів, відсутність міцних соціальних зв`язків.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та враховуючи його матеріальний стан, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави по даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_5 слід визначити в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі її внесення.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалила:

клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор", строком на шістдесят днів - до 04.09.2022.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання - з 12:25 год. 07.07.2022.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 52000 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити строком 60 днів.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному вимоги передбачені ч. 8 ст. 182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1