У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2022 Справа №607/7293/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000089 від 04 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , а саме, на автомобіль марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 1987 року випуску, шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці квітня 2022 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи головою «Благодійної організації «Благодійний фонд «Підтримка та допомога»», яка зареєстрована в м. Тернополі, вул. Київська, ПА/3, зустрівся по вул. Микулинецькій у м. Тернополі із ОСОБА_6 , в ході розмови з яким дізнався про те, що останній має намір виїхати за межі України на тимчасові роботи.

В цей час у ОСОБА_5 , який достовірно знав про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, виник злочинний умисел, направлений на організацію та сприяння незаконному переправленню ОСОБА_6 через державний кордон України за грошову винагороду та повідомив ОСОБА_6 про можливість організувати та посприяти йому в перетині державного кордону України за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 при зустрічі з ОСОБА_6 10.05.2022 о 14 год. 45 хв. на АЗС «Укрнафта», що в м. Тернополі, вул. Злуки, 6, повідомив, що організує та посприяє йому у перетині державного кордону України, шляхом подання інформації про те, що ОСОБА_6 ніби то, як водій буде здійснювати перевезення вантажів гуманітарної допомоги за грошову винагороду в сумі 500 Євро та повідомив, що для подання такої інформації та отримання дозволу для перетину державного кордону України, йому необхідно надати скановані паспорт громадянина України для виїзду за кордон та документ, який підтверджує перебування ОСОБА_6 на військовому обліку.

Після того, отримавши від ОСОБА_6 сканкопії зазначених документів, ОСОБА_5 , з метою здійснення свого злочинного наміру спрямованого на організацію та сприяння незаконному перетину ОСОБА_6 державного кордону України, 25.05.2022 достовірно знаючи, що останній має намір виїхати за межі України на тимчасові роботи, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 «Про затвердження правил перетину державного кордону України» надіслав в Тернопільську обласну військову адміністрацію лист з проханням надання дозволу у ввезені гуманітарної допомоги на територію України, в якому зазначив недостовірну інформацію, про те, що він разом із ОСОБА_6 як водії автомобіля «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будуть здійснювати перевезення гуманітарної допомоги в Україну.

За результатами розгляду зазначеного листа з недостовірною інформацією,

Тернопільською обласною військовою адміністрацією надано дозвіл ОСОБА_6

на безперешкодний перетин державного кордону України як водієві автомобіля

«Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_3 , для здійснення перевезення гуманітарної допомоги, який внесено до електронної бази даних «Шлях».

З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, 31.05.2022 повідомив ОСОБА_6 що він організував його незаконне переправлення через державний кордон України шляхом отримання дозволу для його виїзду за кордон ніби - то як водія вказаного транспортного засобу для перевезення гуманітарної допомоги, та близько 17 год. 15 хв. перед пунктом пропуску через державний кордон України «Шегині», що у с. Шегині Яворівського району Львівської області, одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 17 500 гривень за організацію та сприяння у незаконному переправленні його через державний кордон України.

01.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий зазначає, що з врахуванням того, що санкція статті яка передбачає конфіскацію майна у особи, яку визнають винною у вчиненні кримінального правопорушення, виникла необхідність у вжитті заходів для забезпечення конфіскації майна, а саме, накладенні арешту на автомобіль марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 1987 року випуску, який належить підозрюваному ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження, відтак просив клопотання задовольнити.
У клопотанні слідчий також просив розглянути клопотання без повідомлення ОСОБА_5 та його захисника, оскільки автомобіль марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 1987 року випуску, не є тимчасово вилученим майном і його власник до моменту розгляду клопотання та у разі його задоволення буде мати можливість його відчужити.
Однак, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення арешту майна повідомити підозрюваного та його захисника.
У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання, будучи належно повідомлені про час і місце розгляду справи, до залу суду не прибули, однак судом вживались належні заходи щодо їх повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не перешкоджає розгляду клопотання, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу без їх участі.

Враховуючи те, що суд належним чином повідомляв про розгляд клопотання осіб, які не з`явилася в судове засідання без поважних причин і доказів на підтвердження поважних причин неявки до суду не подали, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд за їх відсутності для виконання вимог щодо розгляду клопотання у розумні строки.
Слідчий суддя встановив, що ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 04.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

01.06.2022 ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000089 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відомості описані у клопотанні та повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у сукупності з наявними матеріалами кримінального провадження обґрунтовує підозру щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається із листа № 31/19-1423 від 08.06.2022, який надійшов із РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області, за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.04.1997 зареєстрований автомобіль марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 1987 року випуску, згідно з наявною інформацією у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.
Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на об`єкти рухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Отже, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, слідчий суддя вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених в цих нормах обставин, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Також, слідчий суддя вважає доведеними необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу можливість його приховування, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відтак, на підставі наведеного вище, слідчий суддя встановив, що вказане у клопотанні майно може підлягати конфіскації, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якої дає достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, а тому, клопотання слід задовольнити.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Також, згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно накласти лише шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Водночас, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , а саме, на транспортний засіб марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 1987 року випуску, підлягає задоволенню, з метою конфіскації майна як виду покарання.
Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000089 від 04 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 1987 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно заступником начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 та прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити заступнику начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , прокурору відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 та власнику майна ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1