Провадження № 1-в/359/33/2022
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и в:
15.12.2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримали у повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» в судовому засіданні просив відкласти судове засідання для розгляду на комісії.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із особової справи, вироком Подільського районного суду м.Києва від 31.07.2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 13.03.3017 до набрання вироком законної сили - 31.08.2017.
Вирок Подільського районного суду м.Києва від 31.07.2017 набрав законної сили 31.08.2017.

Початок строку відбування покарання 13.03.2017, а кінець строку 24.09.2023.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин, вину у скоєнні якого визнав повністю.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи, зокрема останньої характеристики від 25.05.2021, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 15.03.2017 року.

Під час знаходження в державній установі «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» відбуває покарання з 02.11.2017 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень не має, має 3 заохочення.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості.
Засуджений не працевлаштований на виробництві установи, проте з власної ініціативи, на безоплатній основі виконує обов`язки днювального відділення СПС № 7. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує.
Відповідно до статті 123 КВК України приймає участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених в розділі «Фізкультура і спорт». Відповідно до статті 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціально корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 110 КВК України не підтримує зв`язки з рідними.
Засуджений підлягав застосуванню ст. 101 КВК України, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації, проте рішенням комісії від 30.01.2019 засудженому було відмовлено в застосування вказаної пільги, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Засуджений підлягав застосуванню ст. 82 КК України, а саме заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, проте рішенням комісії від 30.01.2019 засудженому було відмовлено в застосування вказаної пільги, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання наразі є передчасним.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали суду оголошено о 15 год. 30 хв. 17.02.2022.

Суддя ОСОБА_1