Справа № 551/293/22
ВИРОК
Іменем України

15 вересня 2022 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000051 від 16 квітня 2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 15 квітня 2022 року, близько 14 години, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, на території Принцівського водосховищам / придаткові води /, площею 41. 6528 га, кадастровий номер :00:015:0117, поблизу с. Принцеве Миргородського району Полтавської області, що перебуває у комунальній власності Шишацької селищної ради, з метою вилову риби для власних потреб, за допомогою гумового надувного човна, чорно - зеленого кольору, без номерних позначок , з риболовним підхватом, двома розбірними веслами до гумового човна, пристроєм для накачування гумового човна, в період нересту, вийшов на водойму та виставив п`ять сіток з наступними параметрами: три ліскові сітки із вічками сіткового полотна 25х25 мм, 30 х 30 мм і 25 х25 мм, висотою 1 м, довжиною 50 м кожна, дві тканеві сітки з вічками сіткового полотна 60х60 мм, 55х55 мм, висотою 1 м, довжиною по 50 м кожна.

16 квітня 2022 року, близько 08 години ОСОБА_5 , посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони і відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою п`яти сіток й надалі здійснював незаконний вилов риби в період нересту, після чого близько 09 години цього ж дня був викритий працівниками СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за незаконне зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу забороненим знаряддям лову - рибальськими сітками в кількості п`яти штук, чим порушив вимоги п. п. 3. , 3.15 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства » у недозволеному місці.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_5 незаконно добув рибу, в період нересту, загальною кількістю 22 штуки, а саме: окунь - 16 штук, вартістю 3 162 грн. 00 коп. за один екземпляр; щука 2 шт., вартістю 3 268 грн. 00 коп. за один екземпляр; карась сріблястий 1 шт., вартістю 1 581 грн. 00 коп. за один екземпляр плоскирка 2 шт., вартістю 1 564 грн. 00 коп. за один екземпляр; красноперка - одна штука, вартістю 1 564 грн. 00 коп. за один екземпляр, яка відноситься до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим заподіяв істотну шкоду водним біоресурсам, добувши незаконно цінні види риб згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах території та об`єктів водних біоресурсів, затверджених постановою КМ України № 1209 від 21 листопада 2011 року на загальну суму 63 801 грн. 00 коп.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині визнав повністю та суду пояснив, що достовірно був обізнаний про заборону вилову риби в період нересту, однак у зв`язку з втратою роботи через ведення в Україні воєнного стану та відсутності джерел для існування, вилов риби здійснював виключно для власних потреб. Після затримання працівниками поліції виявлена риба була вилучена та випущена у водойму. У вчиненому щиро розкаювався.

З огляду на те, що риба в кількості 22 штук відразу була випущена у ставок, просив у задоволені позову прокурора про стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 63 801 грн. 00 коп. відмовити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 вказував на відсутність підстав для звернення прокурора з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого, завданої злочином, шкоди, тому у його задоволенні просив відмовити.

Представник потерпілої особи ОСОБА_7 просила цивільний позов задовольнити.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні, інкримінованого йому, кримінального правопорушення визнав повністю та заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі у нього не має, суд після роз`яснень йому положень і наслідків ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких він буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, докази стосовно яких не досліджувалися, визнав за можливе обмежити судове слідство по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу останнього.

За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 249 КК України як незаконне заняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду та мало місце 16 квітня 2022 року, близько 08 год. 00 хв. на території Принцівського водосховища / придаткові води /, що неподалік с. Принцеве Миргородського району Полтавської області.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком; також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно положень ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

З огляду на відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, з урахуванням обставин, які його пом`якшують, даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий / а. с. 55 /, позитивно характеризується за місцем проживання / а. с. 52 /, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває / а. с. 54 /, його відношення до вчиненого, позицію представника потерпілої особи, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе й без ізоляції від суспільства, а досягне своєї мети при звільненні від відбування покарання з випробуванням у відповідності з вимогами статей 75 і 76 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На думку суду, саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення, а також буде найбільш необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу з огляду на те, що він ніде не працює та не має постійного джерела доходу.

Вирішуючи питання, заявленого прокурором, цивільного позову про стягнення з обвинуваченого на користь Шишацької селищної ради завданої шкоди в розмірі 63 801 грн. 00 коп. / а. с. 7 10 /, суд виходить з наступного.

Так, згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння /ч. 1 ст. 128 КПК України /.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Згідно з абзацом першим та другим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У поданому позові, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" бездіяльністю органу місцевого самоврядування, яке виражається у незверненні уповноваженого органу до суду з позовом про стягнення з обвинуваченого заподіяних збитків. Наведене на думку прокурора, вказує на необхідність прокурорського втручання з метою захисту інтересів держави в особі Шишацької селищної ради.

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести /а суд перевірити / причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту / зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави /, а також таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Подібну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18.

У контексті наведеного можна зробити висновок, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим».

У той же час, відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави. При цьому саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.08.2019 р. у справі № 910/6144/18, від 06.08.2019 р. у справі № 912/2529/18 та 18.08.2020 р. у справі № 914/1844/18.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову риби 16 квітня 2022 року на території Принцівського водосховища поблизу с. Принцеве Миргородського району Полтавської області складає 63 801 грн. 00 коп. та являється істотною через вилов риби в період нересту / а. с. 45 47 /, яка була спричинена Шишацькій селищній раді / а. с. 43 /.

Під час досудового розслідування, дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 28 квітня 2022 року звернулася до голови Шишацької селищної ради ОСОБА_9 з проханням повідомити чи зверталася чи буде звертатися селищна рада з цивільним позовом про відшкодування збитків у розмірі 63 801 грн. 00 коп., що були завдані ОСОБА_5 у звязку з незаконним зайняттям рибним добувним промислом / а. с. 40 /.

Шишацький селищний голова ОСОБА_10 на наступний день після отримання зазначеного листа / 29 квітня 2022 року / надав інформацію про те, що у звязку з значним навантаженням спеціаліста юрисконсульта до суду з цивільним позовом не зверталися та звертатися на даний час наміру не мають / а. с. 41 /.

29 квітня 2022 року прокурор Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 довела до відома селищного голову, що в рамках кримінального провадження підготовлено позовну заяву в інтересах держави в особі Шишацької селищної ради до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним промислом в розмірі 63 801 грн. 00 коп. / а. с. 42 /.

З огляду на наведене, суд не вбачає обставин, які б перешкоджали уповноваженому органу самостійно звернутись з цивільним позовом. При цьому, звернення прокурором до суду з цивільним позовом 29 квітня 2022 року не свідчить про недотримання уповноваженим органом розумного строку для самостійного звернення з позовом до суду, що дає підстави стверджувати про те, що прокурором в даному випадку не дотримані умови ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та, як наслідок, про відсутність підстав для звернення з даним позовом прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області.

Таким чином, позов прокурора підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає уповноваженому органу звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства впродовж розумного строку.

Питання речових доказів та судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.ст. 100,124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 / одного року / обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати, пов`язані з залученням експерта, у загальному розмірі 1 510 грн. 16 коп.

Речові докази у вигляді:

- автомобіля марки « ЗАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 , червоного кольору, який згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2022 року повернутий під розписку власнику ОСОБА_5 , - залишити у власності останнього;

- гумового човна, чорно - зеленого кольору, без маркувальних позначок, трьох ліскових сіток із вічками сіткового полотна 25х25 мм,30х30 мм, 25х25 мм, довжиною 50 м кожна, двох тканинних сіток з вічками сіткового полотна 60х60 мм, 55х55 мм, довжиною по 50 м кожна, риболовного підхвату, двох розбірних весел до гумового човна, пристрою для накачування гумового човна у вигляді резинової груші та шланга, які згідно ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2022 року передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП В Полтавській області, - конфіскувати;

- свіжо виловленої риби в кількості 22 штуки, яка передана провідному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_11 , - залишити у розпорядженні останнього.

Цивільний позов прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_5 на корить Шишацької селищної ради шкоди в розмірі 63 801 грн. 00 коп., - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: