УХВАЛА

12 липня 2022 року
м. Київ
справа № 179/2454/18
провадження № 51-1971 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року щодо останнього,

встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду

(ст. 410 КПК України), невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) не є підставами для перегляду судових рішень в касаційному порядку. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Водночас, як на підставу для скасування судових рішень, серед іншого, захисник посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в обґрунтування чого наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.

Окрім цього, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції ст. 419 КПК України, з урахуванням викладених у оскаржуваній ухвалі узагальнених доводів її апеляційної скарги, ОСОБА_4 не вказує, які конкретно доводи її скарги суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, враховуючи зміст ухвали апеляційного суду.
Разом з цим, захисник також оскаржує судові рішення з підстави невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, в обґрунтування чого наводить міркування щодо суворості призначеного покарання за ст. 287 КК України, однак не враховує, що ОСОБА_5 покарання призначено за іншою правовою нормою ч. 1 ст. 236 КК України.
Також, зі змісту касаційної скарги слідує, що захисником допущено невідповідність наведеного обґрунтування порушеній перед судом вимозі. Так, у вступній частині скарги ОСОБА_4 вказує, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із закриттям кримінального провадження, однак у вимозі просить суд скасувати вирок та ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, чим допускає суперечностей, які позбавляють Суд можливості встановити дійсну позицію захисника щодо результатів касаційного розгляду.
Окрім цього, за приписами ч. 6 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Однак, в порушення вказаної норми, захисник додала до касаційної скарги лише три її копії, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження. Згідно копій судових рішень учасниками кримінального провадження, окрім неї, є прокурор, засуджений, потерпілий та його представник.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року щодо останнього залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3