Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/665/22
Номер провадження 1-кс/530/319/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , заступника начальника відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області начальника слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника начальника відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області начальника слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, жителя АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину передбаченому ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000603 від 28.09.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
11.08.2022 року слідчим суддею за клопотанням слідчого, винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З метою виконання ухвали суду, слідчим були надані письмові доручення зональному сектору №2 відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , його затримання та забезпечення доставки підозрюваного до Зіньківського районного суду для розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.

20.09.2022 місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 було встановлено, після чого він був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.08.2022 року.

21.09.2022 року заступник начальника відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області начальник слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області з клопотанням погодженим прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заявлене клопотання заступник начальника відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області начальник слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_5 мотивує тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000603 встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим:

1) 12.07.2005 Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.5 ст.185, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

10.11.2005 ухвалою Апеляційного суду Харківської області вирок змінений, дії засудженого перекваліфіковані на ч.1 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України. На підставі ст.70 КК України остаточно засуджений до 7 років позбавлення волі.

29.07.2009 звільнений із місць позбавлення волі, згідно ухвали Полтавського районного суду від 21.07.2009, з невідбутим строком 2 роки 1 місяць 4 дні;

2) 25.10.2011 Київським районним судом м.Харкова за ч.5 ст.185 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку Харківського районного суду від 12.07.2005, остаточно засуджений до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

06.08.2014 ухвалою Апеляційного суду Харківської області вирок змінений, дії засудженого перекваліфіковані на ч.3 ст.185 КК України, за якою засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.71 КК України остаточно засуджений до 5 років 8 місяців позбавлення волі.

3) 16.09.2013 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбуте покарання по вироку Київського районного суду м.Харкова від 25.10.2011, остаточно засуджений до 5 років 8 місяців позбавлення волі.

25.05.2015 року ОСОБА_6 звільнений із місць позбавлення волі, згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15.05.2015, з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 20 днів, на шлях виправлення не став і маючи не зняті та не погашені судимості, в період іспитового строку, знову вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин:

04.08.2015, ОСОБА_6 приблизно о 08 год. 30 хв., перебуваючи в під`їзді багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, шляхом пошкодження замка вхідних дверей квартири даного будинку під АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_8 , таємно проник до приміщення вказаної квартири, звідки повторно намагався викрасти електричну м`ясорубну машинку марки «HausMark MG 630R 3000 BT» вартість якої, згідно висновку експерта №4976/21 від 21.12.2021 становить 768 гривень, ноутбук марки «Pаckard bell an Acer brand 25WT3» вартість якого, згідно висновку експерта №4976/21 від 21.12.2021 становить 3936 гривень, але через причини, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як на місце події прибули працівники Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області та ОСОБА_6 зник у невідомому напрямку.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Доказами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, є:
-протокол огляду квартири в АДРЕСА_5 від 04.08.2015;
-протокол огляду фотознімків із цифрової фотокамери «Canon L 110» від 04.08.2015;
-протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 07.08.2015
-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.08.2015;
-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 21.08.2015;
-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 21.08.2015;
-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 04.08.2015;
-протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 04.08.2015;
-протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 04.08.2015;
-протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 24.09.2015 та 26.12.2021;
-протоколи допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 05.08.2015 та 24.09.2015;
-протоколи впізнання особи по фотознімках від 21.08.2015;
-протокол проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_7 від 25.09.2015;
-висновок судової товарознавчої експертизи №4976/21 від 21.12.2021;
-протокол тимчасового доступу до документів від 12.01.2022;
-вирок Зіньківського районного суду від 07.10.2015;
-речовими доказами вилученими під час проведення досудового розслідування.
Тобто, сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.
31.01.2022 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
04.08.2015 ОСОБА_6 не закінчивши всіх необхідних дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, зник з місця вчинення злочину, а саме із квартири в АДРЕСА_5 , яка належить потерпілій ОСОБА_8 .. Співучасник у вчиненні даного злочину ОСОБА_7 був затриманий на місці вчинення злочину та у подальшому визнаний винним у вчиненні даного злочину вироком Зіньківського районного суду від 07.10.2015 року.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, виникла необхідність у покладенні на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків з метою запобігання спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інші злочини.
Посилаючись на вказані обставини слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, оскільки ризики слідчим не доведені, зазначив, що його підзахисний добровільно з`являтиметься до суду, наміру переховуватися у нього немає. На підставі викладеного, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваної, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України підтверджується доданими до клопотання доказами.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
31.01.2022 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Вважаю, що на даний час в кримінальному провадженні №0000603, є підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час переховується від органів досудового розслідування, перешкоджає кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює, не навчається, офіційних доходів немає, у зв`язку з чим постійно вчиняє корисливі злочини. Він раніше неодноразово судимий, постійно змінює місце свого проживання, за місцем реєстрації тривалий час не проживає.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вчинив будучи раніше судимим 3 рази, ці судимості на даний час не погашені та не зняті.

Тому є обґрунтовані підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 згідно п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість підозрюваному вчиняти дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім цього 04.08.2015 ОСОБА_6 не закінчивши всіх необхідних дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, зник з місця вчинення злочину, а саме із квартири в АДРЕСА_5 , яка належить потерпілій ОСОБА_8 ..

Співучасник у вчиненні даного злочину ОСОБА_7 був затриманий на місці вчинення злочину та у подальшому визнаний винним у вчиненні даного злочину вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.10.2015 року.

З метою встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 , працівниками оперативного підрозділу Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, неодноразово перевірялися останні відомі слідству адреси проживання підозрюваного ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ), востаннє дані дії проведені 28.01.2022, з метою вручення повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Однак, за даними адресами ОСОБА_6 був відсутній.

З метою проведення процесуальних та слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_6 , останньому 25.01.2022 було направлено на відомі слідству адреси проживання повістки про його виклик, як підозрюваного до слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області на 09 год. 31.01.2022 з метою отримання (вручення) письмового повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, допиту його в якості підозрюваного та виконання вимог ст.290 КПК України, однак ОСОБА_6 з невідомих слідству причин до СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не з`явився.

11.08.2022 слідчим суддею Гадяцького районного суду Полтавської області за клопотанням слідчого, винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З метою виконання ухвали суду, слідчим були надані письмові доручення зональному сектору №2 відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , його затримання та забезпечення доставки підозрюваного до Зіньківського районного суду для розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.

20.09.2022 року місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 було встановлено, після чого він був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 11.08.2022.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому обрання підозрюваному біль м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.
При цьому, суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Суворість покарання за кримінальним правопорушенням, за яким обвинувачується ОСОБА_6 не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.
Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває до цього часу та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений тривалий час перебував у розшуку, тобто ухилявся від суду (ризик переховування).
При вирішенні питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності та врахувати наступні факти: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; молодий вік підозрюваного, стан здоров`я ОСОБА_6 , який є працездатною, здоровою особою, офіційно не не навчається, який знав що перебуває в розшуці та при цьому ухилявся від явки до працівників правоохоронних органів, у зв`язку з чим постійно вчиняє корисливі злочини. Він раніше неодноразово судимий, постійно змінює місця свого проживання, за місцем реєстрації тривалий час не проживає.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.
У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні якої підозрюваному ОСОБА_6 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обов`язків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.
Виходячи з вимог ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст.ст.. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
У відповідності до ч.1ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до ч. 5ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5ст. 182 КПК України у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 7ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 183, 193, 196 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області начальника слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Луганськ, жителю АДРЕСА_6 , тимчасово перебуваючого АДРЕСА_1 , та зареєстрованого АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, солдату військової частини НОМЕР_1 , раніше судимому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 21 год. 00 хвилин 20.09.2022 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 21 год. 00 хвилин 18 листопада 2022 року.
При внесенні застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ОСОБА_6 підлягає звільненню під заставу.
Розмір застави визначити підозрюваному ОСОБА_6 в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним (обвинуваченим), так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язана роз`ясняти йому, або заставодавцю обов`язки, покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- з`являтись за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи.
Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області начальника слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.
Копію ухвали направити заступнику начальника ВП №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області начальнику слідчого відділення капітану поліції ОСОБА_5 , прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1