Справа № 369/477/22
Провадження № 1-кп/369/1487/22
В И Р О К
іменем України
07.07.22 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0002377 від 30.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина Україна, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

30.10.2021 року близько 01.20 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ножем, який тримав в руці, один удар в живіт ОСОБА_6 , чим спричинив йому проникаюче колото-різане поранення живота з ушкодженням правої частки печінки та правої нирки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав та пояснив, що 30.10.2021 року він повертався додому, був на підпитку, зустрів ОСОБА_7 в компанії ще з одним хлопцем та дівчиною, зупинився та розмовляв, дівчина весь час встрявала в розмову та шарпала його за одяг, тому він її відштовхнув, після чого ОСОБА_8 схватив його за руку та утримував, ОСОБА_9 не міг вирватися, проте зумів дістати ніж з кишені та вдарив ним ОСОБА_8 в живіт, після удару ОСОБА_8 відпустив руку та ОСОБА_9 пішов з місця конфлікту; коли обійшов розташований поруч будинок і побачив, що товариш ОСОБА_8 кудись телефонує, злякався і пішов додому, через деякий час його затримали. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, надав розписку про відшкодування шкоди потерпілому та примирення з ним.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення не подавав.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому, захиснику та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують його особу.
На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого діяння, а саме, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування завданої шкоди, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а тому, з урахуванням викладеного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті зі звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки приходить до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі:

ножі, шість пластикових шприців, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 та передані на зберігання в камеру схову речових доказів Бучанського РУП ГУ НП в Київській області (спецпакети SUD2020722, SUD2020720, SUD2020721, SUD1127666, а також паперовий пакет з ножем марки TOTEM), - знищити;

мобільні телефони, ID-картку ОСОБА_10 (спецпакети SUD2020720, INZ1007914, SUD1127665), футболку білого кольору, куртку чорного кольору, штани сірого кольору, кофту зеленого кольору, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , запаковані в паперові пакети та передані на зберігання в камеру схову речових доказів Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4719 (чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять) грн. 22 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_11