Справа № 308/7190/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата, водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 11.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Одночасно, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-ІХ від 21.04.2022, воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Далі, 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022.

Таким чином, станом на теперішній час, на території України запроваджено воєнний стан.

Відтак, солдат ОСОБА_4 з моменту відправлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, тобто з 01.03.2022 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України - особи, яка проходить військову службу.

Так, 01.03.2022 солдата запасу ОСОБА_4 призвано військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же день, ОСОБА_4 направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 № 6 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної частини, призначено на посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

11.06.2022 близько 08 год. 30 хв. Погорений ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись у приміщенні військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою АДРЕСА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти вказаної військової частини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, будучи обуреним діями начальника т.в.о. командира частини ОСОБА_7 , щодо необхідності останньої довести ОСОБА_4 наказ вищого командування, із застосуванням фізичної сили, забрав у військовослужбовця вказаної військової частини солдата ОСОБА_8 автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_2 та магазин до неї.

В подальшому, переслідуючи мотив здійснити протиправні дії по відношенню до ОСОБА_7 , погрожуючи вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень солдатам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що намагалися його спинити, приєднав магазин до автомата, зайшов до їдальні військової частини, що знаходиться на другому поверсі адміністративної будівлі та будучи впевненим, що у їдальні знаходиться саме лейтенант ОСОБА_7 , демонструючи свій реальний намір застосувати зброю, дослав патрон в патронник та здійснив три постріли в напрямку діловода групи логістики солдата ОСОБА_10 , що перебувала у їдальні, в подальшому солдат ОСОБА_4 , переконавшись, що в їдальні знаходилась не лейтенант ОСОБА_7 , продовжуючи совою злочинну діяльність, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повернувся на перший поверх приміщення військової частини, умисно із застосуванням нецензурної лексики, зустрівши тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 , яка згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України є начальником по відношенню до солдата ОСОБА_4 , із готовністю в чергове застосувати зброю, погрожував їй вбивством.

11 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, а саме у погрозі вбивством та іншими насильницькими діями щодо начальника у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї та в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Зокрема, звернув увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, всі обставини у даному кримінальному провадженні не встановлені, а наведені ризики є дійсними і триваючими, а від так більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти їм.

Захисник підозрюваного просила не обирати її підзахисному найбільш суворий запобіжний захід та вказала на недоведеність прокурором перелічених ним ризиків, тому вказала на можливість обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашньому арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що він одружений та у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим просив не обирати йому тримання під вартою та підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 11.06.2022 року.

Слідчим суддею встановлено, що 11.06.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.06.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 11.06.2022; протоколом затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту, як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, яке є тяжким злочином, покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у його вчиненні, особу підозрюваного, який є одруженим та має двох неповнолітніх дітей.

Також при обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї, незаконно вторглись на територію України через державний кордон України та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку із відкритою військовою агресією російської федерації проти України, на території України було запроваджено воєнний час, який триває по теперішній час.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що злочини проти встановленого порядку несення військової служби у період воєнного стану на території України посягають не тільки на безпеку держави, а й на національну безпеку загалом, яка відповідно до Закону «Про основи національної безпеки України» визначається як рівень захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якого забезпечується сталий розвиток суспільства.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити спроби незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, проте, вважає, що такі ризики слід оцінювати у сукупності з даними про особу підозрюваного, які б давали підстави для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Тому, слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке загрожує у випадку визнання його винною, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали, додані слідчим та прокурором до клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час його розгляду доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами клопотання підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин із погрозою вбивством щодо свого начальника у зв`язку з виконанням нею обов`язків з військової служби та інших військовослужбовців із застосуванням автоматичної зброї, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 202,309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 15 год. 49 хв. 11 червня 2022 року по 15 год. 49 хв. 09 серпня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1