Справа № 199/1352/22
ВИРОК
іменем України

21.03.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000092 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, без постійного місця мешкання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.09.2003 Євпаторійським міським судом АР Крим за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 304, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнився 27.07.2005 з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80) за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26.07.2005 ст. 3.П. «Б» ЗУ «Про амністію»;

- 09.02.2006 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнився 04.04.2009 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання;

- 26.05.2009 Хотинським районним судом Чернівецьої області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився 10.04.2013 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання;

- 27.01.2014 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 121, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років;

- 22.10.2014 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ч.1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинути покаранням призначеним за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2014 та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.09.2020 з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи судимий за умисні злочини, в тому числі проти власності, повторно скоїв аналогічний злочин.

05 лютого 2022 року за період часу з 12 год. 05 хв. до 12 год. 40 хв. ОСОБА_5 , без розриву у часі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з одного того ж місця, діючи повторно, з корисливого мотиву, невстановленим предметом пошкодив вхідні двері будинку АДРЕСА_2 , після чого проник у житло, звідки таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: лічильник для води марки «Бетар» СХВ-20 синього кольору, металеві прути довжиною близько 28 см кожен, металеві вироби у вигляді різноманітних труб, прутів, металевої каструлі, металевої сковороди, металевого куточка, металевої кухонної пічки, металевого шпателя та невстановлених під час проведення досудового розслідування виробів з металу, загальною вагою 37 кілограм, всього на загальну суму 747 грн. 31 коп. які поклав до поліетиленового мішка та з місця злочину зник.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він при вказаних у обвинувальному акті обставинах, місця та часу, викрав зазначене майно.

04.03.2022 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, а 15.03.2022 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, яку підтримав потерпілий ОСОБА_6 .

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та обсяг підозри за ч.3 ст.185 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 2 місяці та без застосування спеціальної конфіскації.

В угоді передбачені наслідки їх ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, та просив суд здійснити судовий розгляд без його участі.,

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відноситься до корисливих умисних тяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст.472, 473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угод та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а тому дії обвинуваченого повинно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угод є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угод вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність їх укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження угод.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_5 свою провину визнав у повному обсязі; щиро кається; дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; потерпілому завдана шкода частково відшкодована та він жодних претензій до обвинуваченого не має; характеризується задовільно, тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання від 15.03.2022 року за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та 2 місяці та без застосування спеціальної конфіскації, і, вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.314,369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 15.03.2022 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000092, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди від 15.03.2022 року про визнання винуватості покарання у вигляді 3 (трьох) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі, без застосування спеціальної конфіскації.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 05 лютого 2022 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь: експерта ОСОБА_8 документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 190,00 гривень; на користь держави витрати на залучення експертів Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судово-трасологічної експертизи у розмірі 686,48 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України, визнані під час досудового розслідування речовими доказами: поліетиленовий мішок з металевими виробами, фрагменти лічильника для води - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ; два паперових конверти, в яких знаходиться 4 л/с зі слідами папілярних візерунків, дактилоскопічну карту заповнену на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.п.94,95), оптичний диск (т.2 а.п. 102) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1