Справа № 451/331/20
Провадження № 1-кп/451/22/22
ВИРОК
іменем України
09 червня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000858 від 9.12.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не депутат, не адвокат, не нотаріус, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, менеджера зі збуту ТзОВ «Віст Груп», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, -

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 9 грудня 2019 року, приблизно о 6 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням Броди-Червоноград у напрямку руху транспорту до м. Червонограда, при проїзді її ділянки поблизу перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до с.Радванці Радехівського району ( в даний час Червоноградського) Львівської області, грубо порушив вимоги Р 1 п. 1.2, ч. 1 п. 1.5; Р 2 п.2.3 б), д); Р 10 п.10.1 Р 12 п.12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості при проїзді заокруглення праворуч, не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати можливість безпечно керувати ним, без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час йому назустріч рухався автомобіль, марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , такими своїми діями створив аварійну обстановку, котра призвела до зіткнення із ним.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_11 Правил дорожнього руху, водій автомобіля, марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 183/2019 від 10.01.2020 року, отримала тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась прямими переломами трьох ребер справа по одній анатомічній лінії і трьох зліва по одній анатомічній лінії та непрямими переломами трьох ребер зліва по двох анатомічних лініях, крововиливом в м`язи грудей справа, забоєм легень, крововиливом на перикарді, яка ускладнилась правобічним гемотораксом; закритої тупої травми живота, яка проявилась розривами печінки і ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею; закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась раною на носі, садном в правій скроневій ділянці, крововиливом на апоневрозі, крововиливом в м`які мозкові оболонки (гістологічно); перелому зовнішнього надвиростка правої стегнової кістки із забійною раною на правому коліні; перелому кісток носа; саден на лівому лікті, на лівій кисті, в ділянці крила лівої клубової кістки, на лівому стегні, на лівому коліні, на правому коліні; крововиливів на лівому стегні, на лівій гомілці, в ділянці правого гомілково-стопного суглобу. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу та відносяться: закрита тупа поєднана травма грудної клітки та живота - до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення; перелом правої стегнової кістки - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; закрита черепно-мозкова травма, перелом кісток носа - до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; крововиливи, садна, рана - до легкого тілесного ушкодження. Смерть ОСОБА_12 , 1975 року народження настала внаслідок закритої тупої поєднаної травми грудної клітки і живота з ушкодженням внутрішніх органів, яка проявилась переломами ребер справа та зліва, крововиливом в м`язи грудей справа, забоєм легень, крововиливом на перикарді, ускладнених правобічним гемотораксом, розривами печінки, які ускладнилась внутрішньочеревною кровотечою, що призвело до гострої крововтрати.

Пасажирка автомобіля, марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 18/2020 від 19.02.2020 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась переломами І-VІ-го ребер зліва, забоєм легень; перелому кульшової впадини зліва з поширенням лінії перелому на тіло клубової кістки, вивихом головки лівої стегнової кістки; підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови справа; саден обличчя; забійних ран на правій та на лівій гомілках; забою лівого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу, могли виникнути 9 грудня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відносяться: перелом кульшової впадини з поширенням на тіло клубової кістки та вивихом головки лівої стегнової кістки, закрита тупа травма грудної клітки - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; забій, садна, рани, гематома - до легкого тілесного ушкодження.

Пасажир автомобіля, марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №02/2020 від 14.01.2020 року, отримав тілесні ушкодження у виді перелому ацетабулярної западини правого кульшового суглобу; переломовивиху правого променево-зап`ясного суглобу; саден на обличчі; ран на правій гомілці та правому гомілково-стопному суглобі; забою правого стегна. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу, могли виникнути 9 грудня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відносяться: перелом ацетабулярної западини та переломовивих променево-зап`ясного суглобу - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; садна, рана, забій - до легкого тілесного ушкодження.

Пасажирка автомобіля, марки «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №01/2020 від 13.01.2020 року, отримала тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась переломом тіла грудини; забійної рани чола; підшкірної гематоми на чолі зліва та лівій повіці. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу, могли виникнути 09 грудня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відносяться: перелом грудини - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, рана, гематоми - до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_11 9 грудня 2019 року, приблизно о 6 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем, марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою сполученням Броди- Червоноград у напрямку руху транспорту до м.Червонограда, при проїзді її ділянки поблизу перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до с.Радванці Радехівського району ( в даний час Червоноградського району) Львівської області, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося зіткнення із автомобілем, марки «ВАЗ- 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті якого його ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень померла, а пасажири цього ж транспортного засобу ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим та смерть потерпілої.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За правилами ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У п.274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

За змістом ст.ст. 21,22,30 КПК України, у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 380 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, встановлених у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини вчинення злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінальному процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність обвинуваченого у вчиненні злочину доведена».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 9 грудня 2019 року зранку він прибув в м.Луцьк поїздом, забрав автомобіль із парковки та направлявся до м.Сокаль Львівської області. В автомобілі разом із ним перебували дружина Звір ОСОБА_13 , яка сиділа на передньому сидінні збоку водія, колеги ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Погода була хороша, асфальт був сухим, проте на повороті його занесло і він не впорався із керуванням та здійснив зіткнення із автомобілем, марки «ВАЗ- 21063». Він вчиняв усі дії на уникнення зіткнення, проте такі були марними. Після зіткнення намагався надати допомогу потерпілим, водія автомобіля, марки ВАЗ ОСОБА_17 неможливо було вийняти із автомобіля, оскільки вона була зажата сидінням до керма автомобіля, інші пасажири вийшли із автомобіля самі. ОСОБА_18 скаржилася на біль у руках, ногах, в тазі, він їй допомагав вибратися із автомобіля. Невідомий йому чоловік, який їхав дорогою зупинився і також намагався надати допомогу поперпілій ОСОБА_19 , яку вони разом поклали на сидіння, яке було демонтовано із автомобіля, марки ВАЗ. Пасажири його автомобіля дзвонили до МЧС для надання допомоги, оскільки не змоги вийняти ОСОБА_20 . Він нічого щодо ОСОБА_21 не вчиняв, оскільки боявся нашкодити. Через деякий час приїхав ОСОБА_22 чоловік водія, якому вдалося відтіснити сидіння водія назад і тоді на місце прибули працівники поліції та медичної допомоги. У всіх було відібрано пояснення, після чого його повезли до ОСОБА_23 на освідування та доставили до Червоноградської лікарні, оскільки у нього була нудота, головокружіння та забій печінки, що вже встановили в лікарні. На наступний день йому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Під час домашньогог арешту і слідства він не зустрічався із потерпілими, так як слідчий повідомив йому про заборону спілкування із потерпілими. У звязку із забороною спілкування, він попросив свою дружину ОСОБА_24 поспілкуватись із потерпілими, які в цей час перебували в Чеврноградській лікарні. Нею були надані кошти потерпілим, які перебували у їх володінні, проте яку саме суму не пригадує. Син ОСОБА_19 ОСОБА_25 повідомив дружині, що потерпіла ОСОБА_18 потребує операції, тому ним були передані потерпілій кошти, розмір яких на сьогоднішній день складає 112 (сто дванадцять) тисяч гривень, ці кошти перебавались на лікування ОСОБА_19 . У листопаді, грудні 2021 року та у січні, лютому 2022 року ним переводились кошти по дві тисячі гривень щомісячно ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . З березня 2022 року він не сплачував жодних коштів через воєнний став в Україні, короновірус, який теж дав відбиток на його роботі. Станом на 3 червня 2022 року він передав ОСОБА_26 всього 83 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_10 83 000 гривень, ОСОБА_7 10 000 гривень та ОСОБА_8 10 000 гривень. Нажаль в даний час не має змоги повністю виконати побажання потерпілих. Шкоду, яку він завдав неможливо компенсувати ні вибаченями ні коштами, з людської точки зору, тому він надаввав кошти, які в нього були в наявності. Двічі просив вибачення у поперпілих в судовому засіданні. Щиро кається у вчиненому, шкодує за цей випадок, усвідомлює, що винен, проте не очікував, що так станеться. Просив призначити найменшу міру покарання та не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки водійські права на сьогоднійшній день є його єдиним джерелом доходу. Вирішення цивільних позовів доручив суду на розсуд суду, відшкодує потерпілим усе, що присудить суд. Також має намір продати автомобіль і виручені кошти повернути потерпілим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_4 звертав увагу суду на те, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, при призначенні покарання просив врахувати обставини, які помякшують покарання щире каяття, часткове відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих обставин та те, що обвинувачений із першого місяця після ДТП сплачував кошти на лікування та має намір повністю відшкодувати шкоду від реалізації автомобіля. Крім цього, звертав увагу, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тому відсутні підстави для призначення реальної міри покарання, оскільки у нього на триманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, одна з яких а малолітньою. Враховуючи вищенаведене, а також позитивну характеритсику за місцем праці та місцем проживання, з врахуванням того, що потерпілі прийняли вибачення у обвинуваченого, просив призначти найменшу міру покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України на строк, визначений судом та не позбавляти обвинуваченого права керування транспортним засобом, оскільки це дохід обвинуваченого.

Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого Шумського Василя Лукяновича, який суду повідомив, що він безпосередньо не був учасником ДТП, проте внаслідок даного ДТП померла його дружина ОСОБА_28 та пошкоджено автомобіль, марки «ВАЗ 2106», власником якого він є. В автомобілі перебувала його дружина, яка керувала транспорним засобом, та пасажири ОСОБА_18 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . 9 грудня 2019 року йому особисто зателефонувала дружина та повідомила про ДТП. Крім цього повідомила йому дослівно « що автомобіль із великою швидкістю та великим світлом мчався на неї, тоді відбувся удар». Коли він приїхав на місце ДТП, біля повороту с.Радванці Радехівського району в даний час Червоноградського району, то там уже були два працівники поліції, автомобіль, марки Шкода був на правій стороні в строну Радехова, а автомобіль, марки Жигуль в кюветі. Бачив на місці ДТП обвинуваченого та дружину, яка була затиснесна заднім сидінням до керма автомобіля. Він намагався надати їй допомогу, відтягував заднє сидіння, так як їй було важко дихати, а обвинувачений просив його цього не робити. Тоді приїхали працівники швидкої допомоги та надавали дружині допомогу. Звертав увагу суду, що у населеному пункті стоіть знак з обмежувальною швидкістю, якби обвинувачений їхав на невеликій швидкості цього б не сталося. Дружини немає, автомобіля також та й шкода йому не відшкодована ні обвинуваченим, ні страховою компанією «Скарбниця». В день ДТП було прохолодно, проте опадів та слизько не було. На даний час йому відшкодовано моральну шкоду в розмірі 83 000 гривень, тому просив стягнути із обвинуваченого 477 000 гривень моральної шкоди за втрату дружини та з ПАТ АСК «Скарбниця» 205 636 гривень,як виплату страхового відшкодування. Прийняв вибачення у обвинуваченого, міру покарання обвинуваченому просить суд обрати на розсуд суду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що 9 грудня 2019 року він разом ОСОБА_32 , яка керувала транспортним засобом, ОСОБА_33 , яка сиділа на передньому сидінні автомобіля, ОСОБА_34 і ОСОБА_35 - дружиною, які сиділи в автомобілі на задньому сидінні, на невеликій швидкості їхали до м.Радехова на роботу, оскільки працюють у ТзОВ «Мебель Сервіс». Виїхали із повороту села с.Радванці Радехівського району в даний час Червоноградського району та коли повертали на основну дорогу ще світла не бачили, а коли виїхали на заукруглення побачили велике світло від фар автомобіля, тоді доля секунди удар і він бульше нічого не пригадує. В цей день погодні умови були сухими, опадів не було. На якій відстані був автомобіль, який швидко їхав на зустріч не може пояснити. Він втратив свідомість, коли прийшов до свідомості, то лежав на асфальтному покритті на дорозі, де йому надавали допомогу лікарі швидкої допомоги. Якби не їх автомобіль, то автомобіль під керуванням ОСОБА_11 поїхав прямо, їх автомобіль його зупинив. Також суду пояснив, що із-за повороту не було жодного обмеженя видимості, якби водій ОСОБА_11 дотримався швидкості, то ДТП б не відбулося. Йому було завдано як матеріальну шкоду так і моральну, в даний час обвинувачений йому відшкодував 10 000 гривень, тому він просить стягнути із обвинуваченого 90 000 гривень моральної шкоди. Прийняв вибачення у обвинуваченого, міру покарання обвинуваченому просить суд обрати на розсуд суду.

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що 9 грудня 2019 року зранку вона разом із ОСОБА_32 , яка керувала транспортним засобом, ОСОБА_33 , яка сиділа на передньому сидінні автомобіля біля водія, ОСОБА_36 та ОСОБА_35 , останні сиділи в автомобілі на задньому сидінні, на невеликій швидкості їхали до м.Радехова на роботу. Коли вони виїхали із повороту побачили сильне світло фар і тоді відбулось зіткнення. Від моменту зіткнення нічого не пригадує, оскільки втратила свідомість, так як у неї була розбита голова, і лише в швидкій прийшла до свідомості. В цей день погодні умови були нормальними, опадів не було, дорога була сухою. В населеному пункті є знаки обмежувальної швидкості для автомобілів, проте автомобіль під керуванням обвинуваченого рухався на дуже великій швидкості. На даний час обвинувачений їй відшкодував 10 000 гривень, тому вона просить стягнути із обвинуваченого 90 000 гривень моральної шкоди та з ПАТ АСК «Скарбниця» 3194 гривні, як виплату страхового відшкодування. Прийняла вибачення у обвинуваченого, міру покарання обвинуваченому просить суд обрати на розсуд суду.

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 яка суду показала, що 9 грудня 2019 року зранку вона, сидячи поруч водія, разом із ОСОБА_32 , яка керувала транспортним засобом, ОСОБА_36 , ОСОБА_35 і ОСОБА_34 , які сиділи в автомобілі на задньому сидінні, на невеликій швидкості їхали до м.Радехова на роботу. Коли виїхали на дорогу побачила різке світло фар автомобіля і більше нічого не пригадує. Після цього ДТП перебувала вісім місяців у лікарні та один рік після цього вчилася по новому ходити. Вона втратила здоровя, отримала кошти на лікування, в даний час сума відшкодування обвинуваченим складає 112 тисяч гривень, тому просила її цивільний позов залишити без розгляду. Прийняла вибачення у обвинуваченого, міру покарання обвинуваченому просить суд обрати на розсуд суду.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка суду показала, що 9 грудня 2019 року вона перебувала вдома в с.Радванці Радехівського району в даний час Червоноградського району та спала. До її чоловіка ОСОБА_37 зателефонувала мама- ОСОБА_12 та повідомила про ДТП та просила викликати швидку і вони з чоловіком та батьком ОСОБА_38 поїхали на місце події та викликали швидку. ДТП відбулося десь на відстані трьох кілометрів від дому, вони за десять хвилин туди приїхали. Вона безпосередньо не була учасником ДТП. Коли приїхали швидкої ще не було. Вона побачила, що обвинувачений стоїть біля автомобіля машини та батько його відштовнув від нього. Мама їй повідомила дослівно «що сильне світло летіло на неї і тоді удар, світло сказала як ОСОБА_39 ». Також говорила, що її все болить, і що їй важко дихати, тоді батько виламав сидіння водія, поклав її на себе та вийняв із машини і в цей час приїхала швидка, яка почала надавати допомогу. Для неї особисто це велика втрата, біль, матері бракує, весь час про неї згадує та вимушена вживати застокійливі ліки. Щодо покарання, то жодне покарання за те, що вона пережила і досі переживає, не замінить матері. Їй особисто обвинувачений на сьогоднішній день відшкодував 83 000 гривень, тому вона просить із обвинуваченого стягнути 17 000 гривень моральної шкоди за втрату матері. Прийняла вибачення у обвинуваченого, міру покарання обвинуваченому просить суд обрати на розсуд суду.

Захисник потерпілих ОСОБА_5 підтримав позиції потерпілих в судовому засіданні.

Представник цивільного відповідача ПАТ АСК «Скарбниця», який належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.12 том 3).

Крім показань учасників кримінального провадження, судом було безпосередньо досліджено письмові докази в ході судового розгляду, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зокрема, витягом з Єдиного Державного реєстру досудових рослідувань №0000858 від 9.12.2019 року, з якого вбачається, що зареєстроване кримінальне провадження за ч.2 ст.286 КК України за фабулою, що 9.12.2019 року, приблизно 6 годині 30 хвилин, на автодорозі сполученням Броди - Червоноград в лісовому масиві поблизу перехрестя із дорогою, яка веде до с.Радванці Радехівського району, водій автомобіля Шкода Октавіа, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Сокаль вул. Шевченка 107, рухаючись автодорогою в напрямку із м.Радехів до м. Червоноград, на заокругленні дороги праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 , який рухався у зустрічному напрямку в напрямку м.Радехів, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, а пасажири автомобіля ВАЗ 2106 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителі с.Радванці Радехівського району Львівської області отримали тілесні ушкодження та госпіталізовані в Червоноградську МЛ. Водій автомобіля ВАЗ 2106 Шумська Леся Петрівна від отриманих травм померла в лікарні (а.с.118-119 том ІІ);

Рапортами на імя началька Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, з яких вбачається що були зареєстровані заява, які зареєстровані ЄО за №2711,2715, 2716,2717, 2718, 2713, 2719, 2714, 2712,2710,2723 від 9.12.2019 року про раптову смерть ОСОБА_12 та отримання тілесних ушкоджень потерпілими ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , а також повідомленням ЦРЛ про доставку до лікарні ОСОБА_11 (а.с.120-130 том ІІ).

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із схетом та таблицями від 9 грудня 2019 року з доданими схемою, фототаблицею, який проведено на ділянці автодороги від м.Броди до м.Червонограда, при температурі 6,5 градусів, де відбулося зіткнення транспортних засобів на перехресті із дорогою, яка веде до с.Радванці Радехівського району на межі проїздної частини, зокрема горизонтальна ділянка, яка має заукруглення праворуч на момент огляду. Покриття асфвальтобетонне зволожено чисте (пори насичені вологою, проте плівка вільної води відсутня). Наявність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття (вибоїни, напливи, колійність ) відсутні. Дорожнє покриття, загальною шириною 7,1 м., призначено для руху в двох напрямках; число смуг для руху в напрямку огляду одна, зустрічного напрямку одна; дорожня розмітка п.1.1 ПДР України. До проїзної частини примикають узбіччя праворуч і ліворуч, за узбіччям розташовано як праворуч так і ліворуч кювет. Спосіб регулювання руху на цій ділянці не регулюється. Наявні дорожні знаки п.1.1;п.1.23.2;1.4.1; п.1.23.1; п.1.2 (які відображені на схемі). Ділянка світла, освітлена денним світлом, наявність приладів відеоспостереження на місці ДТП та за напрямками руху відсутні. Загальна видимість та кокрента видимість з робочого місця водія з увімкненим ближнім світлом фар, з увімкненим дальнім світлом фар, при денному освітленні не визначалася. Обєкти, що обмежують оглядовість робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч відсутні.відсутні сліди, що свідячать про переміщення обєктів на місці пригоди пісдя ДТП до початку огляду. В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоду зафіксовано, що у автомобіля, марки Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_3 пошкоджені передній бампер, передні бло-фари, капот, переднє ліве крило, вітрове скло у лівій верхній частині, переднє ліве колесо та у автомобілі, марки ВАЗ -21063, р.н. НОМЕР_2 пошкоджені передня частина, бампер, капот, ліва блок фара, передня ліва стійка, дах, ліве переднє крило, водійські двері, праве переднє крило, відсутнє вітрове скло та заднє скло, переєнє ліве колесо. Траспортні засоби на момент огляду були без вантажу, гальмові системи, рульове керування не перевірялися. У транспортному засобі, марки Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_3 всі шини 205/60 зимові, частково знищені, відсутній тиск повітря у передньому лівому колесі, у траспортному засобі, марки ВАЗ -21063, р.н. НОМЕР_2 , шини передньої та задньої осі 175/70 різних фірм, відсутній тиск повітря у передньому лівому колесі. Сліди шин відсутні, на дорожньому покритті виявлено зону із подряпинами на лівій в напрямку огляду смузі (подряпини, потертості), дзеркало заднього виду (ліве) автомобіля ВАЗ «21063», праву блок-фару автомобіля Шкода Октавія, зону із усипом уламків кузовів транспортних засобів, оспипом скла. Автомобіль Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_3 по напрямку руху розташований до м.Червонограда, автомобіль, марки ВАЗ -21063, р.н. НОМЕР_2 до м.Радехів. Навяність відокремлених від транспортних засобів частин, деталей і зазначені у п.20 протоколу. Наявність на місці ДТП слідів взаємодії ТЗ з навколишніми обєктами, предметами, сліди волочіння, біологічного походження, уривки одягу, тощо відсутні. Трупа на місце ДТП немає. Під час оляду місця події транспортні засоби вилучені та доставно на арештмайданчик за адресою м.Радехів вул.Транзитна,6 Б та відореєстратор запаковано у спепакет №3455621 (а.с.131-149 том ІІ).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9.12.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_11 не перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.150 том ІІ).

Рапортом, складеним на імя началька Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, з якого вбачається, що інспектор СРПП №4 Радехівського ВП Червоноградського ВП ТУ НП у Львівські старший лейтенант поліції Бих Назар доповідає, що він із старшим сержантом поліції ОСОБА_43 перебуваючи на чергуванні близько 06 год. 30 хв. 09.12.2019 року з лінії «102» отримали повідомлення, що на автодорозі сполученням Червоноград-Броди, між населеними пунктами Корчин-Новий Витків відбулася дорожньо-транспортна пригода з потерпілими.По приїзду на місце події було встановлено, що ДТП відбулося за участю двох автомобілів, а саме автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м.Сокаль, Львівської області, який не впоравшись із керуванням здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем ВАЗ. Внаслідок чого водій та пасажири автомобіля ВАЗ отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані у Червоноградську МЛ. В подальшому від отриманих травм водійка ОСОБА_44 померла, а водій автомобіля «Шкода Октавіа» о 08 год. 10 хв. був затриманий та доставлений в Радехівську ЦРЛ для проведення медичного огляду на стан сп`яніння (а.с.151 том ІІ).

Протоколом затримання від 9 грудня 2019 року підозрюваної особи у вчиненні злочину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного ст.слідчим ВРЗСТ СУГУНП у Львівській області ОСОБА_45 у присутності адковата ОСОБА_46 та понятих ОСОБА_47 та ОСОБА_48 у якого нічого не виявлено та вилучалося (а.с.152-156 том ІІ).

Постановами ст.слідчим ВРЗСТ СУГУНП у Львівській області ОСОБА_45 від 9 грудня 2019 року автомобілі, марки Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_3 та марки ВАЗ -2106, р.н. НОМЕР_2 визнано речовими доказами (а.с.157-158 том ІІ).

Заявою потерпілого ОСОБА_6 , який отримав від слідчого належний йому відеореєстратор, який був вилучений 9.12.2019 року під час огляду ДТП, та який на момент пригоди знаходився у салоні автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтвердив в судовому засіданні, оскільки такий не був увімкненим (а.с.160 том ІІ).

Висновком судово-медичного експерта №183/2019 від 9.12.2019 року, згідно якого, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 було виявлено тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась прямими переломами 3-ох ребер справа по одній анатомічній лінії і 3-ох зліва по одній анатомічній лінії та непрямими переломами 3-ох ребер зліва по двох анатомічних лініях, крововиливом в м`язи грудей справа, забоєм легень, крововиливом на перикарді, яка ускладнилась правобічним гемотораксом; закритої тупої травми живота, яка проявилась розривами печінки і ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею; закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась раною на носі, садном в правій скроневій ділянці, крововиливом на апоневрозі, крововиливом в м`які мозкові оболонки (гістологічно); перелому зовнішнього надвиростка правої стегнової кістки із забійною раною на правому коліні; перелому кісток носа; саден на лівому лікті, на лівій кисті, в ділянці крила лівої клубової кістки, на лівому стегні, на лівому коліні, на правому коліні; крововиливів на лівому стегні, на лівій гомілці, в ділянці правого гомілково-стопного суглобу. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу та відносяться: закрита тупа поєднана травма грудної клітки та живота - до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення; перелом правої стегнової кістки - до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; закрита черепно-мозкова травма, перелом кісток носа - до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; крововиливи, садна, рана - до легкого тілесного ушкодження. 4. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа гр. ОСОБА_12 , 1975р.н. спиртів не виявлено. При судово-токсикологічній експертизі внутрішніх органів з трупа гр. ОСОБА_12 , 1975р.н наркотичних засобів не виявлено. 5. Смерть гр. ОСОБА_12 , 1975р.н. настала внаслідок закритої тупої поєднаної травми грудної клітки і живота з ушкодженням внутрішніх органів, яка проявилась переломами ребер справа та зліва, крововиливом в м`язи грудей справа, забоєм легень, крововиливом на перикарді ускладнених правобічним гемотораксом, розривами печінки, які ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею, що призвело до гострої крововтрати. Вказаний підсумок підтверджується характерними морфологічними ознаками, виявленими при судово-медичній експертизі її трупа та результатом судово-гістологічної експертизи кусочків внутрішніх органів. 6. Згідно даних судово- медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_12 та результату судово-гістологічної експертизи, у неї були виявлені морфологічні ознаки артеріосклерозу в нирках, головному мозку, легенях, артеріосклерозу коронарної артерії, фіброзу підшлункової залози, фіброміоми матки. Судово- медичних даних про те, чи страждала гр. ОСОБА_12 якими-небудь захворюваннями органів зору немає. 7. Закрита тупа поєднана травма грудної клітки і живота з ушкодженням внутрішніх органів, виявлена при експертизі трупа гр. ОСОБА_12 , перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Закрита черепно-мозкова травма, перелом правої стегнової кістки, перелом кісток носа, крововиливи, садна, рана, виявлені при єекспертизі трупа ОСОБА_12 в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають (а.с.161-163 том ІІ).

Висновоком експерта №3108/2019 від грудня 2019 року, яким при судово-медичній експертизі шматочків внутрішніх органів: головного мозку - 2, серця - 3, легень - 2, печінки - 2, нирки - 2, селезінки -1, надниркової залози - 1, підшлункової залози -1, матки -1, м`яких тканини -1 трупа ОСОБА_12 , 1975 р. н..встановлено, що розлиті крововиливи в м/т з ділянки перелому 4-5 ребер справа з мінімальною клітинною реакцією. Дефекти паренхіми з дрібновогнищевими крововиливами в мяких мозкових оболонках, дрібновогнищеві крововиливи в легенях з мінімальними реактивними змінами. Малокрів`я селезінки, печінки, надниркової залози, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів. Осередкові ателектази, емфізема в легенях. Артеріосклероз в нирках, головному мозку, легенях. Артеріосклероз коронарної артерії. Фіброз підшлункової залози. Фіброма матки (а.с.164-164 зворот том ІІ).

Висновоком експерта №4600/2019-т від грудня 2019 року, яким при судово-токсикологічній експертизі внутрішніх органів / шлунка, тонкого кишківника, печінки, нирки, головного мозку / з трупа ОСОБА_12 , 1975 р.н. не виявлено: похідних барбітурової кислоти, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію, промедолу, трамадолу, димедролу, ефедрину, ефедрону, метадону, кокаїну, клофеліну, бруцину, атропіну, гіосціаміну, скополаміну, нікотину, похідних фенотіазинового ряду, похідних 1,4-бензодіазепіну , амфеуаміну і його похідних (а.с.165-166 том ІІ).

Висновоком експерта №24599/2019-т від 9.12.2019 року, яким при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові з трупа ОСОБА_12 , 1975 р.н. не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілого спиртів (а.с.167 том ІІ).

Ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.12.2019 року, якими накладено арешт на автомобіль, марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 та автомобіль, марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , із забороною користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій, а також на пошкоджений відеореєстратор, власник якого встановлюється (а.с.168-174 зворот том ІІ).

Висновком експерта №1/1461 від 22.01.2019 року при проведенні транспортно трасологічної експертизи, яким підтверджено, що в даному випадку мало місце зустрічно-перехресне зіткнення транспортних засобів, і поздовжні осі автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 в момент зіткнення знаходились під кутом в межах 173... 178 градусів; зіткнення між автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулося на правій смузі руху відносно напрямку до м. Броди, в районі зафіксованої зони із подряпинами на асфальтовому покритті.В даному випадку мало місце зустрічно перехресне зіткнення транспортних засобів, і поздовжні осі автомобіля «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 в момент зіткнення знаходились під кутом в межах 173... 178 градусів Встановити під яким кутом були розміщенні транспортні засоби відносно елементів дороги в момент зіткнення не представляється можливим (а.с.177-183 зворот том ІІ).

Висновком експерта №1/1459 від 13.01.2019 року із ілюстративними таблицями при дослідженні технічного стану транспортного засобу на момент огляду На момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «Шкода Октавія», р. н. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції передбаченні конструкцією. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля ««Шкода Октавія», р. н. НОМЕР_1 знаходиться в непрацездатному стані внаслідок обмеження кута повороту керованих коліс із-за порушення нормального геометричного просторового розташування рульової трапеції та затискання переднього лівого керованого колеса деформованими елементами кузова, а також пошкодження рульового колеса внаслідок спрацювання подушки безпеки «Аербека». На момент огляду система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля ««Шкода Октавія», р. н. НОМЕР_1 знаходиться в несправному стані внаслідок руйнування блок-фар. Перевірити працездатність системи зовнішнього освітлення даного автомобіля не представилось можливим по причині відсутності джерела енергії (акумуляторна батарея відсутня) та руйнування електропроводки. Дане питання стосовно робочої гальмівної системи досліджуваного автомобіля ««Шкода Октавія», р. н. НОМЕР_1 втрачає технічний зміст. Пошкодження та руйнування, які призвели до непрацездатного стану системи рульового управління та несправного стану системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля утворились під час ДТП. Питання про те, чи міг водій виявити вказані несправності перед виїздом та під час експлуатації транспортного засобу втрачає технічний зміст (а.с.186-191 зворот том І).

Висновком експерта №1/1460 від 13.01.2020 року із ілюстративними таблицями при дослідженні технічного стану транспортного засобу на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля «ВАЗ-21063» р. н. НОМЕР_2 знаходиться в стані повної відмови по причині її розгерметизації внаслідок зриву бачка головного гальмівного циліндру, а також обмежені робочого ходу педалі гальма, яка затиснута деформованими елементами кузова. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля «ВАЗ-21063» р. н. НОМЕР_2 знаходиться в непрацездатному стані внаслідок обмеження кута повороту керованих коліс із-за порушення нормального геометричного просторового розташування рульової трапеції та затискання переднього лівого колеса деформованими елементами кузова, а також деформації рульової колонки. На момент огляду система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля «ВАЗ-21063» р. н. НОМЕР_2 знаходиться в несправному стані внаслідок руйнування лівих фар. Перевірити працездатність системи зовнішнього освітлення даного автомобіля не представилось можливим по причині відсутності джерела енергії (акумуляторна батарея відсутня) та руйнування електропроводки. Пошкодження та руйнування, які призвели до стану повної відмови робочої гальмівної системи, непрацездатного стану системи рульового управління та несправнощі стану системи зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля утворились під час ДТП. Питання про те, чи міг водій виявити вказані несправності перед виїздом та під час експлуатації транспортного засобу втрачає технічний зміст (а.с.194-200 том ІІ).

Висновком експерта №18/2020 від 18.12.2019 року, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 , 1960 року народження, згідно даних медичної документації виявлено тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась переломами І-VІ-го ребер зліва, забоєм легень; перелому кульшової впадини зліва з поширенням лінії перелому на тіло клубової кістки, вивихом головки лівої стегнової кістки; підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови справа; саден обличчя; забійних ран на правій та на лівій гомілках; забою лівого передпліччя. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу, могли виникнути 9 грудня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.201-228 том ІІ).

Висновком експерта №02/2020 від 18.12.2019 року, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 , 1969 року народження, згідно медичної документації виявлено тілесні ушкодження у виді перелому ацетабулярної западини правого кульшового суглобу; переломовивиху правого променево-зап`ясного суглобу; саден на обличчі; ран на правій гомілці та правому гомілково-стопному суглобі; забою правого стегна. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу, могли виникнути 9 грудня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.229-242 том ІІ).

Висновком експерта №04/2020 від 18.12.2019 року, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_41 , 1973 року народження, згідно медичної документації та даних огляду виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани на правому стегні з переходом на ділянку правого колінного суглобу, забою правої гомілки, забою м`яких тканин голови в області тім`яної ділянки. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу, могли виникнути 09 грудня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.243-251 том ІІ).

Висновком експерта №01/2020 від 18.12.2019 року, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 , 1964р.н. згідно медичної документації та даних огляду виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилась переломом тіла грудини; забійної рани чола; підшкірної гематоми на чолі зліва та лівій повіці. Вказані тілесні ушкодження утворились від контакту з тупими предметами, до яких належать виступаючі частини салону транспортного засобу, могли виникнути 09 грудня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.251-268 том ІІ).

Платіжними дорученнями про перерахунок коштів ОСОБА_11 на користь ОСОБА_49 на загальну суму 33 700 гривень, як встановлено в судовому засіданні були перерахованні для лікування ОСОБА_9 (а.с.269-273 том ІІ).

Висновком експерта №901 від 24 лютого 2020 року при проведенні автотехнічної експертизи встановлено, що при заданих вихідних даних безпечна швидкість руху на заокругленні дороги, в місці ДТП, за умови руху з постійною швидкістю та по дузі з постійним радіусом не повинна перевищувати 101... 124 км/год. У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_11 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість» ); 2.3 (підпунктів «б» та «д» ) та 12.1 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був бути уважним, відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки та вести автомобіль із такою швидкістю , щоб мати змогу постійно контролювати його рух. У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_12 повинна була керуватися технічними вимогами п.п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 12.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинна була , з моменту виїзду зустрічного автомобіля на смугу руху в напрямку м. Броди, в стані заносу, негайно вжити заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. При заданих вихідних даних , з технічної точки зору, водій ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП і полягала вона у виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість» ); 2.3 (підпунктів «б» та «д» ) та 12.1 ПДР України, іншими словами, для уникнення пригоди водієві ОСОБА_11 необхідно і достатньо було бути уважним, відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки та вести автомобіль із такою швидкістю , щоб мати змогу постійно контролювати його рух. При заданих вихідних даних водій ОСОБА_12 своїми односторонніми діями не мала технічної можливості уникнути настання даної ДТП. При заданих вихідних даних дії водія ОСОБА_11 не відповідали вимогам п.1.5;1.10 ( в частині значення терміну «безпечна швидкість» ); 2.3 (підпунктів «б» та «д») та 12.1 ПДР України. При заданих вихідних даних і діях водія ОСОБА_12 не вбачається невідповідностей вимогам п.п.1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 12.3 ПДР України (а.с.274-281 том ІІ).

Постановою заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_50 від 9 грудня 2019 року, якою створено групу слідчих по кримінальному провадженні №0000858 від 9.12.2019 року куди входив і старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_45 (а.с.282 том ІІ).

Зазначені докази винуватості ОСОБА_11 , сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у п.65 рішення по справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

«Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону (Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 9 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17).

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_11 доведена "поза розумним сумнівом", оскільки наведені судом у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Крім цього, судом досліджено характеризуючі дані щодо обвинувачного, зокрема:

Вимогу УІТ ГУНП у Львівській області від 18.12.2019 року з якої вбачається, що ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності притягається вперше (а.с.283-283 зворот том ІІ).

Побутову характеристику №36 від 9.12.2019 року, видану КП «Сокальжитлокомунсервіс» за місцем проживання, з якої вбачається, що на ОСОБА_11 скарг від жителів та відділення поліції не надходило (а.с.287 том ІІ).

Копію посвідчення водія ОСОБА_11 , серії НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_6 - автомобіля, марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.289 том ІІ).

Характеристику за місцем праці ТОВ «ВІСТ ГРУП» №104 від 10.12.2019 року з якої вбачається, що ОСОБА_11 працює на посаді менеджера з продажів ТОВ «ВІСТ ГРУП» з "19" лютого 2018 року. За період перебування на посаді менеджера з продажів ТОВ «ВІСТ ГРУП», по теперішній час, зарекомендував себе позитивно, як фахівець у продажах. Ділові якості проявив на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійний та врівноважений, жодної скарги від клієнтів не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою та авторитетом. У порушенні дисципліни та техніки безпеки помічений не був. ОСОБА_11 має на утриманні неповнолітню дитину та єдиний утримує сім`ю (а.с.290 том ІІ).

Довідку КНП «Сокальської центральної районної лікарні №4189/01-3 від 16.12.2019 року з якої видно, що ОСОБА_11 на диспадсерному обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с.292 том ІІ).

Свідоцтва про народження Звір ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що свідчить наявність в обвинуваченого двоє неповнолітніх літей (а.с.49-50 том ІІ),

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 28.02.2020 року було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його необережні дії, що виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та смерть потерпілій ОСОБА_12 від отриманих травм, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення.

При виборі обвинуваченом заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст.ст.66,67 цього Кодексу, які впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_11 , згідно із ч. 5 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких. При цьому необережній формі вини у ставленні особи до наслідків вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, що охоплюється ч.2 ст.286 КК України, кореспондує умисел винного на порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. За таких обставин необхідно виходити з того, що вказаний склад злочину характеризується змішаною формою вини і хоча особа не бажає настання таких наслідків для потерпілих, проте своїми умисними діями, спрямованими на порушення Правил дорожнього руху, спричиняє такі. А тому, необхідно взяти до уваги те, що на підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_11 злочину, вказує факт умисного ігнорування ним встановлених правил керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, який із суб`єктивної сторони характеризується злочинною недбалістю, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, а також враховує особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику за місцем праці, перебування на його триманні двох неповнолітніх дітей.

Обставини, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_11 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, часткове добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілим.

Верховний Суд у своїй постанові від 22.03.2018 року по справі №759/7784/15-к (провадження № 51-2607 км 18) роз`яснив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки… Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

На переконання суду, щиросердне каяття обвинуваченого було обґрунтовано встановлене під час досудового розслідування, знайшло своє відображення у ході судового розгляду.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_11 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Так, з аналізу характеру та обсягу допущених порушень Правил дорожнього руху вбачається, що ОСОБА_11 грубо порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого відбуло зіткнення автомобілів у результаті якого ОСОБА_12 від отриманих травм померла, а потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_11 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з наведеного, обставин справи і даних про особу ОСОБА_11 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив з необережності тяжкий злочин, що призвів до спричинення середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим, та травм потерпілої, внаслідок яких настала її смерть, при наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи позицію прокурора щодо виду і міри покарання, суд вважає необхідним погодитись із позицією прокурора та призначити основне покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства. Також застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Процесуальні витрати за проведення по справі експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, які складають: за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №1/1461 від 22.01.2020 2355 гривень 15 копійок; судової автотехнічної експертизи №1/1459 від 13.01.2020 1570 гривень 10 копійок; судової автотехнічної експертизи №1/1460 від 13.01.2020 1570 гривень 10 копійок; судової автотехнічної експертизи №901 від 24.02.2020 3268 гривень 80 копійок, всього - 8764 гривень 15 копійок (а.с.176,185,193, 281).

Питання, щодо майна на яке накладено арешт, необхідно вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

1 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 9 грудня 2019 року пасажир автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_30 стала учасником ДТП, з автомобілем «Skoda Octavia» НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 (надалі відповідач 1), яке відбулося на автодорозі сполученням Броди-Червоноград при проїзді біля перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до села Радванці Львівської області. Відповідач 1 проявив неуважність на дорозі під час вибору в установлених межах безпечної швидкості при проїзді заокруглення праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час рухався автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_12 , та відбулося зіткнення двох транспортних засобів. В результаті ДТП позивач отримала травми, які спричинили тілесні ушкодження та моральні страждання. З метою встановлення ступеня тяжкості завданих тілесних ушкоджень було проведено судово-медичну експертизу. Згідно висновку судово-медичної експертизи №01/2020 від 13.01.2020 року позивачу було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилася переломами тіла грудини, забійної рани чола, підшкірної гематоми на чолі зліва та лівій повіці, які утворилися в момент ДТП від дій тупих твердих предметів, до яких належать деталі салону автомобіля, відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження по ознаці тривалого розладу здоров`я.

В результаті ДТП відповідач ОСОБА_11 (надалі відповідач 1) завдав своїми діями позивачу матеріальних витрат та моральних страждань, які важко оцінити через те, що оцінюється життя та здоров`я людини. Позивач оцінює моральні страждання в сумі 100000 (сто тисяч) гривень. На момент розгляду справи кошти відповідачем ОСОБА_11 відшкодовано у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, тому просила в судовому засіданні 8 червня 2022 року стягнути з обвинуваченого 90 000 гривень моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та тривалим лікуванням, а також душевними переживаннями за майбутні наслідки травм. Після ДТП відповідач ОСОБА_11 , як винуватець повідомив страхову компанію Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» (надалі відповідач 2) про страховий випадок, так як автомобіль було застраховано згідно поліса АО 0900349 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач 2 зареєстрував страховий випадок під номером 505/ЦВ/19. 2.12.2020 року позивачем направлено на адресу відповідача 2 заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 3194,00 гривень матеріальних збитків та подано документи, які підтверджують перебування особи на лікуванні та витрати на придбання ліків. Проте жодних повідомлень та відповідей від відповідача 2 на момент подачі даного позову не надходило, кошти не виплачені. Також просила суд постановити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», матеріальну шкоду як виплата страхового відшкодування у розмірі 3194 (три тисячі сто дев`яносто чотири) гривні на користь ОСОБА_8 (т.1, а.с.47-48 зворот).

1 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 9 грудня 2019 року пасажир автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_7 став учасником ДТП, з автомобілем «Skoda Octavia» НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 (надалі відповідач 1), яке відбулося на автодорозі сполученням Броди-Червоноград при проїзді біля перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до села Радванці Львівської області. Відповідач 1 проявив неуважність на дорозі під час вибору в установлених межах безпечної швидкості при проїзді заокруглення праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час рухався автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_12 , та відбулося зіткнення двох транспортних засобів. В результаті ДТП позивач отримав травми, які спричинили тілесні ушкодження та моральні страждання. З метою встановлення ступеня тяжкості завданих тілесних ушкоджень було проведено судово-медичну експертизу. Згідно висновку судово-медичної експертизи №02/2020 від 14.01.2020 року позивачу було спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому ацетабулярної западини правого кульшового суглоба, переломовивиху правого променево-зап`ясного суглобу, саден обличчя, ран на правій гомілці та правому гомілково-стопному суглобі, забою правого стегна, які утворилися в момент ДТП від дій тупих твердих предметів до яких належить деталі салону автомобіля, відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження по ознаці тривалого розладу здоров`я.

В результаті ДТП відповідач 1 завдав своїми діями позивачу матеріальних витрат та моральних страждань, які важко оцінити через те, що оцінюється життя та здоров`я людини. Позивач оцінює моральні страждання в сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень. На момент розгляду справи кошти відповідачем ОСОБА_11 відшкодовано у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, тому просив в судовому засіданні 8 червня 2022 року стягнути з обвинуваченого 90 000 гривень моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та тривалим лікуванням, а також душевними переживаннями за майбутні наслідки травм.

Після ДТП відповідач 1, як винуватець повідомив страхову компанію Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» (надалі відповідач 2) про страховий випадок, так як автомобіль було застраховано згідно поліса АО 0900349 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач 2 зареєстрував страховий випадок під номером 505/ЦВ/19. 2.12.2020 року позивачем направлено на адресу відповідача 2 заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 2423,53 гривень матеріальних збитків та подано документи, які підтверджують перебування особи на лікуванні та витрати на придбання ліків. Проте жодних повідомлень та відповідей від відповідача 2 на момент подачі даного позову не надходило, кошти не виплачені.

Також просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», , матеріальну шкоду як виплата страхового відшкодування у розмірі 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) гривні 53 копійки на користь ОСОБА_7 (т.1, а.с.60-61 зворот).

Окрім цього, 1 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 9 грудня 2019 року ОСОБА_12 , від імені якої діє чоловік ОСОБА_22 , стала учасником ДТП, з автомобілем «Skoda Octavia» НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 (надалі відповідач 1), яке відбулося на автодорозі сполученням Броди-Червоноград при проїзді біля перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до села Радванці Львівської області. Відповідач 1 проявив неуважність на дорозі під час вибору в установлених межах безпечної швидкості при проїзді заокруглення праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху по якій в цей час рухався автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_12 та відбулося зіткнення двох транспортних засобів. В результаті ДТП ОСОБА_12 отримала травми, несумісні з життям, що спричинило для її чоловіка ОСОБА_6 , моральні страждання через втрату дружини та матеріальні витрати пов`язані з похованням.

З метою встановлення причин смерті ОСОБА_12 було проведено судово-медичну експертизу. Згідно висновку судово-медичної експертизи №183/2019 від 10.01.2020 року ОСОБА_12 , в інтересах якої діє позивач, було спричинено тілесні ушкодження несумісні з життям.

В результаті ДТП відповідач 1 завдав своїми діями позивачу моральних страждання, які важко оцінити через те, що оцінюється людське життя та життя коханої людини. Позивач оцінює моральні страждання в сумі 560000 (п`ятсот шістдесят тисяч) гривень. На момент розгляду справи кошти відповідачем ОСОБА_11 відшкодовано у розмірі 83 000 (вісімдесят три тисячі) гривень, тому просив в судовому засіданні 8 червня 2022 року стягнути з обвинуваченого 477 000 гривень моральної шкоди. Моральна шкода позивача полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з смертю дружини.

Після ДТП відповідач 1, як винуватець повідомив страхову компанію Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» (надалі відповідач 2) про страховий випадок, так як автомобіль було застраховано згідно поліса АО 0900349 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідач 2 зареєстрував страховий випадок під номером 505/ЦВ/19. 2.12.2020 року позивачем направлено на адресу відповідача 2 заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 205636 (двісті пять тисяч шістсот тридцять шість) гривень матеріальних збитків та подано документи, які підтверджують факт смерті особи, витрат на поховання та заява про пошкодження транспортного засобу. Проте жодних повідомлень та відповідей від відповідача 2 на момент подачі даного позову не надходило, кошти не виплачені.

Також просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», , матеріальну шкоду як виплата страхового відшкодування у розмірі 205636 (двісті п`ять тисяч шістсот тридцять шість) гривень на користь ОСОБА_6 (т.1, а.с.73-74 зворот).

1 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 9 грудня 2019 року пасажир автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_9 стала учасником ДТП, з автомобілем «Skoda Octavia» НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 (надалі відповідач), яке відбулося на автодорозі сполученням Броди-Червоноград при проїзді біля перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до села Радванці Львівської області. Відповідач проявив неуважність на дорозі під час вибору в установлених межах безпечної швидкості при проїзді заокруглення праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час рухався автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_12 , та відбулося зіткнення двох транспортних засобів. В результаті ДТП позивач отримала травми, які спричинили тілесні ушкодження та моральні страждання. З метою встановлення ступеня тяжкості завданих тілесних ушкоджень було проведено судово-медичну експертизу. Згідно висновку судово-медичної експертизи №18/2020 від 19.02.2020 року позивачу було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилася переломами І-VІ ребер зліва, забоями обох легень, переломом кульшової впадини, зліва з поширенням лінії перелому на тіло клубової кістки, вивихом головки лівої стегнової кістки, підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови справа, саден обличчя, забійних ран на правій та лівій гомілках, забою лівого передпліччя, які утворилися в момент ДТП від дій тупих твердих предметів, до яких належить деталі салону автомобіля, відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження по ознаці тривалого розладу здоров`я.

В результаті ДТП відповідач завдав своїми діями позивачу шкоди здоров`ю, що призвело до витрат на тривале лікування, протезування, процедуру реабілітації, загальною вартістю 84700 (вісімдесят чотири тисячі сімсот) гривень, з яких 33700 (тридцять три тисячі сімсот) гривень відшкодовано відповідачем під час лікування та 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень відшкодовано в реабілітаційний період на протязі 2020 року. Крім того завдав моральних страждань, які важко оцінити через те, що оцінюється людське здоров`я. Позивач оцінює моральні страждання в сумі 100000 (сто тисяч) гривень. Моральна шкода позивача полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я. Позаяк такі тілесні ушкодження як закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилася переломами І-VI ребер зліва, забоями обох легень, переломом кульшової впадини, зліва з поширенням лінії перелому на тіло клубової кістки, вивихом головки лівої стегнової кістки, підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови справа, саден обличчя, забійних ран на правій та лівій гомілках, забою лівого передпліччя, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, призвели до фізичного болю та тривалих психологічних страждань. Постраждала тривалий період часу знаходилася на стаціонарному лікуванні у лікарнях в лежачому нерухомому становищі, за нею необхідно було здійснювати сторонній догляд. Це спричинило її моральні страждання, призвело до зміни в її соціумі, порушенні ритму життєвих обов`язків, побутового укладу. Крім цього, позивач ще тривалий час в подальшому буде проходити певний курс реабілітації для повернення до нормального життя, так як вона є особою пенсійного віку втратила через травму роботу (т.1, а.с.82-85).

8 червня 2022 року ОСОБА_9 , просила цивільний позов залишити без розгляду, оскільки обвинувачений їй відшкодував шкоду на загальну суму 112 000 (сто дванадцять тисяч) гривень.

1 лютого 2021 року за вх.№634 до суду надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 9 грудня 2019 року ОСОБА_12 стала учасником ДТП, з автомобілем «Skoda Octavia» НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 (надалі відповідач), яке відбулося на автодорозі сполученням Броди-Червоноград при проїзді біля перехрестя із другорядною дорогою, яка веде до села Радванці Львівської області. Відповідач проявив неуважність на дорозі під час вибору в установлених межах безпечної швидкості при проїзді заокруглення праворуч виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час рухався автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_12 та відбулося зіткнення двох транспортних засобів. В результаті ДТП ОСОБА_12 отримала травми, несумісні з життям та померла, що спричинило для її дочки - ОСОБА_10 (надалі позивача), що проживала разом з загиблою, моральні страждання через втрату мами та бабусі для її сина.

З метою встановлення причин смерті ОСОБА_12 було проведено судово-медичну експертизу. Згідно висновку судово-медичної експертизи №183/2019 від 10.01.2020 року ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження несумісні з життям. Смерть особи настала внаслідок тілесних ушкоджень, які утворилися в момент ДТП.

В результаті ДТП відповідач завдав своїми діями позивачу моральних страждання, які важко оцінити через те, що оцінюється людське життя. Позивач оцінює моральні страждання в сумі 100000 (сто тисяч) гривень. Моральна шкода позивача полягає у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з смертю мами. На досудовому розслідуванні позивача визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні (т.1, а.с.103-105).

На момент розгляду справи кошти відповідачем ОСОБА_11 відшкодовано у розмірі 83 000 (вісімдесят три тисячі) гривень, тому просила в судовому засіданні 8 червня 2022 року стягнути з обвинуваченого 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Ухвалою суду від 1 лютого 2021 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 визнано цивільними позивачами, а ОСОБА_11 та Приватне акціонерне товариство акціонерна страхова компанія «Скарбниця» - цивільними відповідачами. Також вирішено позовні заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_11 , Приватного акціонерного товариства акціонерна страхова компанія «Скарбниця» та позови ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, завданої злочином прийнято до розгляду у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України 19 травня 2021 року (т.1, а.с.139-140).

12.04.2021 року за вх.№2742 до суду надійшов відзив представника цивільного відповідача ПАТ «АСК «Скарбниця», на цивільні позови ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . У відзиві щодо позовних вимог ОСОБА_8 представник цивільного відповідача зазначає, що ПАТ «АСК «Скарбниця» надіслала позивачу лист, у якому зазначила, що розгляд даної справи призупиняється до набрання вироком суду в даній справі законної сили. Щодо позовних вимог ОСОБА_7 представник цивільного відповідача зазначає, що ПАТ «АСК «Скарбниця» надіслала позивачу лист, у якому зазначила, що розгляд даної справи призупиняється до набрання вироком суду в даній справі законної сили. Також представник вказує, що ПАТ «АСК «Скарбниця» звернулося до відповідача з проханням надати друкований варіант призначення лікаря, оскільки із наданих копій, що були долучені до заяви, неможливо було встановити призначення лікаря. Також, щодо позовних вимог ОСОБА_6 представник цивільного відповідача зазначає, що ПАТ «АСК «Скарбниця» надіслала позивачу лист, у якому зазначила, що розгляд даної справи призупиняється до набрання вироком суду в даній справі законної сили. Також представник вказує, що ПАТ «АСК «Скарбниця» не мала змоги визначити розмір відшкодування по втраті годувальника, оскільки для отримання відшкодування по втраті годувальника потрібно розрахувати розмір середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди, тому звернулося до відповідача з проханням надати необхідні документи (т.1, а.с.152-159).

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Вирішуючи цивільні позови, в частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч.1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Поряд з цим, стаття 999 ЦК України регламентує, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом №1961-ІV.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами ст.3 Закону №1961-ІV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону №1961-ІV).

Згідно зі статтею 6 Закону N 1961-ІV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі №1961-ІV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

Відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Крім того, відповідно до частини 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 ст.36 Закону 1961-ІV страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 ст.37 Закону №1961-ІV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої ст.41 цього Закону); - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 ст.37 Закону №1961-ІV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону №1961-ІV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у ст.37 Закону №1961-ІV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі №1961-ІV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі №1961-ІV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у ст.35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком. Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону №1961-ІV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст.36 Закону №1961-ІV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Вказана правова позиція відображена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі №465/4287/15 (провадження №14-406цс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к (провадження №13-24кс19), від висновків якої вважала за необхідне відступити колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 ст.37 Закону №1961-ІV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст.35 Закону №1961-ІV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду при цьому послалася на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №227/3573/16-ц, у якій зроблено висновок про необхідність стягнення страхового відшкодування незважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах річного строку.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з указаними висновками, викладеними в її постанові від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к (провадження №13-24кс19), та не вбачає підстав для відступлення від них.

Аналогічні висновки зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №227/3573/16-ц (провадження №61-15026св18), Касаційний кримінальний суду складі Верховного Суду у постанові від 30 серпня 2018 року у справі №732/865/16-к, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №643/19957/15-ц (провадження №61-9436св18).

Висновки, зроблені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2018 року у справі №641/8243/14-ц (провадження №61-10185св18), від 20 лютого 2019 року у справі №201/8286/16-ц (провадження №61-4898св18), Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі №357/9466/15-к, Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/7449/17 (провадження №12-104гс18) у подібних правовідносинах, теж їм не суперечать. Хоч у цих постановах і зазначено про необхідність звернення до страховика із заявою про здійснення страхової виплати у строк, передбачений ст.35 Закону №1961-ІV, однак обставини вказаних справ свідчать про те, що судом досліджувалися обставини дотримання заявниками саме річного строку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, а не про порядок такого звернення.

У вищевказаних постановах Верховного Суду досліджувалося саме строк звернення з заявою про страхове відшкодування шкоди заподіяної майну потерпілого. При цьому, в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі №465/4287/15 (провадження N 14-406цс19), висловлена позиція, що зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону N 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає, а отже для страхового відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю або життю потерпілого, такий строк становить три роки з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Також між потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_11 виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст.22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_11 як власника наземного транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», що підтверджується полісом №АО/ 0900349 від 30.05.2019, строк дії з 20:00 год. 30.05.2019 до 29.05.2020 (т.1, а.с.52,226,240; т.2, а.с.16,48).

Із поліса №АО/ 0900349, що був укладений 30.05.2019 між ОСОБА_11 та в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» і діяв на момент скоєння ДТП, встановлено, що при настанні страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого, а також майну потерпілого, у сумі нанесених збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми. Положеннями вищезазначеного поліса передбачено межі ліміту відповідальності страхової компанії за шкоду, завдану життю та здоров`ю потерпілого, - 200 000 (двісті тисяч) гривень, а за шкоду, завдану майну, у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Згідно даного поліса забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , тобто автомобіль, власником якого є ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , на якому обвинувачений вчинив ДТП. Зазначена вище ДТП сталася в період дії даного договору страхування цивільно-правової відповідальності (т.2, а.с.47,48).

Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 грудня 2019 року встановлено, що на момент огляду після ДТП ОСОБА_11 не перебував в стані алкогольного сп`яніння (т.2, а.с.49).

За змістом ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати на лікування, посилене харчування, сторонній догляд.

Виходячи з роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Стаття 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

За змістом статті 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

1 грудня 2020 року ОСОБА_30 подала в страхову компанію заяву про заподіяння шкоди життю та здоров`ю третій особі внаслідок використання застрахованого транспортного засобу та 2 грудня 2020 року - заяву про виплату страхового відшкодування (т.1, а.с.57,58-58 зворот,238-239).

Заявлені вимоги потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування витрат на лікування в сумі 3194 гривень підтверджені належними доказами, оскільки розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілою визначені на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого №13490, листка лікарських призначень до медичної картки стаціонарного хворого №13490 та квитанцій (т.1, а.с.54,55,56).

В даному випадку, встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 9 грудня 2019 року, заява про виплату страхового відшкодування ОСОБА_8 подана до страхової компанії 2 грудня 2020 року, тобто в межах установленого законом трирічного строку, а позов до суду подано 01 лютого 2021 року, оскільки виплату страхового відшкодування не проведено (т.1, а.с.2-6,49-51,57).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення в її користь з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» матеріальної шкоди як виплати страхового відшкодування у розмірі 3194 (три тисячі сто дев`яносто чотири) гривні підлягають до задоволення.

ОСОБА_7 також 1 грудня 2020 року подав в страхову компанію заяву про заподіяння шкоди життю та здоров`ю третій особі внаслідок використання застрахованого транспортного засобу та 2 грудня 2020 року - заяву про виплату страхового відшкодування (т.1, а.с.70,71-71 зворот,223-224,225).

Заявлені вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування витрат на лікування в сумі 2423 гривні 53 копійки підтверджені належними доказами, оскільки розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначені на підставі листа КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 05.03.2020, копії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого №13487, листка лікарських призначень до медичної картки стаціонарного хворого №13487 та квитанцій (т.1, а.с.67,68,69,235,236,237).

В даному випадку, встановлено, що страховий випадок стався 9 грудня 2019 року, заява про виплату страхового відшкодування подана ОСОБА_7 до страхової компанії 02 грудня 2020 року, тобто в межах установленого законом трирічного строку, а позов до суду подано 01 лютого 2021 року, оскільки виплату страхового відшкодування не проведено (т.1, а.с.2-6,62-64,70,225).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення в його користь з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» матеріальної шкоди як виплата страхового відшкодування у розмірі 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) гривні 53 копійки підлягають до задоволення.

Стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_22 12 грудня 2019 року подав в страхову компанію заяву про пошкодження транспортного засобу, 1 грудня 2020 року - заяву про заподіяння шкоди життю та здоров`ю третій особі внаслідок використання застрахованого транспортного засобу, а 2 грудня 2020 року - заяву про виплату страхового відшкодування (т.1, а.с.79-79 зворот,80,81-81 зворот,211-212; т.2, а.с.1-2,3,32-33).

В даному випадку, встановлено, що страховий випадок стався 9 грудня 2019 року, заява про виплату страхового відшкодування подана ОСОБА_6 до страхової компанії 02 грудня 2020 року, тобто в межах установленого законом річного строку для звернення з заявою про страхове відшкодування шкоди заподіяної майну потерпілого та в межах, установленого законом трирічного строку для страхового відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю або життю потерпілого, а позов до суду подано 01 лютого 2021 року, оскільки виплату страхового відшкодування не проведено (т.1, а.с.2-6,79-79 зворот, 80,81-81 зворот, 211-212; т.2, а.с.1-2,3).

Окрім того, що в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_11 як власника наземного транспортного засобу, у вищевказаній страховій компанії була застрахована також і цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 , що підтверджується копією поліса №АО/1606851 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.10.2019, строк дії з 00:00 год. 02.11.2019 до 01.11.2020. Відповідно до вказаного поліса забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ-21061, номерний знак НОМЕР_2 , який під керуванням ОСОБА_12 отримав пошкодження в результаті зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_11 (т.2, а.с.14-15,34,35-39).

Згідно зі Звітом №166/20 про оцінку автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ складає 46005 гривень 78 копійок. Оскільки вартість ремонту та матеріалів перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля, відповідно проводити ремонтні роботи автомобіля є економічно недоцільно, то вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових приймається рівним дійсній (ринковій) вартості нерозмитненого автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 24755 гривень 86 копійок (т.2, а.с.52-57).

Вищевказане також підтверджується протоком №166/20 огляду транспортного засобу від 24.12.2019 та ремонтною калькуляцією №1946 від 17.01.2020 (т.2, а.с.58-59,60-66).

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення в його користь з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» матеріальної шкоди як виплата страхового відшкодування, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу у розмірі 24755 гривень 86 копійок підлягають до задоволення, оскільки підтверджені належними та допустимими доказами по справі.

В пунктах 27.1-27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 27.4 статті 27 вказаного Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

З копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_8 , виданого 10 грудня 2019 року Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, встановлено, що ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 (т.2, а.с.4).

ОСОБА_22 та ОСОБА_12 були одружені, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_9 (т.2, а.с.5).

Відповідно до даних товарного чека від 10 грудня 2019 року, виданого ФОП ОСОБА_53 , констатовано, що витрати на поховання склали 5636 гривень (т.2, а.с.6,7-8).

В свою чергу, позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення в його користь з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» матеріальної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, підлягають до часткового задоволення.

Зокрема, підлягають відшкодуванню витрати на поховання дружини у розмірі 5636 гривень, оскільки підтверджені належними та допустимими доказами по справі.

В решті позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення в його користь з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» матеріальної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, не підлягають до задоволення, оскільки цивільним позивачем не доведено належними і допустимими засобами доказування ні факту перебування його на утриманні в потерпілої, ні права на одержання від неї утримання на день її смерті.

Так, нормами частини 1 статті 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом (ч.ч.2-4 ст.1200 ЦК України).

Тобто, коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання та дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць.

Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування.

Вказана правова позиція відображена в Постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 липня 2020 року по справі №756/8644/19 (провадження № 51-1637км20).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення в його користь з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» матеріальної шкоди як страхового відшкодування підлягають до часткового задоволення в розмірі 30391 гривня 86 копійок (матеріальна шкода як виплата страхового відшкодування, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу у розмірі 24755 гривень 86 копійок + витрати на поховання дружини у розмірі 5636 гривень).

Вирішуючи цивільні позови, в частині вимог до ОСОБА_11 про стягнення в користь цивільних позивачів моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частиною першою ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, частина перша ст.1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

За змістом частин 3-5 статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1168 ЦК України регламентовано, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Пунктами 9,10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вказана правова позиція відображена в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року по справі №757/53996/17 (провадження № 61-6127св19).

Відповідно до ч. 4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоду завдано вчиненням злочину.

У цьому випадку, суд не бере до уваги матеріального становища обвинуваченого, на яке він вказує як на підставу для визначення меншого розміру відшкодування моральної шкоди потерпілим, оскільки вказану шкоду, завдано злочином.

Вказана правова позиція відображена в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 8 квітня 2021 року по справі №748/963/20 (провадження № 51-134км21).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, потерпілим було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, однак частина моральної шкоди обвинуваченим відшкодована потерпілим добровільно.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди для ОСОБА_8 , суд враховує, що позивачка безсумнівно зазнала моральних страждань, що проявилися у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та тривалим лікуванням, а також душевними переживаннями за майбутні наслідки травм, однак заявлений розмір моральної шкоди є очевидно завищеним, тому, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_8 20 000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди, що буде достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої.

Щодо позовних вимог ОСОБА_7 , то визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивач безсумнівно зазнав моральних страждань, що проявилися у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та тривалим лікуванням, а також душевними переживаннями за майбутні наслідки травм, однак заявлений розмір моральної шкоди є очевидно завищеним, тому, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_7 20 000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди, що буде достатнім для розумного задоволення потреб потерпілого.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди для ОСОБА_6 , суд враховує, що позивач безсумнівно зазнав моральних страждань, що полягають в тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, пов`язаних із втратою коханої людини, однак заявлений розмір моральної шкоди є очевидно завищеним, тому, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_6 117000 (сто сімнадцять тисяч) гривень моральної шкоди, що буде достатнім для розумного задоволення потреб потерпілого.

Згідно із п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки позивач ОСОБА_9 в судовому засіданні просила залишити позов без розгляду, суд вважає, що така заява заявлена нею в межах процесуальних прав сторони, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак підлягає до задоволення, тому позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень необхідно залишити без розгляду.

Щодо позовних вимог ОСОБА_10 , то на підтвердження позовних вимог подано копію свідоцтва про народження, серії НОМЕР_10 , виданого Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області 19 вересня 1994 року, та копію свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_11 , виданого Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області 13 липня 2013 року (т.1, а.с.110,111).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди для ОСОБА_10 , суд враховує, що позивач безсумнівно зазнала моральних страждань, що полягають в тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, пов`язаних із втратою матері, тому, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_10 17000 (сімнадцять тисяч) гривень моральної шкоди, що буде достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином суд дійшов наступних висновків щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду цивільних позовів.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» в повному обсязі, то в користь держави з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень.

Також оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_11 , тому в користь держави зі ОСОБА_11 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 201 гривня 76 копійок, з розрахунку: 908 гривень (судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду) * 22,22 відсотків (розмір задоволених позовних вимог) = 201 гривня 76 копійок (судовий збір, який необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» в повному обсязі, то в користь держави з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень.

Також оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_11 , тому в користь держави зі ОСОБА_11 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 201 гривня 76 копійок, з розрахунку: 908 гривень (судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду) * 22,22 відсотків (розмір задоволених позовних вимог) = 201 гривня 76 копійок (судовий збір, який необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», то в користь держави з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 308 гривень 45 копійок, з розрахунку: 2056 гривень 36 копійок (судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду) * 15 відсотків (розмір задоволених позовних вимог) = 308 гривень 45 копійок (судовий збір, який необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Також оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_11 , тому в користь держави зі ОСОБА_11 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1170 гривень, з розрахунку: 4770 гривень (судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду) * 24,53 відсотків (розмір задоволених позовних вимог) = 1170 гривень (судовий збір, який необхідно стягнути з відповідача в користь держави.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_10 до ОСОБА_11 , тому в користь держави зі ОСОБА_11 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень.

Узагальнюючи вищенаведене, з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» в користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2124 гривні 45 копійок, а зі ОСОБА_11 підлягає до стягнення в користь держави судовий збір в розмірі 2481 гривня 52 копійки.

Керуючись ст.ст.127, 128, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст.ст.16, 23, 999, 1166, 1167, 1168, 1187, 1193, 1195, 1200 ЦК України, ст.ст.141, 257 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_11 визнати винуватим та засудити за ч. 2 ст.286 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_11 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 в користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 8764 (вісім тисяч сімсот шістдесять чотири) гривні 15 (пятнадцять) копійок.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 грудня 2019 року, після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме: автомобіль, марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 повернути власнику; автомобіль, марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_26 , який зареєстрований: Львівська область Радехівський район с.Радванці повернути власнику.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», , в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_12 , жительки АДРЕСА_4 , матеріальну шкоду як виплата страхового відшкодування у розмірі 3194 (три тисячі сто дев`яносто чотири) гривні.

Стягнути зі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_12 , жительки АДРЕСА_4 , моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», , в користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , жителя АДРЕСА_5 , матеріальну шкоду як виплата страхового відшкодування у розмірі 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) гривні 53 (п`ятдесят три) копійки.

Стягнути зі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , жителя АДРЕСА_5 , моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», , в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_13 , жителя АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду як виплата страхового відшкодування у розмірі 30391 (тридцять тисяч триста дев`яносто одна) гривня 86 (вісімдесят шість) копійок.

Стягнути зі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_13 , жителя АДРЕСА_3 , моральну шкоду у розмірі 117000 (сто сімнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , жительки АДРЕСА_3 , моральну шкоду у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», , в користь держави судовий збір в розмірі 2124 гривні 45 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягнути зі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , в користь держави судовий збір в розмірі 2481 гривня 52 копійки до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді за їх вимогою.

Головуючий суддя ОСОБА_1