КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000369, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого групи слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.2 ст.366 КК України у кримінальному провадженні № 0000369 а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :00:001:0198, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлові будівлі - корпус «Сон у моря» літ. Е, загальною площею 71,5 кв.м., корпус «Сон у моря» літ. Ж, загальною площею 71,3 кв.м, на ділянці навіси літ. Р.Щ., що розташовані за адресою АДРЕСА_2 ;

- нежитлові будівлі - будиночок садівника літ. Б загальною площею 74,7 кв.м., відкрита тераса літ.б пл. 85,8 кв.м, що розташовані за адресою АДРЕСА_2 ;

- нежитлові будівлі - літ Ф' пл.121,1 кв.м, літ. Т пл. 180,9 кв.м., літ Ф пл.141,3 кв.м., літ. Ц пл. 194,8 кв.м. з кортом та бесідкою літ. Ц', що розташовані за адресою АДРЕСА_2 ;

- нежитлову будівлю пляжного павільйону літ. А загальною площею 147,1 кв.м., що розташована за адресою Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Відрадне, вул. Янтарна, буд.11-А.

- споруди, в тому числі: №4 підпірна стіна пл. 131,8 м.куб, №8 підпірна стіна пл. 33,0 м.куб, №21 підпірна стіна пл. 50,0 м.куб, огородження пл. 124,5 кв.м., №13 підпірна стіна пл.17,8 м.куб, №19 підпірна стіна пл. 25,4 м.куб, №42 огородження пл. 6,3 м.кв., майданчик пл. 12,7 м.кв., №43 сходи пл. 7,9 м.кв., №46 пандус пл. 52,4 м.кв., №47 пандус пл. 48,5 м.кв., №50 огородження пл. 5,6 м.кв., №51 сходи пл. 12,9 м.кв., №52 майданчик пл. 29,4 м.кв., №53 майданчик пл. 28,4 м.кв., №73 огородження пл. 54,5 кв.м., №74 сходи пл. 7,2 м.кв., №75 пандус пл. 14,0 м.кв., №76 сходи пл. 7,9 м.кв., огородження пл. 9,5 м.кв., №77 огородження пл. 55,6 м.кв., №78 огородження пл. 60,0 м.кв., №79 огородження пл. 38,9 м.кв., №80 сходи пл. 17,7 м.кв., №83 пандус пл. 42,3 м.кв., №І майданчик пл. 878,3 м.кв., №ІІ майданчик пл. 836,1 м.кв., що розташовані за адресою Автономна Республіка Крим, місто Ялта,смт. Відрадне, вул.. Янтарна буд.11-А. з забороною відчуження вказаного майна та розпорядження ним.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя погодився з доводами клопотання органу досудового розслідування про те що у кримінальному провадженні існує необхідність у накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 та з врахуванням того, що санкція ч.3 статті 212 КК України передбачає додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна, наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування в накладенні арешту на майно. Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, має ознаки однобічності і необ`єктивність судового розгляду, істотно порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням КПК України та кримінального провадження. Також апелянт звертає увагу на те, що до клопотання про накладення арешту не були надані матеріали та докази, які вказували на обґрунтованість підозри в частині підтвердження участі ОСОБА_6 у події про які зазначено в повідомлені про підозру. Окрім того апелянт вказує і на те, що підозра ОСОБА_6 належним чином не вручена, о на його погляд спростовує висновок про те, що він є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
Стороною обвинувачення не надавались, а слідчим судом не досліджувались будь які докази на підтвердження співмірності вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

Слідчим суддею не наведено мотивів накладення арешту та не зазначені підстави, визначені ст..170 КПК України, які використано для арешту, а також критерії, яким має відповідати арештоване майно згідно ст.167 КПК України.

Окрім того апелянт посилається на те, що під час вирішення питання про накладення арешту слідчим суддею не було враховано, що клопотання органу досудового розслідування подано з порушенням правил підслідності, встановлених ст..216 КПК України.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор та представник власника майна не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте причину своєї неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у їх відсутність, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши матеріали долучені адвокатом ОСОБА_5 до апеляційної скарги провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з цих матеріалів, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000369 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.2 ст.366 КК України.
31.03.2014 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.2 ст.366 КК України. Того ж дня у зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 оголошено його розшук.
Кримінальним діянням підозрюваного ОСОБА_6 державі заподіяна шкода в розмірі 42 598 436, 40 гривень, що становить особливо великий розмір.

В межах кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене майно.

Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, що внесене в межах зазначеного кримінального провадження, про накладення арешту слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові підстави для його задоволення.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Таким чином, накладення арешту на майно за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження і забезпечення можливої конфіскації майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на належне підозрюваному ОСОБА_6 майно.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Крім того колегія суддів вважає, що права власника майна можуть бути захищені шляхом перевірки обґрунтованості накладення арешту майна в порядку ст..174 КПК України, що може мати місце на будь якій стадії кримінального провадження.

За наведеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року, якою клопотання слідчого групи слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на майно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.2 ст.366 КК України у кримінальному провадженні № 0000369 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Справа № 11-сс/824/600/2022 Категорія ст. 172 КПК України

Єдиний унікальний номер №757/24589/14-к Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1