справа № 1-308/11
№ провадження 1/208/2/22
ПОСТАНОВА
Іменем України

13 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.293, ч.4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.293, ч.4 ст. 296 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 13.04.2006 року о 12 годині 20 хвилин знаходячись біля в`їзних воріт контрольно-перепускного пункту Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», розташований по вул. Індустріальній, 20, в місті Дніпродзержинськ, підійшов до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які знаходились біля КПП працівників ТОВ «С.Т.Е.» та виконували свої службові обов`язки по охороні об`єкта ВАТ «ДзДБК» на підставі договору на охорону об`єктів службою охорони від 06.04.2006 року, укладеного з представником ради кредиторів ВАТ «ДзДБК» ОСОБА_10 та вимагав прибрати від воріт КПП службовий автомобіль ТОВ «С.Т.Е.» ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_1 .

Отримавши відмову від працівників ТОВ «С.Т.Е.» виконувати його вимоги, ОСОБА_4 , з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи особливу зухвалість, ігноруючи загальновизнані правила поведінки та моральності, використовуючи знаходившийся при ньому газо-дробовий пістолет «ROHM RG 88» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм РА, який є короткоствольною вогнепальною зброєю самозарядним дробовим пістолетом калібру 9 мм, спорядженим кулями зі свинцевого сплаву, направив ствол пістолета у бік вказаних осіб, які знаходились в салоні автомобіля ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_1 , зробив постріл у лобове скло вказаного автомобіля, за яким знаходився на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, висловлюючи на адресу працівників ВАТ «С.Т.Е.» погрози та нецензурну лайку, вимагаючи від них відмови від виконання покладених на них обов`язків, проявляючи особливу зухвалість, рукояткою вказаного пістолета наніс удар по лобовому склу автомобіля.

В результаті дій ОСОБА_4 було знищено лобове скло службового автомобіля ТОВ «С.Т.Е.» ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_1 , тобто приведено у стан, що виключає його подальше використання за цільовим призначенням.

Коли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з салону автомобіля з метою затримання ОСОБА_4 , останній з місця злочину втік.

В наслідок умисних дій ОСОБА_4 , які виразились у грубому порушенні громадського порядку, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї, була тимчасово порушена нормальна діяльність підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Т.Е.» по виконанню своїх договірних обов`язків по охороні об`єкта ВАТ «Дніпродзержинський домобудівний комбінат».

15.04.2006 року в ході проведення обшуку по місцю мешкання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 , був виявлений та вилучений зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 газо-дробовий пістолет «ROHM RG 88» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм РА, споряджений кулями зі свинцевого сплаву, який ОСОБА_4 незаконно зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку балістичної експертизи № 44/07-93 від 30.06.2006 року, газо-дробовий пістолет «ROHM RG 88» № НОМЕР_2 , вилучений 15.04.2006 року по місцю мешкання ОСОБА_4 , був підданий переробці та є короткоствольною вогнепальною зброєю самозарядним дробовим пістолетом калібру 9 мм.

Конструкція пістолета дозволяє здійснювати постріли шумовими та дробовими патронами калібру 9 мм (або їх аналогами), а також шумовими патронами, спорядженими кулями зі свинцевого сплаву, при цьому забезпечується достатня вражаюча дія вистріляних з нього снарядів для нанесення людині тяжких тілесних або смертельних пошкоджень.

Пістолет придатний для стрільби. В первісну конструкцію пістолета були внесені зміни видалено з каналу ствола стаціонарної перетинки шляхом її вибивання з наступною механічною обробкою каналу стволу.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, а також за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння та зберігання вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу.

Проте, в результаті судового розгляду зазначеної кримінальної справи обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , свого підтвердження не знайшло.

Так, у ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив, що 13.04.2006 року о 12 годині 20 хвилин він вийшов до в`їзних воріт контрольно-перепускного пункту Відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинський домобудівний комбінат», розташованого по

вул. Індустріальна, 20 в місті Дніпродзержинську, де побачив автомобіль ВАЗ, який перегородив виїзд з підприємства. Для того, щоб виїхати, вказаний автомобіль водії та він відштовхали в сторону від воріт, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ніхто ніякої шкоди не завдавав. Після цього він повернувся на територію підприємства. Вказаний автомобіль в його присутності ніхто не пошкоджував та він також не пошкоджував, пістолет не використовував. Звідки на лобовому склі пошкодження йому не відомо. Крім того, у 2006 році він у батька ОСОБА_11 купив газовий пістолет «ROHM RG 88» № НОМЕР_2 , який він зареєстрував на своє ім`я. Вказаний пістолет він ніколи не використовував та не вносив до нього змін. Пістолет було вилучено 15.04.2006 року під час проведення обшуку за його місцем мешкання: в квартирі АДРЕСА_2 .

Допитаний експерт ОСОБА_12 підтвердив висновки, надані у висновку експерта № 44/07-93 від 30.06.2006 року, пояснивши, на запитання сторони захисту, що вказані у висновку зміни у конструкції пістолету візуально не видно та їх виявлення стале можливе під час експертного дослідження.

Допитаний свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_4 дійсно у 2006 році у його батька придбав газовий пістолет. Чи мав на момент придбання пістолет механічні зміни йому не відомо. ОСОБА_4 у його присутності вказаний пістолет ніколи не використовував, пострілів не здійснював. Батько його помер.

Допитаний свідок ОСОБА_13 пояснив, що у квітні він привозив документи на ВАТ «ДзДСК», де біля прохідної побачив людей, які відштовхували автомобіль ВАЗ. Він знаходився в цей час ззовні підприємства на стоянці на відстані 50-100 м. Нецензурної лайки, пострілів не чув.

Допитаний свідок ОСОБА_14 , повідомив, що він, приїхавши за викликом до прохідної ВАТ «ДДСК», побачив біля воріт пошкоджений автомобіль та, зі слів ОСОБА_15 , пошкодження наніс ОСОБА_4 за допомогою пістолета, після чого побіг на територію комбінату.

Допитаний у попередньому складі суду потерпілий ОСОБА_9 частково підтвердив покази, надані під час досудового слідства та пояснив, що у 2006 році він був охоронцем охоронного підприємства «С.Т.Е.» та за дорученням керівництва 13.04.2006 року вдень він із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в службовому автомобілі ВАЗ перегородили виїзд з ВАТ «ДДСК» та не випускали за межі підприємства вивіз продукції. Коли знаходились в автомобілі, підійшли люди та відштовхали автомобіль, в якому вони були. Був удар по лобовому склу, але хто саме його наніс йому не відомо. ОСОБА_4 не бачив та перший раз побачив на очній ставці. Будь-якої шкоди йому завдано не було та потерпілим він себе не вважає. Аналогічні покази надано й ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Крім того, судом призначалась по справі додаткова судова експертиза, відповідно до висновків якої наданий на дослідження газовий пістолет має механічні зміни (зміни в конструкції), що виключають здійснення пострілів за допомогою кінетичної енергії (в матеріалах справи наявний оригінал експертизи).

Наразі два свідка ОСОБА_16 (зі сторони обвинувачення) та ОСОБА_17 (зі сторони захисту) на час розгляду справи у новому складі суду померли та їх покази перевірити у суді неможливо. До суду не з`являються/відмовляються від явки через стан здоров`я потерпілі, свідки. Фактичне місцезнаходження частина з них змінила. Наразі до суду не з`являються, постанови суду щодо їх примусового приводу не виконані.

За епізодами обвинувачення за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю будь-яких прямих доказів, які б могли бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні ним інкримінованих злочинів, зважаючи на принцип презумпції невинуватості, вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення в скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, не підтверджується.

Крім того, під час судового розгляду головуючою суддею ОСОБА_18 прийнято рішення про виділення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України в окреме провадження. Судом фактично виділено матеріали кримінальної справи в копіях, які належним чином не завірено (протокол огляду місця події від 13.04.2006, протокол обшуку від 15.04.2006, договір від 06.04.2006 щодо охорони ВАТ «ДДСК», висновок балістичної експертизи № 44/07-93 від 30.06.2006).

Згідно зі ст. ст. 64-67 КПК України докази, що містяться у матеріалах кримінальної справи не відповідають вимогам допустимості та належності.

Так, відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №202/1310/16-к визнано вірним висновки судів щодо неналежності та недопустимості доказів, наданих суду у копіях, які належним чином не завірено та правильності підстави для виправдання обвинуваченого.

Отже, у результаті судового розгляду прокурор вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не підтвердилося, оскільки в його діянні відсутній склад злочинів, у зв`язку з чим необхідно відмовитися від обвинувачення у кримінальній справі стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні прокурор надав суду постанову про відмову від обвинувачення в суді. Такого висновку прокурор дійшов оцінивши докази зібрані по справі під час досудового слідства та в ході судового розгляду справи, у їх сукупності, здобувши додаткові докази під час судового слідства.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та просить закрити провадження у справі.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судове слідство, суд приходить до наступних висновків.

За епізодами обвинувачення за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України у зв`язку з відсутністю будь-яких прямих доказів, які б могли бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні ним інкримінованих злочинів, зважаючи на принцип презумпції невинуватості, вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення в скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, не підтверджується.

Крім того, під час судового розгляду головуючою суддею ОСОБА_18 прийнято рішення про виділення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України в окреме провадження. Судом фактично виділено матеріали кримінальної справи в копіях, які належним чином не завірено (протокол огляду місця події від 13.04.2006, протокол обшуку від 15.04.2006, договір від 06.04.2006 щодо охорони ВАТ «ДДСК», висновок балістичної експертизи № 44/07-93 від 30.06.2006).

Згідно зі ст. ст. 64-67 КПК України докази, що містяться у матеріалах кримінальної справи не відповідають вимогам допустимості та належності.

Так, відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №202/1310/16-к визнано вірним висновки судів щодо неналежності та недопустимості доказів, наданих суду у копіях, які належним чином не завірено та правильності підстави для виправдання обвинуваченого.

Отже, у результаті судового розгляду суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не підтвердилося, оскільки в його діянні відсутній склад злочинів, у зв`язку з чим необхідно відмовитися від обвинувачення у кримінальній справі стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 КПК в ред. 1960 р. коли в результаті судового розгляду прокурор прийде до переконання, що дані судового слідства не підтверджують пред`явленого підсудному обвинувачення, він повинен відмовитися від обвинувачення і у своїй постанові викласти мотиви відмови. В цьому випадку суд роз`яснює потерпілому та його представнику їх право вимагати продовження розгляду справи і підтримувати обвинувачення.

Згідно до вимог ст. 267 КПК України, потерпілий під час судового розгляду справи має право: давати показання; заявляти відводи і клопотання; висловлювати свою думку про клопотання інших учасників судового розгляду; давати пояснення з приводу досліджуваних судом обставин справи; подавати докази, задавати питання свідкам, експертові, спеціалістові і підсудним; брати участь в огляді місця вчинення злочину, речових доказів, документів, а в справах, зазначених у частині першій статті 27 цього Кодексу, - підтримувати обвинувачення. Потерпілий може брати участь у судових дебатах.

У разі відмови прокурора від обвинувачення потерпілий вправі

вимагати продовження розгляду справи. У цьому випадку він

підтримує обвинувачення.

Згідно з ст. 282 КПК в ред. 1960 р. суд своєю ухвалою (постановою) закриває справу, якщо прокурор відмовився підтримувати державне обвинувачення, а потерпілий не бажає скористатися правом, передбаченим частиною другою статті 267 цього Кодексу.

Суд, для забезпечення прав потерпілих за адресами, які встановлені під час розгляду справи, повідомив їх як учасників справи, про дату, час і місце судового засідання у справі, а також направив копію постанови прокурора про відмову від обвинувачення в суді, чим виконав вимоги ст. 267 КПК України.

Не зважаючи на те, що потерпілі належним чином були повідомлені, вони у судове засідання не з`явились, функцію підтримання обвинувачення на себе не переймали.

Вирішуючи питання щодо відмови прокурора від підтримування державного обвинувачення, суд керується та враховує, що відповідно до ч.2 ст.282 КПК України (1960) суд своєю ухвалою (постановою) закриває справу, якщо прокурор відмовився підтримувати державне обвинувачення, оскільки така відмова ґрунтується на законі і оцінці досліджених у суді доказів, що обвинувачення повністю є необґрунтованим та винесена мотивована постанова, а потерпілі не бажають скористатися правом, передбаченим частиною другою статті 267 цього Кодексу.

Відмова прокурора від обвинувачення відповідно до принципу змагальності, якщо тільки функцію підтримання обвинувачення не переймає на себе потерпілі, є обов`язковою для суду суд повинен таку справу закрити.

Долю речових доказів суд вирішує з урахуванням положень ст.81, ст.330 КПК України в редакції 1960 р.

Керуючись ст.248, ч.3 ст.264, ч.3 ст.267, ч.2 ст.282 КПК України (в редакції Закону від 28.12.1960 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 від пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 293, ч.4 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю складу злочинів в його діях.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 293, ч.4 ст. 296 КК України, закрити, у зв`язку з відмовою прокурора від державного обвинувачення та у зв`язку з відсутністю складу злочинів в діях ОСОБА_4 .

З набранням законної сили постанови речовий доказ - газово-дробовий пістолет «ROHM RG 88» № НОМЕР_2 - знищити.

Постанова може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1