У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6308/21

Провадження № 1-кс/210/601/22

"10" червня 2022 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, якого оголошено в міжнародний розшук :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .. Необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000439 від 04.06.2021 року за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України.

Так, згідно з матеріалами наданого клопотання встановлено, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439, за ознаками ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.255-3, ч.2 ст.255-1 КК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України, з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій. Однак, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, використовуючи наявний в нього авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, при невстановлених обставинах, набув статусу суб`єкта злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, перебуваючи в статусі суб`єкта злочинного впливу, користуючись авторитетом, яким автоматично наділявся носій вказаного статусу, взяв на себе зобов`язання здійснення злочинних функцій, в тому числі функцію позазаконного вирішення конфліктів та спірних ситуацій по негласним «злодійським» правилам, між особами із числа причетних до вчинення злочинів, або за зверненням осіб до нього, чи до «смотрящих», тобто до осіб, які поширюють злочинний вплив у статусі суб`єкта підвищеного впливу, або інших довірених осіб.

Одночасно з цим, отримавши статус суб`єкта злочинного впливу, ОСОБА_7 зобов`язувався дотримуватися чітко визначених правил особистісної поведінки щодо взаємовідносин з іншими категоріями криміногенного світу та поширення свого злочинного впливу.

Надалі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на встановлення та поширення злочинного впливу, шляхом створення злочинного угрупування, перебуваючи у статусі суб`єкта злочинного впливу, підібрав з числа йому довірених осіб, які протиставляючи себе нормам законності та бажаючи продовжувати свою діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, залучив для поширення злочинного впливу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інших невстановлених в теперішній час осіб, достовірно знаючи про їх добру фізичну підготовку, а також про наявність у них стійких зв`язків серед осіб кримінального середовища та осіб які добре фізично розвинені та мають змогу чинити фізичний та психологічний тиск, з метою спільного встановлення та поширення ними злочинного впливу на території Дніпропетровської області, який полягав, в тому числі у вчиненні вимагання, протидії законній господарській діяльності, застосування насильства та залякування фізичних осіб підприємців, з метою отримання прибутку для подальшого фінансування злочинних груп та укріплення злочинного впливу на вказаній території.

Таким чином, вищевказані особи, яким ОСОБА_7 запропонував бути співучасниками у скоєні злочинів, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення злочинним шляхом, дали свою згоду на вхід в склад злочинного угрупування і спільні скоєння злочинів.

Члени злочинного угрупування, усвідомлювали, що дії кожного з них є невід`ємною складовою частиною всього об`єму злочинних дій, при вчинені злочинів в процесі їх скоєння члени, з урахуванням психологічних якостей та фізичних можливостей кожного з них, виконували конкретні ролі, направлені на досягнення загальної для всіх членів організованої групи мети.

Таким чином, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, створив злочинне угрупування, з метою вчинення злочинів та керував таким угрупуванням у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інших невстановлених в теперішній час осіб, які маючи реальний вплив на криміногенну обстановку в регіоні, визнали протиправну діяльність, як основне джерело свого матеріального збагачення, та вчинили наступні злочинні дії, за участю вищевказаних осіб.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється керівником ТОВ «БАЗИС» (), та засновником підприємств ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» (), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, прийшла до висновку, що їй, для успішного здійснення підприємницької діяльності вказаних підприємств, та позазаконного вирішення конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, необхідна домовленість із особами, як перебувають в статусі суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, і які, за грошову винагороду будуть здійснювати позазаконне вирішення будь яких ситуацій на користь вказаних підприємств, в тому числі із застосуванням фізичного або психологічного впливу на конкурентів по веденню підприємницької діяльності, тощо.

Надалі, ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є керівником ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є працівником вказаного підприємства, щодо можливості фінансування осіб із числа суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, з метою подальшої можливості звернення до вказаних осіб, для позазаконного вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також вирішення питань, які можуть виникати з іншими представниками кримінального середовища, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, надали свою згоду, і таким чином вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_9 .

Надалі, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, про можливість звернення до вказаних осіб, як до осіб які мають статус злочинного впливу на території Дніпропетровської області, для вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення ними підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також щодо необхідності здійснювати протидію законній господарській діяльності фізичним особам підприємцям, або юридичним особам, які являються конкурентами ТОВ «БАЗИС» (), ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» (), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), а також відносно осіб, які є працівниками підконтрольних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підприємств, в тому числі із застосуванням погроз застосування фізичного та психологічного примусу до потерпілих, вимагання, та реальним застосуванням фізичного та психологічного примусу до потерпілих.

В свою чергу, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, надали свою згоду на здійснення поширення злочинного впливу на території Дніпропетровської області за зверненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за щомісячну грошову винагороду, частина з якої направлялась на фінансування злочинних груп на території Дніпропетровської області, тобто так званий «общак».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.05.2021 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дізнались про те, що колишній працівник підприємства ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» () громадянин ОСОБА_12 здійснює законну господарську діяльність, пов`язану із продажом товарів, які також продає ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), в зв`язку з чим створює їм конкуренцію на ринку. В цей же момент, у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, виник умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_12 в якості повернення неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та протиправній вимозі ОСОБА_12 припинити займатися господарською діяльністю в сфері продажу будівельних матеріалів, в тому числі профлистів, або примусити останнього купувати вказаний товар виключно по вигідній їм ціні та виключно у підконтрольних їм підприємствах, і лише потім збувати клієнтам. Розуміючи, що самостійно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не зможуть досягти поставленої злочинної мети, вказані особи вирішили залучити до вчинення злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які надали свою згоду на участь у вказаному кримінальному правопорушенні.

17.05.2021 приблизно в 19:00 годин ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з абонентського номеру НОМЕР_1 зателефонував потерпілому ОСОБА_12 , та висловив вимоги, поєднані із погрозами застосування до останнього фізичного насильства, щодо передачі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу, а також вимогу про необхідність зустрічі, для вирішення конфліктної ситуації, яка виникла в зв`язку з неповерненням вказаного неіснуючого боргу ОСОБА_12 , на що останній відмовився.

31.05.2021 в вечірній час доби, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, прибули за адресою АДРЕСА_3 , де здійснює свою господарську діяльність ОСОБА_12 , та підійшли до останнього, і в агресивній формі повторно висловили вимоги, щодо передачі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу та припинення ОСОБА_12 законної господарської діяльності, пов`язаної з продажом профлистів. Одночасно з цим, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , використовуючи наявний в них авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, висловили погрози застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_12 , в разі не повернення вказаного не існуючого боргу, та в разі не припинення господарської діяльності, які останній сприйняв реально та такі, що можуть бути виконані, з огляду на те, що вказані особи позиціонують себе особами, які мають статус суб`єктів злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , зателефонувала потерпілому ОСОБА_12 , та висловила вимогу прибуття останнього до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, та передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 02.06.2021 приблизно в 13:00 годин, ОСОБА_12 , з метою уникнення подальших конфліктних ситуацій та приїзду осіб, які погрожують йому фізичною розправою, а також з метою уникнення спричинення йому тілесних ушкоджень, та встановлення підстав утворення неіснуючого боргу, прибув до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, де зустрівся із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В ході спілкування, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , висунули потерпілому вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу, та висловили вимогу припинення господарської діяльності потерпілим, пов`язаної з продажом будівельних матеріалів, зокрема профлистів. Почувши від ОСОБА_12 відмову від повернення вказаного вище неіснуючого боргу в сумі 1000 доларів США, та відмову у припинені вказаної діяльності, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , застосували до потерпілого психологічне насилля, що виразилось у висловлюванні погроз на адресу останнього, в частині подальшого ймовірного застосування до нього фізичного насильства, а також подальшого звернення до осіб, які мають статус суб`єктів злочинного впливу, які ОСОБА_12 сприйняв як реальні, та такі, що можуть бути виконані, оскільки вказаних осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 він сприймав як представників кримінального середовища, які поширюють свій злочинний вплив на території Дніпропетровської області. Приблизно через 20 хвилин, до вказаного приміщення прибули ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, діючи спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висунули потерпілому вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу. Надалі, 22.06.2021 року приблизно в 15:06 годин, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в якості представників підприємств, та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в якості суб`єктів злочинного впливу, продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні кабінету №333 буд. 10 по вул. Шевченко в м. Дніпро , зустрілись з потерпілим ОСОБА_12 , та повторно висунули останньому вимоги щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості сплати за неіснуючий боргу, та вимогу про припинення господарської діяльності, пов`язаної з продажом будівельних матеріалів.

Таким чином, за сукупністю вчиненого умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфікуються за ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України.

22 листопада 2021року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України. Повідомлення про підозру вручене ОСОБА_5 , рідному брату ОСОБА_5 , в зв`язку з тим, що останній переховується.

Крім того, 14.01.2022р. ОСОБА_13 оголошено у міжнародний розшук та 19.01.2022 слідчим суддею Дзержинського районного суду винесено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

09 червня 2022року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на підставі ухвали слідчого судді.

На думку слідства в ході проведення досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме вина останнього підтверджується:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 05.06.2021;

- протоколами пред`явлення фотознімків осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_12 від 05.06.2021;

- протоколом огляду речей від 05.06.2021;

- протоколи проведення негласних слідчих розшукових дій в порядку ст. 268 КПК України;

- протоколами негласних слідчих розшукових дій в порядку ст. 270 КПК України;

- та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочини, який карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України.

Крім того, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного на думку слідства є запобігання спробам підозрюваного :

1) переховуватися від органів досудового слідства або суду.

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) незаконно впливати на потерпілого або свідків у кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, враховуючи характер, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що визначення можливості внесення застави в даному випадку не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків. В зв`язку з чим в даному випадку є не доцільним визначати розмір застави, оскільки це негативно вплине на проведення подальших слідчих дій, і не надасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 є недоцільним, а більш м`який запобіжний захід не є співмірним із тяжкістю інкримінованого йому злочину, і не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного тому просить обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив не обирати відносно нього запобіжний захід тримання під вартою, зазначивши, що не переховується від органів досудового розслідування.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439, за ознаками ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.255-3, ч.2 ст.255-1 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

22 листопада 2021року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України. Повідомлення про підозру вручене ОСОБА_5 , рідному брату ОСОБА_5 , в зв`язку з тим, що останній переховується.

14 січня 2022року ОСОБА_13 оголошено у міжнародний розшук.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 13.04.2022 року, ОСОБА_5 виїхав за межі України 19.12.2021 року, в`їхав в Україну 27.02.2022 року.

На підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2022р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

09 червня 2022року ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства", у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкриміновані ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який не працевлаштований, таким чином не має офіційних засобів для існування, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з особливої тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна або без такої, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів, які кваліфікуються за ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України, дані стосовно обвинуваченої особи, та те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та враховує його соціальні зв`язки за місцем проживання, місцем роботи, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред"явлена ОСОБА_5 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України, які є тяжкими злочинами, які караються позбавленням волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останньої, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з 09.06.2022 року по 12.07.2022 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, з урахуванням періоду дії карантинних заходів на території України, пов`язаних з коронавірусом Covid-19, воєнного стану в Україні, перебування свідків у м. Дніпрі, ефективності проведення досудового слідства, відсутності можливості етапування підозрюваних з УВП ( слідчих ізоляторів), недопущення порушення прав підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за доцільне визначити місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України - задовольнити..

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, починаючи з 09 червня 2022 року по 12 липня 2022року включно без визначення розміру застави.

Визначити місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 , в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10 червня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1