Номер провадження 11-кп/816/857/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скоргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2022 року, якою відносно:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000531 від 12.09.2018 року за ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Під час підготовчого судового засідання захисниками, а також обвинуваченими були заявлені клопотання про повернення обвинувального акту з підстав невідповідності його вимогам кримінально-процесуального закону.

24.01.2022 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000531 від 12.09.2018 року за ч. 3 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повернуто прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

З таким висновком суду першої інстанції прокурор не погодився, подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2022 року, скасувати у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону та просив обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання (а.с. 164 т. 3).

В обгрунтування своїх вимог прокурор зазначав, що питання про те, яким чином мають бути викладені фактичні обставини кримінального провадження, врегульовано у п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, якою встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Так, як формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті слідчим, з наступним затвердженням прокурором, або самим прокурором, то в цій частині обвинувального акту викладається позиція сторони обвинувачення у такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Тобто, зміст формулювання обвинувачення є виключно суб`єктивним баченням прокурора та слідого, викладення обвинувачення в тій чи іншій редакції та в тому чи іншому об`ємі не передбачене кримінальним процесуальним законодавством України.

Питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулювання обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд неправі входити в оцінку вказаних обставин.

Обставини викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту, є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Крім цього, прокурор звертав увагу і на інші недоліки ухвали суду першої інстанції, зокрема:

- в ухвалі вказано, що обвинувальний акт повертається прокурору Сумської місцевої прокуратури, тоді як вказаного органу не існує з 15.03.2021 року;

- в резолютивній частині ухвали не зазначено про час оголошення повного тексту ухвали, чим порушено права сторін на ознайомлення з таким текстом судового рішення та його подальшого оскарження в апеляційному порядку.

Також прокурор до вказаної скарги подано доповнення (а.с. 182 т.3) в яких він вимоги скарги не змінив, однак доповнив їх додатковими обґрунтуваннями, зокрема знову звертав увагу суду на відустність в резолютивній частині ухвали дати і часу оголошення повного тексту судового рішення, на те, що повний текст ухвали суду від 24.01.2022 року сторони отримали 03.02.2022 року, а до Єдиного реєстру судових рішень його було надіслано аж 04.02.2022 року.

На переконання прокурора суд першої інстанції свого рішення про повернення обвинувального акту не мотивував та не конкретизував того, в чому саме полягає неконкретність обвинувачення, не належність викладення обставин провадження і не узгодженість обставин. Прокурор зауважував, що він наділений правом на зміну обсягу обвинувачення, його доповнення або ж на відмову від нього в ході судового розгляду, що в чергове підтверджує те, що питання правильності кваліфікації дій обвинуваченого, обсягу обвинувачення вирішуються під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав, просив увалу суду першої інстанції скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд, позиції обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також захисника ОСОБА_7 , які проти задоволення вимоги апеляційної скарги прокурора заперечили, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Зі змісту ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2022 року вбачається, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачені свою вину в інкримінованому злочині не визнають і факт винуватості кожного обвинуваченого і форму їх співучасті суд в підготовчому судовому засіданні встановити не може. Крім цього, на перконання суду, викладене в обвинувальному акті обвинувачення позбавляє можливості обвинувачених як зрозуміти суть порушень допущених ними так і здійснювати захист від обвинувачення. З аналізу обвинувального акту, суд першої інстанції дійшов висновку, що фактичні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не конкретизовані та що в обвинувальному акті відносно вказаних обвинувачених, викладені фактичні обставини справи, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального праоопрушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, тобто в ці частині обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Крім цього, як зазначив суд першої інстанції, обвинувальний акт в цілому не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як не містить всіх відомостей, які передбачені вказаним законом.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Вивчивши зміст обвинувального акту колегія суддів вважає, що вимогам ст. 291 КПК України він відповідає.

Так, зі змісту вказаного процесуального документу вбачається, що обвинувальний акт містить всі відомості, які зазначені п.п. 1-9 ч.2 ст.291 КПК України, що прокурором у обвинувальному акті сформульовано обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими та так, як він вважав за потрібне.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали підставами для повернення обвинувального акту слугувало те, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки, як йшлося вище, обвинувачені свою вину в інкримінованому злочині не визнають і факт винуватості кожного обвинуваченого і форму їх співучасті суд в підготовчому судовому засіданні встановити не може, а викладене в обвинувальному акті обвинувачення позбавляє можливості обвинувачених як зрозуміти суть порушень допущених ними так і здійснювати захист від обвинувачення. Крім цього, як зазначив суд першої інстанції, обвинувальний акт в цілому не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як не містить всіх відомостей, які передбачені вказаним законом, при цьому, не конкретизуючи, що саме суд мав на увазі.

Таким чином, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, а тому ухвала підготовчого судового засідання, про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підлягає скасуванню як незаконна, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами прокурора в його апеляційній скарзі, що підстав для повернення обвинувального акту, не вбачалося, на думку колегії суддів, жодним чином не перешкоджали суду першої інстанції призначити судовий розгляд у провадженні та суд, повертаючи прокурору обвинувальний акт за наведених підстав, фактично вийшов за межі своїх повноважень.

Враховуючи зазначене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийнявши рішення про повернення прокурору обвинувального акту виніс передчасне і необґрунтоване судове рішення, яке не може вважатися законним, та є таким, що ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КРК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції і призначення нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Щодо клопотання прокурора про передачу матеріалів даного кримінального провадження до іншого суду в Печерський районний суд м. Києва, то у задоволенні цього клопотання колегія суддів вважає за необхідне відмовити з огляду на положення ч.3 ст. 34 КПК України, відповідно до якої питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Оскільки питання про передачу матеріалів даного кримінального провадження стосується іншої області України, колегія суддів Сумського апеляційного суду позбавлена можливості у задоволенні цього клоптання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412,415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2022 року, якою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000531 від 12.09.2018 року за ч. 3 ст. 368 КК України, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Відмовити прокурору в задоволенні його клопотання щодо передачі даного кримінального провадження на новий розгляд до Печерського районного суду м.Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4