Справа № 299/3205/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/305/21 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.05.2021.
Цією ухвалою:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , пенсіонер, не судимий, звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрито.
Рішення суд мотивував тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , було вчинене останнім 10.07.2013, і у відповідності до вимог ст.12 КК України, таке кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років, тому трирічний строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності сплив. Також судом враховано і те, що ОСОБА_8 від слідства та суду не ухилявся та не вчинив нового злочину, з часу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення минуло більше семи років, обвинувачений подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності. Також судом констатовано про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 надійшов до суду 18.11.2016, тобто поза межами строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі, потерпіла просить змінити ухвалу суду від 31.05.2021 у зв`язку з необхідністю зазначити в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про встановлені судом обставини вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення із посиланням на докази, доведеність вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги потерпіла вказує на те, що ухвала суду належним чином не вмотивована, оскільки в ній не зазначено встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів, а в резолютивній частині ухвали не вказано від чого обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено на підставі ст.49 КК України. Також зазначає, що
-2-

в поданому до суду клопотанні ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, заперечив фактичні обставини щодо нанесення їй тілесних ушкоджень. Вважає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності повинно відбуватись виключно за встановлення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки заперечення особою вини по суті є запереченням і проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав. Суд першої інстанції не встановив жодних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення із посиланням на докази, судове слідство не проводилося, що свідчить про невмотивованість судового рішення, як того вимагає ст.370 КПК України.
Судове провадження розглядається за відсутності, обвинуваченого, захисника, потерпілої, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву обвинуваченого про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таки підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.
За ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані йоді вчинив 10.03.2013.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
На момент розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_8 закінчилися передбачені законом строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказаний кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яке в судовому засіданні від 31.05.2021, обвинувачений підтримав та надав свою згоду на звільнення на підставах, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
-3-

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч.8 цієї статті закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Ця норма, як і положення ст.49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне клопотання.
Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Дотримуючись вимог, передбачених статтями 284,286 КПК України, суд розглянув вищезазначене клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , яке останній підтримав, та обґрунтовано звільнив його від кримінальної відповідальності і закрив кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції зазначив, що на час судового розгляду справи закінчились визначені ст.49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, при цьому останній наполягав на застосуванні до нього звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підтвердив, що він розуміє як суть обвинувачення, так і підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, що підтверджується його клопотанням та позицією, висловленою ним під час судового розгляду.
Таким чином, суд першої інстанції встановив усі обставини, передбачені статтями 49 КК України та 286 КПК України, наявність яких є безумовною підставою для вирішення вказаного питання, і дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження щодо нього.
Доводи потерпілої ОСОБА_6 про те, що внаслідок не проведення судом першої інстанції судового розгляду, під час якого необхідно було встановити всі обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 заперечував вину у вчиненому, позбавляло суд можливості звільнити останнього від кримінальної відповідальності за інкриміноване йому стороною обвинувачення кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу, та закрити кримінальне провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, є необґрунтованими, оскільки положення ч.1 ст.49 КК України з`ясування таких обставин, як визнання вини, розкаяння, відшкодування шкоди як підставу для її застосування не передбачає, так як єдиною умовою для застосування ст.49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності є сплив зазначених у п.п. 1-5 зазначеної статті строків.
Таким чином, оскільки ст.ст.284-288 КПК України встановлено сукупність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді, а саме: наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, тому звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності за наявності сукупності вказаних умов є обов`язковим.

-4-

При цьому згода сторони обвинувачення на задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України чи визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Таким чином, доводи потерпілої про незаконність оскаржуваного судового рішення щодо ОСОБА_8 щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження та положеннями кримінального та кримінального процесуального закону.
Що стосується посилання потерпілої в її апеляційній скарзі на положення ст.91 КПК України, яка встановлює перелік обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, то вони є неспроможними, оскільки, виходячи з наведених вище норм, встановивши наявність усіх, передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком законної сили.
Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2016, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, що знайшло також відображення у постановах та ухвалах Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.06.2021 (справа № 760/18262/17), від 25.02.2021 (справа № 192/3301/16-к), від 16.08.2021 (справа № 644/7193/17) тощо.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення від 31.05.2021, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги потерпілої відсутні.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.05.2021 про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України,- без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: