Провадження №11-кп/801/684/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

захисників адвоката ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0004339 від 29.10.2018, за апеляційними скаргами прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.02.2001 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 1 ст. 142 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 46 КК України (1960 року) виконання вироку відстрочено на два роки;

- 30.05.2002 року вироком Замостянського районного суду м. Вінниця за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- 08.04.2005 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;

- 28.09.2005 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі;

- 28.12.2008 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 185 КК України до шести місяців арешту;

- 28.04.2010 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі;

- 27.06.2018 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі; звільненого 04.10.2018 року по відбуттю строку покарання;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Печера Тульчинського району Вінницької області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.05.2008 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік (в подальшому застосовано амністію);

- 06.05.2009 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 1 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;

- 22.12.2009 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;

- 29.07.2016 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі; звільненого 23.11.2018 року по відбуттю строку покарання;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі п`ятдесят чотири тисячі триста тринадцять гривень 36 копійок на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі вісім тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 34 копійки на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі двадцять п`ять тисяч триста тринадцять гривень 36 копійок на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 сто сорок шість тисяч вісімсот п`ятдесят сім гривень 16 копійок майнової шкоди та десять тисяч гривень моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

встановив:

В судовому засіданні встановлено, що в період часу з 22 по 29 жовтня 2018 року, точний час не встановлено, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа проник до квартири АДРЕСА_4 вище вказаного будинку, звідки викрав майно належне ОСОБА_13 , а саме: ноутбук марки «CompaQPresariocQ 56», грошові кошти в сумі 8000 гривень, фотоапарат марки «Casio», а також ювелірні вироби із золота - ланцюжок на шию із підвіскою у вигляді літери «Ю», вісім золотих каблучок із дорогоцінним камінням, два ланцюжки на руку, чотири пари сережок із дорогоцінним камінням, брошка у вигляді квітки з перлиною всередині. В подальшому ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 3377-3384/19-21 від 29.05.2019 року, вартість вищевказаного викраденого ноутбука становить 2808,18 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 499808,18 гривень.

01 лютого 2019 року близько 10:30 год. ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, попередньо домовившись між собою про скоєння злочину, зайшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 .

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа, проникли до квартири АДРЕСА_6 вищевказаного будинку, звідки викрали майно, належне ОСОБА_12 , а саме: ноутбук марки «Acer Aspire»; алкогольні напої - пляшку коньяку «Тиса Ординарний «П`ять зірочок»», об`ємом: 0,5 л, пляшку бальзаму «Riga Balzams Black Balsam», об`ємом 0,5 л, пляшку «Martini Bianko», об`ємом 750 мл; грошові кошти в сумі 10000 гривень; 200 євро (еквівалентно 6373,76 грн.); 450 доларів США (еквівалентно 12483,40 грн.); вироби із золота - три жіночі ланцюжки на шию вагою по 5 грам кожен; чоловічий ланцюжок на шию плетіння «Бісмарк», вагою 10 грам; перстень з чорним каменем вагою 8 грам; дві обручки вагою 8 грам; каблучка з рожевим камінням вагою, 8 грам; пара сережок, вагою 6 грам; перстень з білим каменем; чотири каблучки, вагою по 4 грами кожна. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядилися викраденим на власний розсуд,

Відповідно до висновку експерта № 3377-3384/19-21 від 29.05.2019 року, вартість вищевказаного ноутбуку становить 2393,72 грн., алкогольних напоїв 701,95 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 149952,83 грн.

15 січня 2019 року близько 07:20 год. ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа, ОСОБА_7 проник до квартири АДРЕСА_8 вказаного будинку, звідки скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_14 , а саме: ноутбука марки «HP 530» із зарядним пристроєм. В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 3377-3384/19-21 від 29.05.2019 року, вартість вищевказаного викраденого ноутбука становить 1414,21 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1414,21 грн.

17 січня 2019 року близько 10:40 год. ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа ОСОБА_8 проник до квартири АДРЕСА_10 вказаного будинку, звідки скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_15 , а саме: ноутбука марки «Asus», трьох флаконів жіночих парфумів марки «Yves», та грошових коштів в сумі 5300 грн. В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 5300 грн.

17 січня 2019 року близько 15:20 год. ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа ОСОБА_8 проник до квартири АДРЕСА_12 вказаного будинку, звідки скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_16 , а саме ноутбука марки «ACER ASPIRE». В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 3377-3384/19-21 від 29.05.2019 року, вартість вищевказаного ноутбука становить 3073,38 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 3073,38 грн.

17 січня 2019 року близько 16:40 год. ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа ОСОБА_8 проник до квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку, звідки скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_17 , а саме: ноутбука марки «SAMSUNG X15». В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 3377-3384/19-21 від 29.05.2019 року, вартість вищевказаного ноутбука становить 720 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 720 грн.

23 січня 2019 року близько 12:30 год. ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа ОСОБА_8 проник до квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку, звідки скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_18 , а саме: ноутбука марки «Lenovo Yoga A12», спортивної сумки синього кольору із салатовими вставками марки «STORM» та грошових коштів в сумі 4000 грн. В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн.

31 січня 2019 року близько 19:20 год. ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_15 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа ОСОБА_8 проник до квартири АДРЕСА_16 вказаного будинку, звідки скоїв крадіжку майна, належного ОСОБА_19 , а саме: несправного ноутбука марки «ASUS», несправного мобільного телефона марки «НТС 500», жіночих парфумів марки «Oriflame Divaneldol», чоловічих парфумів марки «Cristian Dior Salash», жіночої каблучки зі срібла, грошових коштів в сумі 450 доларів США (еквівалентно 12489,97 грн.). В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 12489,97 грн.

07 лютого 2019 року близько 14:30 год. ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, попередньо домовившись між собою про скоєння злочину, зайшли до третього під`їзду будинку АДРЕСА_17 .

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа, проникли до квартири АДРЕСА_18 вищевказаного будинку, звідки викрали майно належне ОСОБА_20 , а саме: планшет марки «Lenovo», смартбук марки «Prestigio», цифровий фотоапарат марки «Canon» з сумкою, додатковою батареєю, зарядним пристроєм та флеш-карткою на 64 GB, пульт дистанційного керування «Aspor», електрошокер марки «TYPE669», плівковий фотоапарат марки «Samsung», наручного чоловічого годинника марки «QQ», п`ять одиниць парфумів різних марок, вироби зі срібла: сережки, ланцюжки, браслети на руку, каблучками різних форм. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 3385-3406/19-21 від 27.05.2019 року, загальна вартість вищевказаного викраденого майна становить 9795,35 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 9795,35 грн.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, просить вирок скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до покараня у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Свої вимоги мотивує тим, що при призначенні покарання судом не в повному обсязі враховано особу винного ОСОБА_7 , який має 7 непогашених судимостей за вчинення майнових злочинів та майже одразу після звільнення з місць позбавлення волі продовжив злочинну діяльність. Також суд не врахував, що ОСОБА_7 частково визнав вину, не надав критичної оцінки свїй поведінці, не усвідомив характер скоєного та наслідки, змінював показання з метою заплутати слідство.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просив виправдати його по пред`явленому обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК У країни (епізод крадіжки у ОСОБА_14 ) та за ч. 4 ст. 185 КК України (епізод крадіжки ОСОБА_13 ) у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. За епізодами по крадіжкам у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_20 просить призначити мінімальне покарання та відмовити в задоволенні цивільного позову та стягненні моральної шкоди.

Вимоги мотивує тим, що вирок ґрунтується на доказах, які не були досліджені в судовому засіданні, а саме показання свідка ОСОБА_21 , який жодного разу не був допитаний в суді. Щодо позову потерпілої, то остання не надала суду доказів наявності речей, які в неї було викрадено.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 просить виправдати ОСОБА_7 по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (епізод з потерпілим ОСОБА_14 ) у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 ( п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України). Виправдати ОСОБА_7 по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (епізод з потерпілою ОСОБА_13 ) у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 ( п.2 ч. І ст. 373 КПК України). По епізодам з потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_20 прошу призначити ОСОБА_7 мінімально можливе покарання передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Просить звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання та призначити іспитовий строк відповідно до 75 КК України, відмовити в задоволенні моральної шкоди в цивільному позові потерпілої ОСОБА_12 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 складу злочину, як того вимагає закон. Викладені в обвинувальному акті обставини про те, що ОСОБА_7 проник у квартиру, що належить ОСОБА_13 шляхом підбору ключа, на час розгляду справи нічим об`єктивно не підтверджені. Огляд місця події, як слідує з відповідного протоколу (а.с. 185-190 т.3) проводився одразу ж після виявлення факту крадіжки потерпілою ОСОБА_22 , так само як і заява про злочин була прийнята органом досудового розслідування 29.10.2018 р.(а.с.183 т.3 ). В результаті проведення цієї слідчої дії не було отримано інформації або доказів причетності ОСОБА_23 до кримінального правопорушення, а слідчим лише зафіксовано, що станом на момент огляду на вхідних дверях та замку відсутні пошкодження. Жодні встановлені під час огляду місця події обставини не вказують на те, шо саме обвинувачений ОСОБА_7 шляхом підбору ключа отримав доступ у це приміщення.

Крім того, жоден з досліджених в судовому засіданні доказів не підтверджують розмір завданої потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди, а будь-які інші докази, якими визначається вартість викрадених речей, матеріали кримінального провадження не містять. Об`єктивних достовірних доказів, які у сукупності були 6 достатніми для визначення вартості викрадених ювелірних виробів, суду не надано.

Проаналізувавши та оцінивши письмові докази, покладені в основу обвинувачення сторона захист) дійшла висновку, що вони в своїй сукупності підтверджують лише факт викрадення у потерпілого ОСОБА_14 речей, проте вони поза розумним сумнівом з безперечністю не доводять винуватість ОСОБА_7 у скоєнні цього злочину. Жоден із досліджених в суді доказів, наданих стороною обвинувачення, прямо не вказує на те, шо саме ОСОБА_7 скоїв викрадення речей. Під час проведення такої слідчої дії як огляд місця події було вилучено фольгований згорток, який було направлено для проведення експертизи. Вважає, що вказаний висновок експерта являється неналежним доказом, оскільки вказана експертиза проведена без відбирання зразку крові в ОСОБА_7 тобто в порушення порядку, передбаченого ст. 245 КГІК України. Отже, версія слідства, що вилучений фольгований згорток на місці злочину доводить причетність ОСОБА_23 до кримінального правопорушення по відношенню до потерпілого ОСОБА_14 не знаходить свого підтвердження, так як відсутні відомості про відбирання зразків крові для експертизи на підставі постанови прокурора у відповідності до ст. 141 КПК України.

Судом першої інстанції частково задоволено моральну шкоду в цивільному позові потерпілої ОСОБА_12 . Цивільний позов в кримінальному процесі розглядається за правилами цивільного судочинства, а отже при його поданні до суду має бути сплачено судовий збір, посилання ОСОБА_12 , на пн.б ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» підстави звільнення від сплати судового збору - відноситься лише до матеріальної шкоди. Однак при заявлені в цивільному позові моральної шкоди цивільний позивач мас сплатити судовий збір в розмірі 1,5 % від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. ОСОБА_12 цього не зробила, тому необхідно відмовити в задоволенні моральної шкоди цивільному позивачу ОСОБА_12 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Вимоги обґрунтовує тим, що призначене ОСОБА_8 покарання є занадто суворим. Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та не взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». Судом першої інстанції не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого. Зокрема, судом не враховано наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, визнання вини, відшкодування завданого збитку. При цьому судом не встановлено обставини, які обтяжують його покарання. Так, судом першої інстанції помилково зазначено, що ОСОБА_8 вину визнав частково та проти позову заперечував.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, думку захисника ОСОБА_9 та її підзахисного ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти апеляційної скарги прокурора; думку адвокат ОСОБА_10 та його підзахисного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України, вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_24 та ОСОБА_8 в скоєні злочинів, за які вони засуджені при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим, суд дав вірну юридично-правову оцінку і визначив кваліфікацію дій ОСОБА_7 як крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло; як крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб; як крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому; як крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням в житло, вчинену у великих розмірах, кваліфікацію дій ОСОБА_8 як крадіжки, вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло; як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб; як крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому.

Щодо доводів захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_7 проник до помешкання ОСОБА_13 шляхом підбору ключа, то колегія суддів констатує наступне.

Так, потерпіла ОСОБА_13 пояснювала, що 20.10.2018 року при виході з будинку вона бачила ОСОБА_7 , який стояв разом з матір`ю. 29.10.2018 року при поверненні додому вона виявила, що двері її квартири не щільно зачинені, а у в квартирі перебували сторонні особи. В спальні всі речі були розкидані, меблі перевернуті, в кухні відчинені всі шухляди. Вона викликала поліцію та вийшла з квартири. По приїзді поліція вилучила відбитки пальців та один дверний замок.

Показання потерпілої ОСОБА_13 узгоджуються з іншими доказами, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.10.2018 року, заявою ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події від 29.10.2018 року, відповідно до якого проводився огляд квартири АДРЕСА_19 , висновком експерта № 132 від 12.03.2019 року, відповідно до якого на здвоєному циліндровому механізмі замка, який було вилучено при огляді місця події в квартирі АДРЕСА_19 , слідів віджимання та зламу не виявлено, а також протоколом огляду місця події від 09.02.2019 року, згідно якого службовому кабінеті відділу поліції ОСОБА_25 добровільно видав працівникам поліції, п`ять ноутбуків з блоками живлення, пояснивши, що він їх отримав від ОСОБА_7 , в якості погашення боргу. Один з вказаних ноутбуків виявився викраденим із помешкання ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 упізнав особу на фото № 1, як свого знайомого ОСОБА_26 , який передав йому п`ять ноутбуків та три пляшки алкогольних напоїв; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 упізнав особу на фото № 2, як знайомого ОСОБА_26 , з яким останній двічі приходив до нього та передавав ноутбуки та алкоголь.

Щодо доводів захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку з помешкання ОСОБА_14 речей, то органом досудового розслідування було зібрано та надано суду, а судом ретельно перевірено та проаналізовано достатньо доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_24 до вказаного кримінального правопорушення, а саме показання потерпілого ОСОБА_14 , що 17.01.2019 року він при повернені додому виявив, що двері його квартири були відчинені, речі всередині були розкидані, диван порізаний. З його квартири зник ноутбук марки «НР 530», на кришці якого були стікери «Динамо Київ». Показання ОСОБА_14 узгоджуються з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.02.2019 року; заявою ОСОБА_14 від 11.02.2019 року; протоколом огляду місця події від 11.02.2019 року, відповідно до якого проводився огляд квартири АДРЕСА_20 . В ході огляду вилучено фольговий згорток; висновком експерта № 225 від 15.05.2019 року, відповідно до якого генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на фольговому згортку у квартирі АДРЕСА_20 , збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 .

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_9 про наявні підстави для призначення більш м`якого покарання ОСОБА_7 по епізодам вчинення крадіжок у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_20 , то вони є безпідставними, оскільки обвинуваченим ОСОБА_24 вчинено серію крадіжок, вину в частині яких ним не визнано. Безумовних підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 немає.

Окрім того, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Проте, суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону та кримінального закону , в частині призначення покарання , - не дотримався.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та саме застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Також у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, шо «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі, не врахувавши в достатній мірі, що ОСОБА_7 вину не визнав повністю, не розкаявся, його діі кваліфіковано за двома статтями КК України ч.3 ст.185 та ч.4 с. 185 КК України.

Надавши перевагу загально соціальним даним про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд залишив поза увагою відомості, що характеризують його у плані потенційної суспільної небезпеки для окремих громадян та суспільства вцілому.

Зокрема, суд першої інстанції під час прийняття рішення про призначення саме такого покарання в порушення вимог закону не врахував, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних корисних злочинів, зокрема, злочинів проти власності, неодноразово засуджувався до покарання у виді позбавлення волі реально, вчинив злочини за оскаржуваним вироком одразу ж після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за попереднім вироком, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку. ОСОБА_7 системно не оцінює критично свою поведінку, не розкаявся, вину визнав частково. Крім того, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 суд визнав рецидив злочинів.

З огляду на викладене, з урахуванням даних про тяжкість вчинених злочинів та даних про особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково та призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання, з врахуванням ч.1 ст.70 КК України, ніж призначено судом першої інстанції, яке відповідатиме ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, за умови реального його покарання.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , то колегія суддів вважає призначене йому покарання занадто суворим в визначеній судом першоі інстанціі мірі.

Так, ОСОБА_8 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в КП ВОНД «Соціотерапія» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, за місцем проживання не характеризується негативно. Відсутні обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 та наявна обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , якою судом визнано часткове відшкодування завданої шкоди ,щире каяття, визнання цивільного позову. Окрім того, ОСОБА_8 критично ставиться до вчиненого.

Зважаючи на обставини даної справи в сукупності, апеляційний суд вважає, що призначення покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі є надто суворим і його застосування потягне за собою порушення засад виваженості та справедливості, які включають наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на переконання колегії суддів не відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості, та в співвідношенні з поведїнкою їншого обвинуваченого.

Крім того, визначаючись щодо строку, на який слід ізолювати обвинуваченого ОСОБА_8 від суспільства, суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому колегія суддів вважає, що є підстави для застосування щодо цього обвинуваченого м`якшого покарання в межах санкціїї статті найбільщ наближеної до найнижчоі межї ч.3 ст.185 КК України, суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому на думку колегії суддів слід зменшити ОСОБА_8 строк призначеного покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що буде законним та справедливим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420, 615 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_11 ,обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2022 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених.

ОСОБА_7 за ч. 3, ч.4 ст. 185 КК України призначити покарання ;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок -залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскарженим до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3(трьох) місяців із дня його проголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою - із дня вручення йому копії вироку.

Вирок суду надіслати прокурору, захиснику та негайно вручити обвинуваченим.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4