У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , дослідивши матеріали клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , в кримінальному провадженні №0000132 від 26.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.332 КК України, погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні №0000132 від 26.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.332 КК України, погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.
Подане клопотання слідчий мотивує тим, що 26.07.2022 Закарпатською обласною прокуратурою розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132.
Як вказано у клопотанні, підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стало повідомлення 4 відділу 6 управління департаменту військової контррозвідки СБ України про виявлення кримінального правопорушення, зокрема співробітниками оперативного підрозділу отримана інформація про те, що адвокат ОСОБА_4 займається організацією незаконного переправлення через державний кордон осіб, як підлягають мобілізації на військову службу відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із невстановленими особами, розробила протиправний механізм, відповідно до якого, вона підшукує громадян призивного віку та в подальшому, через невстановлених осіб виготовляє їм документи про навчання у вищих навчальних закладах за кордоном, організовує їм отримання довідки із ІНФОРМАЦІЯ_2 для виїзду за кордон здобувачів фахової перед вищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.
Вказана довідка підтверджує, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» особа має право на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та підтверджує те, що військовий комісаріат заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для проходження навчання за кордоном не має.
Слідчий зазначає, що в подальшому ОСОБА_4 , організовує їх незаконне переправлення через державний кордон України за підробленими документами через один з пунктів пропуску Закарпатської області.
В цілому, за отримання довідок із закордонного вищого навчального закладу, ІНФОРМАЦІЯ_2 і перетин державного кордону України, ОСОБА_4 отримує грошові кошти в розмірі 7500 доларів США з однієї особи, які в подальшому вона розподіляє між всіма особами задіяними у виготовленні підроблених документів.
У клопотанні вказано на те, що в ході досудового розслідування допитано в якості свідка громадянина ОСОБА_5 , який в ході допиту повідомив, що час від часу він приїжджає в м. Ужгород оскільки має тут особисті справи та в нього тут багато знайомих.
Наскільки він пригадує то десь на початку липня місяця 2022 року він знаходився в м. Ужгород, перебуваючи біля одного з закладів даного міста назву якого не пригадую він познайомився із особою на ім`я ОСОБА_6 , з яким у нього зав`язалася розмова. В ході якої вони з останнім розмовляли на різну тематику під час розмови він розповідав ОСОБА_7 , що на даний час стало дуже важко жити, не вистачає прибуткової роботи та ще й заборонено виїжджати за кордон у зв`язку з веденням воєнного стану на території України. Після почутого ОСОБА_6 сказав йому, що в нього є знайома яка допомагає з оформленням документів для вступу на навчання за кордон. Дана тематика зацікавила ОСОБА_5 і ОСОБА_6 дав йому номер мобільного телефону НОМЕР_1 , і сказав щоб ОСОБА_5 при нагоді зателефонував їй, сказав що він від ОСОБА_8 і поцікавився про всі деталі вступу у вищі навчальні закладу за кордоном. В кінці липня місяця 2022 року ОСОБА_5 зателефонував на вищевказаний номер і трубку підняла особа жіночої статі яка представилася йому ОСОБА_9 , в ході розмови ОСОБА_5 сказав останній що має намір піти на навчання за кордон, на що остання повідомила йому, що вона організовує виготовлення документів що нібито він навчається за кордон і дана її послуга коштує 7500 доларів США, а також вона має ще декілька варіантів за допомогою яких ОСОБА_5 зможе виїхати за кордон, такі як прохід поза пунктами пропуску через державний кодон України, тобто по «зільонці», а більш детально вона зможе йому розповісти про дані варіанти при особистій зустрічі. Зрозумівши, що особа на ім`я ОСОБА_9 займається незаконним переправлення осіб через державний кордон, а такий варіант мене не влаштовував оскільки ОСОБА_5 мав намір насправді спробувати вступити до вищого навчального закладу на навчання за кордоном, щоб в подальшому там будувати своє життя, він вирішив повідомити про відомості, які стали йому відомі під час розмови з ОСОБА_9 працівникам правоохоронних органів, із якими він спілкувався, і як виявилося вони теж володіли даною інформацією і тому ОСОБА_5 погодився взяти участь у розкритті даного правопорушення на умовах конфіденційного співробітництва.
Слідчий зазначає, що 09.08.2022 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України за підробленими документами через один з пунктів пропуску Закарпатської області.
Із повідомлення 4 відділу 6 управління департаменту військової контррозвідки СБУ за результатами виконання доручення у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із забороною з 14.09.2022 пропуску студентів на виїзд закордон, повідомила ОСОБА_5 , що не зможе організувати йому виїзд за кордон в якості студента, про те запевнила, що може здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України по системі «Шлях». З цією метою, нею будуть оформленні всі необхідні документи для отримання дозволу на перетин державного кордону в тому числі запевнила, що виготовить ОСОБА_5 підроблене посвідчення водія.
При цьому згідно клопотання 26.09.2022 в ході зустрічі ОСОБА_4 з ОСОБА_5 в офісі за місцем здійснення нею адвокатської діяльності, розташованого за адресою м. Ужгород, вул. Льва Толстого, будинок №10 офіс №6, показала останньому підроблене посвідчення водія видане на його ім`я від 11.07.2019 та повідомила йому, проте що воно йому буде передано безпосередньо перед виїздом закордон. На вказаній зустрічі також був присутній ОСОБА_10 , якого ОСОБА_4 відрекомендувала як перевізника і він буде особисто здійснювати незаконне переправлення ОСОБА_5 на транспортному засобі марки «Фольцваген крафтер», д.н.з. НОМЕР_2 через державний кордон в одному із пунктів пропуску, розташованого на території Закарпатської області .
Як вказує слідчий,29.09.2022 о 05:50 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, годин на нейтральній зоні між КПП «Ужгород» та КПП «Вишнє Німецьке» (Словаччина) у порядку ст. 208 КПК України, було затримано громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, під час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України. Під час затримання гр. ОСОБА_10 було проведено особистий обшук останнього, в ході чого було виявлено та вилучено належний йому мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max» з карткою мобільного оператора № НОМЕР_3 .
У клопотанні також вказано на те, що 29.09.2022 за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька 224 на нейтральній території між Україною та Словацькою Республікою, контрольно-пропускного пункту «Ужгород-Вишнє Німецьке», на підставі ч.3 ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter» з д.н.з. НОМЕР_2 яким користується затриманий гр. ОСОБА_11 , в ході обшуку було виявлено та вилучено: 30 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 20 купюр схожі на імітаційні (несправжні) з серійними номерами: PB68657939G в кількості 4 шт., KB31080126PB2 в кількості 15 шт., HF01036954BF6 в кількості 1 шт. та 10 купюр з наступними серійними номерами: FB02490324DB2, HL894337111FL12, HL51545413GL12, HB63528340KB2, KF33076384DF6, DB21341248AB2, KB094458CB2, AL89885007CL12, KB35574101IB2, AB87869748RB2; 3 купюри номіналом по 200 ЄВРО; 4 купюри номіналом по 100 ЄВРО; 2 купюри номіналом по 500 гривень; 2 купюри номіналом по 100 гривень; 3 картки «ПриватБанк» з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ; чорнові записи, документи та копії документів які стосуються ТОВ «Артіс груп» на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; автомобіль марки «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 з ключем запалювання; свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_7 .
У клопотанні вказано на те, що вказані вище виявлені та вилучені грошові коти, речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.
Слідчий при цьому зазначає,що враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.
При мотивуванні клопотання слідчий посилається на положення ст. 2, ч. 1 ст. 170, п. 1 ч. 2 ст. 170, п.3 ч.2 ст. 170 , ч. 3 ст. 170, ч. 10 ст. 170, п.4 ч.2 ст.170 КПК України.
У клопотанні слідчий зазначає,що враховуючи, що гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був затриманий після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_10 , слід також накласти арешт на 3 купюри номіналом по 200 ЄВРО; 4 купюри номіналом по 100 ЄВРО; 2 купюри номіналом по 500 гривень; 2 купюри номіналом по 100 гривень; 3 картки «ПриватБанк» з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .
Так, беручи до уваги викладене вище, керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий просить задовольнити дане клопотання та накласти арешт на речі та документи, які були вилучені 29.09.2022 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter» з д.н.з. НОМЕР_2 , який був розміщений на найтральній території між КПП «Ужгород» та КПП «Вишнє Німецьке» (Словацька Республіка), а саме: 30 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з яких 20 купюр схожі на імітаційні (несправжні) з серійними номерами: PB68657939G в кількості 4 шт., KB31080126PB2 в кількості 15 шт., HF01036954BF6 в кількості 1 шт. та 10 купюр з наступними серійними номерами: FB02490324DB2, HL894337111FL12, HL51545413GL12, HB63528340KB2, KF33076384DF6, DB21341248AB2, KB094458CB2, AL89885007CL12, KB35574101IB2, AB87869748RB2; 3 купюри номіналом по 200 ЄВРО; 4 купюри номіналом по 100 ЄВРО; 2 купюри номіналом по 500 гривень; 2 купюри номіналом по 100 гривень; 3 картки «ПриватБанк» з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ; чорнові записи, документи та копії документів які стосуються ТОВ «Артіс груп» на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max» з карткою мобільного оператора № НОМЕР_3 .
Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані до нього матеріали приходить до наступного висновку.
Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу…
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку порушуючи перед слідчим суддею питання про накладення арешту на майно, слідчий посилається саме на п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, однак належного обґрунтування вказаному не наводить. Так, клопотання не міститься доводів тому що вилучений телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, яким саме критеріям він відповідає.
На переконання слідчого судді, не обґрунтовано, яким саме критеріям відповідають грошові кошти, а саме: 3 купюри номіналом по 200 ЄВРО; 4 купюри номіналом по 100 ЄВРО; 2 купюри номіналом по 500 гривень; 2 купюри номіналом по 100 гривень, що були вилучені в ході обшуку транспортного засобу.
При цьому слід вказати і на те, що у клопотанні слідчим вказує вид валюти, номінал купюр та її загальну суму при цьому не вказує їх серійні номери, тобто фактично не конкретизує перелік майна, що належить арештувати. Таким чином не дотримавшись вимог п.2 ч.2 ст. 171 КПК України.
Так, само слідчим не конкретизовано і мети, накладення арешту на банківські карти. При цьому слід зазначити, що за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків (згідно «ПОЛОЖЕННЯ про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» затвердженого Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705). Оскільки пластикова картка є лише засобом доступу до розрахункового рахунку, де можуть зберігатися грошові кошти, накладення арешту на неї у даному випадку є незаконним.
Натомість необхідність накладення арешту на майно зводиться до цитування вказаної норми, а також п. 7 ч1 ст. 131 ,ст. ст. 2,98, п.п.1,3,4, ч.3 ст. 170, ч.3 ст. 170,ч.10 ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про формальний підхід до мотивування клопотання.
Окрім того, як вбачається зі змісту самого клопотання, при обґрунтуванні необхідності накладення арешту на майно, слідчий вказує на те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був затриманий після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна ОСОБА_10 , слід також накласти арешт на 3 купюри номіналом по 200 ЄВРО; 4 купюри номіналом по 100 ЄВРО; 2 купюри номіналом по 500 гривень; 2 купюри номіналом по 100 гривень; 3 картки «ПриватБанк» з №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та 4731 2196 0048 4053.
Згідно п.3 ч.2 ст.170 даного Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Разом із тим, частиною п`ятою даної статті передбачено накладення арешту на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Частиною десятою вказаної статті допускається накладення арешту на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.
Згідно п.4 ч.2 ст.170 даного Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Разом із тим, частиною п`ятою даної статті передбачено накладення арешту на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Частиною десятою вказаної статті допускається накладення арешту на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.
Щодо вказаного, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.ч.5,6 у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Разом із тим, матеріали не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_10 , оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Так само матеріали клопотання не містять доказів того, що у рамках вказаного кримінального провадження заявлено цивільний позов, вчиненням кримінального правопорушення завдано майнової шкоди.
Згідно частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ст.171 КПК України, клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Під час розгляду клопотання встановлено, що таке не відповідає вимогам ст.171 КПК України.
На переконання слідчого, у клопотанні не конкретизовано, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Наведене, дає підстави для висновку про необхідність повернення клопотання прокурору з метою усунення виявлених недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 , в кримінальному провадженні №0000132 від 26.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.332 КК України, погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, з моменту отримання зазначеної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1