Справа № 583/1779/19
провадження №1-кп/588/85/22
У Х В А Л А

08.09.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеконференції в залі суду у місті Тростянці клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2018 за №0000348, стосовно
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 189, частиною 4 статті 187 КК України, частиною 3 статті 289 КК України, частиною 1 статті 309 КК України, частиною 1 статті 263 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника потерпілого ОСОБА_14 ,
У С Т А Н О В И В:
Суть питання, яке вирішуються судом
На розгляді Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 подав стосовно кожного обвинуваченого клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, заборонивши обвинуваченим залишати житло за відповідними адресами та з покладанням обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому перебувають без дозволу суду, крім прибуття за викликом суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; носити електронний засіб контролю, утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.
Клопотання прокурором мотивовано тим, що обставини, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтверджуються протоколами НСРД, протоколами обшуку, іншими матеріалами справи в їх сукупності. При обранні запобіжного заходу обвинуваченим установлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 статті 177 КПК України, які продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Позиції учасників кримінального провадження
Захисник ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_9 заперечили проти продовження строку цілодобового домашнього арешту, просили застосувати більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник ОСОБА_12 та обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 просили змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний період доби, що мотивували тим, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мають намір прцювати, зокрема, продовжити тренерську діяльність для дітей із кікбоксінгу, якою вони займались до затримання та взяття під варту, для чого мають всі умови і можливості на цей час. ОСОБА_11 вказав, що також бажає працевлаштуватись, щоб мати доходи для утримання себе і своїх дітей, під час цілодобового арешту не може цього робити, вимушений жити за рахунок грошової допомоги товариша.
Представник потерпілого ОСОБА_14 стосовно запобіжного заходу обвинуваченим поклався на розсуд суду.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
За приписами частин 1 та 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Згідно із статтею 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 15.07.2022 року у цьому кримінальному провадженні обвинуваченим було змінено запобіжні заходи з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладанням обов`язків, визначених статтею 194 КПК України на строк до 15.09.2022 року.
Враховуючи неможливість до спливу строку раніше обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення суд, керуючись зазначеним нормами процесуального права, зобов`язаний розглянути питання продовження строку тримання обвинувачених під домашнім арештом за заявленими стороною обвинувачення та стороною захисту клопотаннями.
Вирішуючи указане питання суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Так, в обґрунтування клопотання про продовження строку цілодобового домашнього арешту прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати ризик переховування обвинувачених від суду та ризик впливу на свідків, потерпілих, а більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти на думку прокурора названим ризикам.
З обвинувального акту установлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 є особливо тяжкими, за найтяжчою санкцією передбачено покарання у виді позбавлення волі 15 років з конфіскацією майна.
Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії», № 33977/96, рішення ЄСПЛ від 26.07.2001).
При оцінці цього ризику суд враховує процесуальну поведніку обвинувачених під час кримінального провадження, у тому числі під час перебування під домашнім арештом. Доказів вчинення обвинуваченими дій, які спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду прокурором не надано. З моменту звільнення обвинувачених з-під варти ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 з`являлись на виклик в усі судові засіадння Тростянецького районного суду Сумської області.
Відповідно до рапорту поліцейського Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області 11.08.2022 при перевірці за мсіце перебування під домашнім арештом ОСОБА_11 двері ніхто не відчинив, що останній при наданні письмових пояснень 12.08.2022 пояснив тим, що перебував на городі та не чув, коли приходили працівники поліції. Інших подібних фактів стосовно ОСОБА_11 чи інших обвинувачених не зафіксовано, у тому числі, порушення інших покладених судом заборон.
Відтак суд дійшов висновку, що ризик переховування обвинувачених від суду, з огляду на суворість передбаченого покарання існує, проте ураховуючи їх процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового провадження наразі оцінюється як незначний.
При цьому належна процесуальна поведінка обвинувачених наразі не є настільки переконливою, щоб знизити встановлений судом ризик до малоймовірності чи до його виключення, а тому подальше застосування до обвинувачених обмежувальних заходів є виправданим.
Крім того, суд приходить до висновку, що також продовжує існувати ризик незаконного впливу обвинувачених на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки їх допит судом не розпочато.
Не будучи обмеженими у вільному спілкуванні з визначеним колом осіб з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті, обвинувачені можуть здійснювати вплив на свідків та потерпілих з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.
Отже, на переконання суду продовження строку дії обов`язку, який полягає в необхідності утримуватися обвинуваченими від спілкування з визначеним колом осіб є об`єктивно виправданим.
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження тримання обвинувачених під цілодобовим домашнім арештом, суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини цілодобовий домашній арешт передбачає менше обмежень та меншу ступінь страждання та незручності, ніж звичайне ув`язнення в пенітенціарній установі, проте дорівнює позбавленню волі в розумінні статті 5 Конвенції (рішення у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року за заявою №26744/16). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини за пунктом 3 статті 5 Конвенції існування обгрунтованої підозри є обов`язковою умовою для законності тривалого тримання під вартою. Однак, зі спливом деякого часу органи судової влади повинні навести підстави, які б виправдовували продовження позбавлення свободи. Такі підстави мають бути "відповідними" та "достатніми", а компетентні органи національної влади повинні демонструвати "особливу ретельність" під час здійснення провадження, зобов`язані розглянути альтернативні засоби забезпечення присутності особи у судовому засіданні (рішення у справі "Барткова та Воронін проти України" від 10.02.2022 року, заява № 24178/14 та № 67581/17).
У цьому кримінальному провадженні з 13.07.2018 по 12.01.2019 року на стадії досудового розслідування ОСОБА_11 та ОСОБА_8 тримались під цілодобовим домашнім арештом, що становило 6 місяців, тобто максимальний строк передбачений частиною 6 статті 181 КПК України на цій стадії кримінального провадження.
У подальшому всі обвинувачені були затримані та з 22.01.2019 по 15.07.2022 перебували під вартою в ДУ «Сумській слідчий ізолятор», а з 15.07.2022 і 08.09.2022 - під цілодобовим домашнім арештом.
Отже, право на свободу ОСОБА_11 та ОСОБА_8 обмежено вже понад 4 роки, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - понад 3 роки.
Ураховуючи, що прокурором не доведений високий ступінь ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинувачених в тій мірі, яка передбачена цілодобовим домашнім арештом, тому суд зважаючи на доводи обвинувачених стосовно намірів працевлаштуватись, щоб мати джерела існування, займатись тренувальною діяльністю, дійшов висновку про наявність підстав для зміни цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби із покладаннмя обов`язків, які були визначені ухвалою суду від 15.07.2022 року строком на 60 діб.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 197, 331, 369, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.
Клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.
Змінити ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби
Змінити ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби
Змінити ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт на певний період доби із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.
Строк дії запобіжного заходу визначити до 06 листопада 2022 року включно.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому перебувають, без дозволу суду, крім прибуття до приміщення Тростянецького районного суду Сумської області за викликом;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) носити електронний засіб контролю;
5) утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а також свідками ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 .
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити обвинуваченим.
Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.
Повний текст ухвали складено і оголошено 09.09.2022 року.

Суддя ОСОБА_1