Провадження № 1-кс/686/6229/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000480,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2022 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 , червоного кольору, із наявними на ньому голограмами, які поміщено до сейф-пакету №7335943 належним чином упаковано, що унеможливлює несанкціонований доступ до нього, який було вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_2 ,з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користуванням з метою подальшого доказування вчинення вказаного проступку.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначає, що 25.06.2022 року, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Хмельницький, вул. Василя Зінкевського 68, магазин "Хлібний - 2", зловживаючи довірою, шляхом обману, заволоділа гаманцем, у якому перебували картка банку"Приватбанк", посвідчення водія, та грошові кошти у сумі 260 гривень, належні ОСОБА_4 .

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 01.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та розпочато розслідування.

Під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 .

Опитаний з даного приводу ОСОБА_5 пояснив, що перебуваючи у вищевказаний час в м.Хмельницькому, він, попросивши свого товариша ОСОБА_6 , шляхом обману заволодів гаманцем, у якому перебували кошти у кількості 260 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та банківська картка банку «Приват Банку», в подальшому він незаконно отримані кошти витратив на алкоголь та продукти, дістав з гаманця та забрав собі наявні в гаманці посвідчення водія та банківську картку, а сам гаманець викинув.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 підтвердив обставини незаконного заволодіння ОСОБА_5 25.06.2022 вищевказаного гаманця з наявними в ньому грошовими коштами в сумі 260 грн., карткою «Приват Банку» та водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_4

13.07.2022 в приміщенні кабінету №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області підставі добровільної заяви в ОСОБА_5 , керуючись ст. ст. 167, 168 КПК України, вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серія та номер НОМЕР_1 , червоного кольору, iз наявними на ньому голограмами.

13.07.2022 дізнавачем СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 проведено огляд вказаного посвідчення водія, в ході якого її вилучено та належним чином поміщено у сейф-пакет №7335943, який опечатано та засвідчено підписами понятих.

13.07.2022 дізнавачем СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 винесено постанову про визнання вказаного посвідчення водія речовим доказом у кримінальному провадженні №0000480.

Прокурор в судове засідання не з`явився . Його неприбуття в судове засідання відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 , постановою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 13.07.2022 року визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України у частині відношення цього майна до кримінального провадження та визначення ст..98 КПК України ознак.

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом із тим, із матеріалів клопотання слідує, що зазначене посвідчення водія, вилучене у особи, яка перевіряється на причетність до вчинення кримінального правопорушення, є офіційним документом, виданим на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , який зазнав злочинного посягання на його майно.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що ризик знищення та у силу специфіки цієї речі, ризик відчуження потерпілим цього майна відсутній, а позбавлення можливості ОСОБА_4 користуватися та володіти його документом не відповідатиме закладеному у КПК України принципу співрозмірності (співмірності) втручання у власність особи потребам досудового розслідування.

З матеріалів клопотання слідує, що факт вилучення посвідчення водія належним чином зафіксований у процесуальному документі протоколі огляду від 13.07.2022 із фото таблицями.

А тому слідчий суддя приходить до висновку відсутність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження до цього майна та недоведеності прокурором неможливості досягнення мети кримінального провадження у зв`язку із відсутністю указаного посвідчення водія у слідчого чи прокурора.

На переконання слідчого судді без встановлення визначеної у ст.132 КПК України дієвості накладення арешту у контексті пропорційності втручання у право особи, посилання прокурора у клопотанні на визначення цієї речі речовим доказом у межах кримінального провадження, не може слугувати належною підставою для арешту цього майна.

При цьому слідчий суддя зазначає, що указаний офіційний документ, є документом, що посвідчує особу,що у період воєнного стану має суттєве значення для особи, а тому має бути їй повернутий.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 відмовити.

Прокурора окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 зобов`язати повернути посвідчення водія серії і номера НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 особі, на ім`я якої воно видане.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя