21 вересня 2022 року
Провадження № 1-кп/932/444/21
Справа № 200/6318/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000415 про продовження строків тримання під вартою та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, стосовно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.187 КК України,-

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, із середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000415 відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.190, ч.3 ст.187 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст.187 КК України.

У суді прокурор ОСОБА_5 просила продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як останні обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, поєднаному із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому наявні ризики того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи суворість можливого покарання у випадку доведеності винуватості та характер висунутого обвинувачення, яке має значний суспільний інтерес.
Заперечувала проти зміни обвинуваченим запобіжного заходу на інший більш м`який.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання та змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на інший більш м`який, оскільки заявлені прокурором ризики не підтверджені.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід на інший більш м`який, так як ризики не доведені та не обґрунтовані.

Обвинувачений ОСОБА_9 також підтримав думку захисника.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту залишити без задоволення, клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, станом на 21 вересня 2022 року, строк тримання під вартою обвинувачених спливає 03 жовтня 2022 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, не допитані усі свідки, призначена перевірка по заявам обвинувачених щодо застосування недозволених методів досудового розслідування, а наступна дата судового засідання призначена поза межами дії попередньої ухвали.

При цьому, колегією суддів враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується, в тому числі, у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років.
А тому, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.

Також, враховано те, що ОСОБА_8 не був одружений, офіційно не працював, не мав стабільних джерел заробітку та доходів, раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень і дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Розглядаючи доцільність продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів враховано, що останній звинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою у групі,поєднаного з застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, ОСОБА_9 може залишити будь-яке місце мешкання та переховуватися від суду.
Крім того, колегією враховано, що ОСОБА_9 зареєстрований за межами міста Дніпро, офіційно не одружений, не працював, що також свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень і дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, колегією враховано характер кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченими, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , характер та обставини протиправних дій, в яких вони обвинувачуються, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинувачених у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.
При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Твердження сторони захисту про недоведеність ризиків, які виправдовують продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є слушними з огляду на характер та обставин скоєних кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

При цьому, суд вважає, що обраний обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжний захід із врахуванням його тривалості відповідає характеру та тяжкості інкримінованих діянь, а також можливого покарання та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, є обґрунтованим, а тому доводи захисту в цій частині не приймаються.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити застосування щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому, використовуючи своє право, передбачене ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.176-178, 183-184, 193-194, 331, 370-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 листопада 2022 року.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 листопада 2022 року.

Розмір застави не визначати.

Відмовити в задоволенні клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувачених про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена в передбаченому Законом порядку.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3