УХВАЛА
іменем України
Справа № 126/2118/21

Провадження № 1-кс/126/516/2022

"13" серпня 2022 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного

ОСОБА_5 , адвоката захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бершадь клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з тих підстав, що як стверджує 19.07.2021 в чергову частину ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , жителями с. Демівка Ольгопільської територіальної громади чинять опір працівникам правоохоронних органів під час проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження за допомогою заздалегідь заготовлених предметів із застосуванням фізичної сили та висловлюванням прямих погроз працівникам поліції та членам їх сімей вбивством.

19.07.2021 за вказаним фактом відомості було внесено до ЄРДР за № 0000243 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 19.07.2021 близько 13 год. в с. Ольгопіль Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 перебували на вулиці біля домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_12 , в якого працівники ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме слідчий СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_13 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_14 , які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відносяться до працівників правоохоронних органів, котрі, відповідно до графіку чергувань добових нарядів відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебували на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, із спорядженими спеціальними засобами, засобами індивідуального захисту, вогнепальною зброєю, засобами відео-фіксації та засобами зв`язку, представившись при цьому вищезазначеним особам працівниками поліції, здійснювали обшук вищезазначеного домоволодіння в рамках кримінального провадження.

В ході виконання вищезазначеними працівниками поліції своїх службових обов`язків, під час проведення вищезазначеного обшуку, ОСОБА_5 неодноразово висловлював погрози вбивством працівникам поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також вимагав припинити проведення слідчих дій.

Зокрема, ОСОБА_5 пройшов на територію домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_9 , де взяв до рук фрагмент металевого профілю, із яким вийшов на вулицю до вищевказаних працівників поліції. Перебуваючи на вулиці, ОСОБА_5 почав демонструвати працівникам поліції фрагмент металевого профілю, тримаючи його у руках та розмахуючи ним у їх бік, при цьому викрикував щодо працівників поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які виконували свої службові обов`язки, а також їх близьким родичам погрози про його застосування, тобто погрожував щодо них вбивством та насильством, виражаючись при цьому грубою нецензурною лайкою.

10.09.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено в розшук, оскільки останній з моменту вчинення злочину переховується від слідства та місце його знаходження не відоме.

13.09.2021 на підставі постанови прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_7 матеріали досудового розслідування з кримінального провадження № 0000243 щодо підозрюваного ОСОБА_5 було виділено в окреме кримінальне провадження за № 0000312 від 13.09.2021.

05.10.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 було зупинено у зв`язку із розшуком ОСОБА_5 , який переховується та місце знаходження якого невідоме.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 19.07.2021, під час якого вилучено знаряддя вчинення злочину, зокрема сокиру;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ;

- протоколами допиту потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ;

- відеозаписом вчинення протиправних дій ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років та відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З моменту вчинення злочину ОСОБА_5 , він переховується від органу досудового розслідування та місце його знаходження невідоме. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 після вчинення злочину втік з місця події, переховується та місце його знаходження до цього часу не встановлено. Таким чином ОСОБА_5 вживає заходів з метою переховування від органів досудового розслідування та суду для уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що у вказаному кримінальному провадженні є потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також свідки, які були очевидцями вчинення злочину. Їх анкетні дані і місце проживання відомі, в тому числі ОСОБА_5 . Таким чином, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може впливати на потерпілих та свідків з метою зміни показів останніх, оскільки він висловлював безпосередньо погрози вбивством, як потерпілим так і їх рідним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово під час вчинення вказаного злочину виражав наміри втілити свої погрози вбивством щодо працівників поліції та їх рідних у реальність.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та може призвести до затягування строку проведення досудового розслідування, що буде суперечити загальним засадам кримінального провадження, а саме ст. 28 КПК України, оскільки:
- особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;
- особиста порука, оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити його в суд на першу вимогу;
- застава, оскільки у ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти;
- домашній арешт, так як вказаний запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам, оскільки на даний час ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та за місцем його проживання неодноразово було проведено обшуки з метою встановлення місця його знаходження, однак він там був відсутній.

Разом тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, яким являється злочин, передбачений ч. 1 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання і вказала, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, перебусваючи на волі він може спотворити кримінальне провадження, а тому до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечують проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 не переховувався від органів досудового розслідування, хворіє на тяжке онкологічне захворювання, потребує постійного лікування.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали поданого клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не обґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.

Встановлено, що слідчим відділом ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 13.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України за фактом погрози вбивством, насильством щодо працівників правоохоронних органів, а також щодо їх близьких родичів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків за таких обставин.
19.07.2021 близько 13 год. в с. Ольгопіль Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 перебували на вулиці біля домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_12 , в якого працівники ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме слідчий СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_13 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_14 , які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відносяться до працівників правоохоронних органів, котрі, відповідно до графіку чергувань добових нарядів відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перебували на добовому чергуванні по забезпеченню публічної безпеки і охорони громадського порядку, охороні прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, із спорядженими спеціальними засобами, засобами індивідуального захисту, вогнепальною зброєю, засобами відео-фіксації та засобами зв`язку, представившись при цьому вищезазначеним особам працівниками поліції, здійснювали несанкціонований обшук вищезазначеного домоволодіння в рамках кримінального провадження.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.
З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, яка має назву «Повідомлення про підозру» та складається з таких статей: «Випадки повідомлення про підозру» (стаття 276); «Зміст письмового повідомлення про підозру» (стаття 277); «Вручення письмового повідомлення про підозру» (стаття 278). Отже, саме така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (стаття 276 КПК), складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру) (стаття 277 КПК) та його врученні особі (стаття 278 КПК). Так, згідно з ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 абз. 2 ч. 1); підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 абз. 2 ч. 1).
Отже, ст. 277 КПК України регламентує, що в обох випадках ідеться про одну й ту саму особу прокурора. Більше того, за структурою повідомлення про підозру, визначеною в Кодексі й навіть розбитою на пункти, підпис прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, ставиться після роз`яснення прав підозрюваного (п. 7 абз. 2 ч. 1). Тому роз`ясняти права підозрюваного має виключно прокурор, який прийняв процесуальне рішення, - склав, тобто безпосередньо здійснив, повідомлення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.
Аналізуючи вищевикладені норми закону, слід дійти висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.
Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_5 хоч і складено, але фактично на момент подачі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вручено, що вказує на недотримання порядку її вручення у зв`язку із наступним.
Як вбачається із матеріалів провадження повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 складене 20.08.2021 старшим слідчим слідчого відділу № 1 управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_22 , але фактично ОСОБА_5 її особисто отримав лише 12.08.2022, тобто після звернення слідчого з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке датоване 18.07.2022.
Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому гл. 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. При цьому, ключовим є те, що особа отримує таке повідомлення під розписку.
Слід зазначити, що положенням норм ст.ст. 276, 277, 278 КПК України не вичерпують зміст діяльності під час повідомлення особі про підозру, бо системне тлумачення норм КПК вказує також на те, що, крім названих дій, під час процесуальної діяльності, пов`язаної зі здійсненням повідомлення про підозру, слідчий та/або прокурор зобов`язані встановити точне місцезнаходження особи і саму особу, якій має бути вручено повідомлення про підозру; роз`яснити права підозрюваному, що є невід`ємним обов`язковим етапом процедури повідомлення про підозру. Причому на прохання підозрюваного після повідомлення про його права слідчий, прокурор зобов`язані детально роз`яснити кожне із вказаних прав (ч.ч. 2,3 ст. 276 КПК).
Слідчому судді не надано підтвердження про те, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру до звернення слідчого з клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.ст. 277, 278 КПК України письмове повідомлення про підозру складається, підписується та вручається, а у разі неможливості такого вручення направляється у спосіб, визначений для вручення повідомлень, в оригіналі та в одному екземплярі.
Варто зауважити, що право знати та розуміти, в чому особа підозрюється (обвинувачується), є одним із складових елементів визначеного в ст. 6 Конвенції права на справедливий суд. Так, ст. 6 § 3 a) вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти «обвинувачення» зацікавленій особі.
Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Kamasinski (Камазінскі) проти Австрії, § 79; Pelissier і Sassi (Пеліс`є і Сассі) проти Франції [ВП], § 51). Стаття 6 § 3 a) Конвенції визнає за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про «характер» обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 59; Penev (Пенєв) проти Болгарії, §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, створюючи інформацію і не повідомляючи про це сторону захисту (Mattoccia (Маточча) проти Італії, § 65). Як вже зазначалось вище, законодавець на нормативному рівні щодо процесуального порядку повідомлення про підозру вживає терміни «складання», «вручення» та «здійснення» повідомлення про підозру. Сам факт складання письмового тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснити повідомлення про підозру».
Окрім того, слід зазначити, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні «Murray v. the United Kingdom».
Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Поряд із цим, у рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж. У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Зважаючи на викладені обставини, на час звернення слідчого з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, а саме 18.07.2022, ОСОБА_5 не був повідомлений про підозру у встановленому законом порядку, оскільки його було повідомлено про підозру лише 12.08.2022.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно довідки № 201 Демівського старостинського округу Ольгопільської сільської ради від 12.08.2022 року, наданої стороною захисту під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає по АДРЕСА_5 та постійно перебував в с.Демівка.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 на час звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у встановленому законом порядку не був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тому клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 372, 376 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1