Провадження № 1-кс/344/4029/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000041,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 16.08.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до наказу директора Державного підприємства «Делятинське лісове господарство» № 21-к від 01.04.2019, ОСОБА_5 призначено на посаду майстра лісу майстерської дільниці №3 Поляницького лісництва з повною матеріальною відповідальністю.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

Згідно із ст..2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи державної лісової охорони є правоохоронними органами.

Відповідно до «Положення про державну лісову охорону», затвердженого постановою КМУ № 976 від 16.09.2009 та Додатку до нього, майстер лісу входить в склад державної лісової охорони, а Держлісоохорона має статус правоохоронного органу.

Згідно посадових обов`язків майстра лісу Поляницького лісництва ОСОБА_5 з якими він ознайомлений 01.04.2019 під підпис, останній здійснює безпосередню охорону лісу та іншого державного майна закріпленого за лісництвом та організовує роботи по освоєнню лісосічного фонду, відпуск лісопродукції, зобов`язаний добре знати границі майстерської дільниці, дороги, водойми, та місця рубок, знаходження та стан всіх протипожежних споруд, веде охорону і утримує в належному стані об`єкти рекреаційного призначення, організовує і керує проведенням заготівлі лісового насіння, вирощуванні лісового садивного матеріалу, лісогосподарських і лісокультурних робіт, проводить щоденний облік заготовленої деревини згідно наказу держкомлісгоспу України від 19.12.2003 року №206 інструкції з обліку лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах державного комітету лісового господарства, дає вказівки щодо усунення порушень лісового законодавства, правил пожежної безпеки, встановленого порядку ведення лісового господарства та лісокористування лісозаготівельниками, не допускає випадків самовільних рубок, розкрадання лісо продукції, псування деревини та іншого майна, несе повну відповідальність за охорону лісу від пожеж, лісопорушень, браконьєрства та засмічення лісу побутовими відходами, при виявленні незаконних рубок терміново повідомляє в лісгосп. Якщо незаконні рубки лісу скриті, то майстер лісу однозначно розцінюється як співучасник скоєного лісопорушення та браконьєрства, накладає адміністративні стягнення про виявлені порушення лісового законодавства, правил пожежної безпеки, правил полювання на землях лісового фонду або лісові пожежі шляхом складання протоколів та постанов про порушення вимог, які передає у лісництво, приймає участь у відводах лісосік, персонально відповідає за натурне відмежування ділянок відводів стандартними ділянковими стовпами, несе відповідальність за кількісний та якісний сортиментний вихід деревини з лісосік, проводить електронний облік деревини, заготівлю та відпуск.

ОСОБА_5 , як майстер лісу Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» є особою уповноваженою на виконання функцій держави, при виконанні службових обов`язків постійно здійснює функції представника влади та службової особи, користується делегованими центральним органом виконавчої влади повноваженнями.

Водночас, ОСОБА_5 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і вчинив умисний, корисливий, корупційний злочин, а саме, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин.

Так, 12.08.2022 ОСОБА_7 звернувся до майстра лісу Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» ОСОБА_5 з метою придбання лісодеревини хвойної породи кругляка діаметром від 25 до 28 см. довжиною близько 6 метрів загальною кількістю 60 метрів кубічних для будівництва будиночків та підсобних приміщень на території Івано Франківської області.

Того ж дня, у ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, який діючи умисно, всупереч інтересам служби, вирішив скористатись даною ситуацією та шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 збагатитись злочинним шляхом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , з метою створення умов за яких особа буде вимушена надати неправомірну вигоду, для захисту своїх прав та законних інтересів, повідомив ОСОБА_7 , що він, як посадова особа Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» завдяки своїй посаді, знайомству та авторитету зможе відпустити деревину в кількості 60 метрів кубічних за умови надання йому неправомірної вигоди.

Разом з цим, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи конспіративно, з метою не бути викритим правоохоронними органами, ОСОБА_5 поставив виключну умову ОСОБА_7 , про те, що лісодеревина із території Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» повинна транспортуватись виключно на автомобілі із причепом облаштованим тентовим накриттям.

ОСОБА_7 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди, може потягнути порушення його законних прав та інтересів, погодився на протиправну вимогу останнього та 15.08.2022 звернувся у правоохоронні органи з метою викриття протиправної діяльності останнього.

Надалі, 29.08.2022 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_7 та в ході розмови із останнім вказав прибути на територію Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарства» для надання йому частини неправомірної вигоди у вигляді авансу для початку заготівлі ним лісодеревини, чим підтвердив намір на отримання неправомірної вигоди.

Цього ж дня, на території с. Микуличин Надвірнянського району Івано Франківської області близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 продовжуючи свій корисливий умисел та з метою особистого збагачення отримав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у вигляді авансу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та вказав йому, що документи на лісодеревину у нього відсутні.

01.09.2022 ОСОБА_5 не припиняючи своїх злочинних дій, з метою особистого незаконного збагачення, в ході телефонної розмови із ОСОБА_7 , вказав про те що лісодеревина згідно попередніх домовленостей заготовлена та готова до завантаження і вивезення з проміжного складу Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» 05.09.2022 року близько 07 год. 00 хв.

Вранці, 05.09.2022 ОСОБА_7 згідно попередніх домовленостей із ОСОБА_5 , прибув до вищевказаного місця для придбання та вивезення лісодеревини з території Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» де зустрів ОСОБА_5 .

У ході зустрічі, ОСОБА_7 на виконання протиправної вимоги майстра лісу Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство», передав останньому грошові кошти предмет неправомірної вигоди в розмірі 79 500 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, які той одержав за продаж лісодеревини позаобліком та безперешкодний її вивіз з території Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство». Таким чином ОСОБА_5 будучи уповноваженим на охорону та збереження лісу, зловживаючи своїм службовим становищем одержав неправомірну вигоду на загальну суму 94500 грн за реалізацію необлікованої деревини та безперешкодне її вивезення з території Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство».

Після одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 затриманий працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, а одержаний ним від ОСОБА_7 предмет неправомірної вигоди у розмірі 79 500 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, вилучений під час проведення огляду місця події.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.09.2022 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

06.09.2022 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

заявою ОСОБА_7 від 15.08.2022 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення;

показаннями свідка ОСОБА_7 у відповідності до яких ОСОБА_5 висловив ОСОБА_7 вимогу надати йому неправомірну вигоду;

протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів в сумі 79 500 гривень;

протоколом огляду місця події від 05.09.2022 в ході якого було вилучено неправомірну вигоду, яку вимагав та отримав від ОСОБА_7 ОСОБА_5 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

протоколом затримання ОСОБА_5 від 05.09.2022;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційнім та згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до клопотання слідчого, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, останній може виїхати за межі населеного пункту в якому проживає чи за територію Івано Франківської області або іншим чином переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

- п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді майстра лісу Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство», то має доступ до ще не наданих та не здобутих чи не вилучених органом досудового розслідування оригіналів документів, в тому числі документів, які в повній мірі надають інформацію, щодо законності проведення рубок на ввірених ОСОБА_5 ділянках та інших речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_5 може повпливати іншим чином на працівників Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» з метою зміни ними наданих органу досудового розслідування показань чи щодо знищення або переховування документів, які мають значення для кримінального провадження та щодо яких є достатні підстави вважати, що вони можуть зберігатись за місцем роботи останнього;

- п. 3 незаконно впливати на свідка, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді майстра лісу Поляницького лісництва ДП «Делятинське лісове господарство» може спілкуватись із працівниками, які ще не допитані у вказаному кримінальному провадженні, але які можуть володіти інформацією з приводу проведення рубок на території Поляницького лісництва ДП «Делятинське ЛГ» чи яким відомі обставини, які мають значення для кримінального провадженні.

Вказане створює загрозу тиску та підбурювання таких осіб до дачі ними неправдивих показань або відмови від надання таких.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, яким можуть бути відомі обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

- п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відповідно до наказу директора Державного підприємства «Делятинське лісове господарство» № 21-к від 01.04.2019, ОСОБА_5 призначено на посаду майстра лісу майстерської дільниці №3 Поляницького лісництва з повною матеріальною відповідальністю.

На момент затримання ОСОБА_5 перебував на займаній посаді з 2019 року, а розпочав працювати в лісовій галузі починаючи з 2012 року. За цей час у ОСОБА_5 з`явився значний досвід у лісовій сфері та володіє навичками завдяки, яким може приховувати речі, документи, які можливо використати як доказ під час проведення досудового розслідування.

Крім того, обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, дозволить останньому координувати та узгодити свої дії з іншими особами, які можуть бути причетними до вчинення злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню, використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях, створення неправдивих показань чи штучних доказів.

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Перебування на займаній посаді дозволило ОСОБА_5 планомірно та систематично вимагати неправомірну вигоду від громадян. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину щодо відпуску лісодеревини позаобліком, його причетність щодо вчинення аналогічних злочинів буде перевірятися в ході досудового розслідування. За таких обставин ризик перешкоджанню кримінальному провадженні, вчинення нових злочинів продовження злочинної діяльності, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності.

Враховуючи вище наведені ризики, займану посаду підозрюваного, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання неможливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також є недоцільним, оскільки останній вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Застосування такого запобіжного заходу жодним чином не мінімізує наведені вище ризики.

Слідчим зазначається, що з врахуванням положень ч.3 ст.183 КПК України та п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також враховуючи характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його майновий стан, репутацію, суму неправомірної вигоди та інші викладені в клопотанні обставини, розмір застави необхідно визначити відповідно до норми п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України і повинен бути достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні вважала підозру необгрунтованою, ризики не доведеними, просила врахувати характеризуючі дані особи підозрюваного та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05.09.2022 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

06.09.2022 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційнім та згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 від 15.08.2022 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; показаннями свідка ОСОБА_7 у відповідності до яких ОСОБА_5 висловив ОСОБА_7 вимогу надати йому неправомірну вигоду; протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів в сумі 79 500 гривень; протоколом огляду місця події від 05.09.2022 в ході якого було вилучено неправомірну вигоду, яку вимагав та отримав від ОСОБА_7 ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 05.09.2022; іншими матеріалами кримінального провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочину, за яке судом може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, це створює ризики переховуватися від досудового розслідування.

Однак прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані: його вік, стан здоров`я, який раніше не судимий, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей та непрацездатну матір, яка є інвалідом 2 групи.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує майновий стан підозрюваного, практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 03 листопада 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 03 листопада 2022 року обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1