УХВАЛА

20 липня 2022 року

м. Київ
cправа № 947/2882/20

провадження № 51- 2087 ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Одночасно засуджений просить поновити строк касаційного оскарження на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року. Як на підставу для поновлення пропущеного строку посилається, зокрема, на те, що не отримав копію зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції, а також на введення воєнного стану на території України, внаслідок чого не зміг подати касаційну скаргу в установлений законом строк.

Суд вважає, що доводи у клопотанні засудженого про поновлення строку касаційного оскарження заслуговують на увагу, тому є підстави для поновлення цього строку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте, у своїй скарзі, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 не навів конкретних доводів, з посиланнями на статті закону, які саме порушення допустили суди, постановляючи судові рішення стосовно нього та як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень. Доводи касаційної скарги засудженого по суті зводяться до вказівок на неповноту судового розгляду, незгоду з наданою судом першої інстанції оцінкою доказам та по суті, заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. До того ж, засуджений не навів жодного обгрунтування щодо незаконності ухвали апеляційного суду.

Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Натомість, засуджений ОСОБА_4 , у прохальній частині своєї скарги просить скасувативирок Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року; постановити стосовно нього виправдувальний вирок; закрити кримінальне провадження на підставі ч. 2 ст. 284 КПК. Таким чином, вимоги ОСОБА_4 не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК, а тому підлягають уточненню.

Також всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК, засуджений ОСОБА_4 не додав до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень стосовно нього.
Вищенаведене перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, скаржник не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК, Суд,

постановив:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк касаційного оскарження на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3