Справа № 357/3304/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000502 від 25.03.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 04.05.2022 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000502 від 25.03.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

З дотриманням положень ч. 3 ст. 35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт передано для розгляду головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

В порядку ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, під час досудового розслідування ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, за викликом до слідчого не з`являвся. ОСОБА_4 усвідомлює, що за вчинене кримінальне правопорушення, в разі доведення його вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим ризики, передбачені п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України на теперішній час не зменшились, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної процесуальної поведінки. В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який просив відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заявленого прокурором клопотання заперечував, подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, вважав за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки має міцні соціальні зв`язки, не переховувався від органів поліції під час досудового розслідування, має постійне місце роботи та проживання, батьків пенсіонерів, цивільний шлюб та малолітню дитину на утриманні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою, вважаючи що заявлені в клопотанні ризики не підтверджується доказами, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив врахувати, що обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше не судимий, підтримав клопотання свого підзахисного.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, зокрема прокурора, який підтримав заявлене клопотання, думку обвинуваченого та захисника, які заперечували проти його задоволення, суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2022 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість обвинуваченого переховуватись та ухилятися від явки до суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16:00 год. 05.05.2022 .

Визначений судом строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 спливає, разом з тим, з об`єктивних підстав, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні до зазначеного строку, провести не представляється можливим.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

З урахуванням вказаного, суд відмічає, що застосування строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

З дотриманням ч.2 ст.184 КПК України в порядку ст.111, глави 11 КПК України клопотання 05.05.2022 року направлялося для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 через начальника ІТТ №1 ГУ НП в Київській області, однак обвинувачений відмовився його отримувати про що свідчить надана прокурором в судовому засіданні розписка, у зв`язку з чим обвинуваченому та його захиснику було запропоновано надати достатній час для ознайомлення з клопотанням та підготовки до розгляду в судовому засіданні, на що обвинувачений та захисник висловили спільну позицію щодо відсутності такої потреби.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст.194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

Щодо заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років, раніше судимий. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують обвинуваченого, зокрема, наявність певних соціальних зв`язків, зокрема постійного місця проживання, посередніх характеристик за місцем проживання, батьків-пенсіонерів, постійного місця працевлаштування, позитивної характеристики за місцем роботи, наявність судимості за вчинення злочинів проти власності, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Зазначені ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_4 будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, крім тримання під вартою. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.

Оцінюючи ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що на даний час джерело надходження психотропної речовини ОСОБА_4 не встановлено та останній може перешкоджати правоохоронним органам встановленню місця знаходження джерела надходження даної речовини, а тому заявлений ризик реально існує.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки будучи раніше судимим за вчинення тяжких злочинів проти власності, маючи судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність. При цьому, ОСОБА_4 вчинив ряд злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та відносно останнього 31.05.2018 до Голосіївського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 309 КК України, 22.06.2018 до Голосіївського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 309 КК України, 29.12.2018 до Голосіївського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307 КК України, 30.06.2020 до Шевченківського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України, 27.11.2020 до Голосіївського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України. Суд з огляду на вказане, вважає, що ризик вчинення інших кримінальних правопорушень є реальним.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінює в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:

1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений до затримання був працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, офіційно не одружений, утриманців не має, маючий зареєстроване постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, тобто наявні певні соціальні зв`язки.

2) за віком: обвинувачений є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність, раніше неодноразово судимий.

3) за станом здоров`я: відсутні документально підтвердженні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови його перебування або лікування, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вказані обставини, за переконанням суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

У зв`язку із доведенням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження в порядку ст.194 КПК України, суд вважає за можливе відмовити у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, так як обвинувачений в основному обґрунтовує свою позицію в письмовому клопотанні відсутністю заявлених ризиків, яким суд вже надав оцінку в мотивувальній частині рішення та не доводить на даному етапі можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Враховуючи обсяг пред`явленого обвинувачення, суд вважає необхідним визначити його строк в межах 60 днів з дня постановлення ухвали.

З урахуванням наведеного суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладені вимоги, слідчий суддя вважає, що слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого, зокрема його майновий стан, яка здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та має бути призначена у розмірі, що становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави передбачений вимогами ст. 182 КПК України є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. ст. 178, 182, 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 17, 177-178, 182, 183, 194, 197, 199, 314, 315, 372, 376 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за № 0000502 від 25.03.2021за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 307 КК Українидо 18.05.2022 на 15 год. 00 хв..

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 години 00 хвилин 04 липня 2022 включно.
Визначити заставу для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480, 00 гривень, при внесенні якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою їх вимогою, та у визначене ними місце, день та час, а також не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи.
У разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, чи відлучиться з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошено 06.05.2022 о 11 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_6