Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/698/22
Номер провадження 1-в/948/148/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції з ДУ «Машівська виправна колонія (№ 9)», спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області стосовно засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

про умовно-дострокове звільнення
відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 19.10.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :
Суть справи
у жовтні 2022 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2020р. засуджений за ст. ст. 185 ч.ч.1,2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України на 3 роки обмеження волі. З 16.03.2021р. засуджений відбував покарання в ДУ «Хролівський виправний центр (№140)», а 24.03.2022р. прибув до дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі ДУ «Машівська виправна колонія (№ 9)». Станом на 16.09.2022 року відбув Ѕ строку покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому комісією установи 20.09.2022р. прийнято рішення, що до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.
Позиції учасників судового розгляду
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення подання, оскільки поведінка засудженого під час відбування покарання була посередньою, він не цікавиться позовом, не знає який його розмір, що свідчить про те, що він не має наміру його сплачувати, а відтак виправлення не доведено.
Представник ВК та засуджений подавання підтримали та просили його задовольнити.
Докази, на підтвердження доводів подання
Судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді обмеження волі з 16 березня 2021 року, кінцевий строк 16 березня 2024 року.
За період відбування покарання в місцях обмеження волі засуджений стягнень не мав, в той час двічі був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 28.04.2022р., також характеризується як особа, що довела своє виправлення, на даний час не працевлаштований у зв`язку з відсутністю робочих місць, виконує роботи по благоустрою установи, дотримується правомірних відносин з персоналом установи, приймає участь у виховних заходах, з іншими засудженими не конфліктний, на профілактичному обліку не перебуває, вину у скоєному злочині визнає, покарання вважає справедливим, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення (а.с.2-4).
За змістом вироку суду засуджений вчинив 39 епізодів крадіжок, вину визнав повністю, стягнуто на користь потерпілого 20 328, 00 грн (а.о.с.2-12 ч.1).
З довідки про доходи засудженого в ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» вбачається, що він працював з жовтня 2021 року по лютий 2022 року, але з 24.02.2022р. у зв`язку з збройною агресією РФ працевлаштування неможливе (а.о.с.45 ч.2), виконавчі листи не надходили (а.о.с.46).

Мотиви суду
Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Як видно з матеріалів справи засуджений відбув Ѕ строку покарання за вчинення кримінального проступку та нетяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року за № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. В судовому засіданні слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Отже, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Частинами 1, 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що хоча засуджений і відбув Ѕ строку покарання за вчинення кримінального проступку та нетяжких злочинів, що формально дає право на умовно-дострокове звільнення, натомість, як видно з вироку суду, вчинив 39 епізодів крадіжок, та в судовому засіданні повідомив, що сума позову йому не відома, він його не відшкодовує, тобто ним не цікавиться, що свідчить про неналежне його ставлення до наслідків вчиненого злочину, а відтак в сукупності з викладеним, з огляду на кількість епізодів злочинів, застосування лише двох заохочень, тобто по одному в рік, суд дійшов висновку, що мета покарання, як і процес виправлення засудженого, тобто готовність до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства, в повній мірі не досягнуто, а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год 20 хв 20 жовтня 2022 року

Суддя ОСОБА_1