Провадження № 1-кс/947/4338/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Одеської військової спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000098 від 04.05.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з 28.02.2022 року являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді 1-го розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти.
Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,
ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Указом Президента України ОСОБА_7 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України, який на даний час продовжено.
Тобто, у період час з 21.03.2022 року до 26.05.2022 року на території України було запроваджено та діяв воєнний стан.
Солдат ОСОБА_5 у період з 21.03.2022 року до 26.05.2022 року діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливі мотиви з метою отримання прибутку для власного збагачення, перебуваючи на території м. Одеса, здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги та благодійних пожертв у вигляді медичних товарів, військової амуніції та військових приладів, отримавши прибуток на загальну суму 882 020 гривень.
Так, у точно невстановлений досудовим слідством час, однак з запровадженням воєнного стану на території України внаслідок агресії Російської Федерації, не пізніше 21.03.2022 року, ОСОБА_5 , безоплатно отримував гуманітарну допомогу та благодійні пожертвування у вигляді медичних товарів, військової амуніції та військових приладів зі складів волонтерського центру «Національний спротив « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ГО «Я одесит» розташованих за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , інших на даний момент невстановлених центрів.
Після отримання за вказаними адресами, як гуманітарної допомоги та благодійної пожертви медичних товарів, військової амуніції та військових приладів у ОСОБА_5 , не зважаючи на обов`язок безоплатної передачі таких товарів військовим формуванням створеним у відповідності до законодавства України або волонтерам для їх подальшого перенаправлення до будь якої військової частини за потреби, у тому числі волонтеру ОСОБА_8 , виник злочинний умисел направлений на отримання наживи за реалізацію гуманітарної допомоги.
В період часу з 25.03.2022 року по 22.04.2022 року ОСОБА_5 , умисно, реалізуючи умисел на отримання прибутку шляхом продажу товарів гуманітарної допомоги та благодійної пожертви, діючи з корисливих мотивів для власного збагачення, в межах міста Одеса ОСОБА_9 отриману гуманітарну допомогу, а саме:медичні товари, військову амуніцію та військові прилади. Отримавши медичні товари, військову амуніцію та військові прилади, ОСОБА_8 передала ОСОБА_5 за їх продаж, як було обумовлено попередньо, грошові кошти в сумі 705 520 гривень. У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_5 отримав незаконний прибуток у розмірі 705 520 гривень.
Надалі, продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_5 залучив для передачі військового товару та отримання за нього грошових коштів співмешканку, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не була необізнана про злочинні наміри ОСОБА_5
26.05.2022 року приблизно о 17 год. 40 хв. ОСОБА_10 перебуваючи на вулиці біля будинку за адресою: АДРЕСА_5 передала ОСОБА_8 два ліхтаря з написом «Ukro PNV Ultra» з батареєю № NCR 18650B, оптичний прилад «LohouxSpotter T», s/n: TH250BY584107M, ремінь тактичний та два дроти, чохол з протиркою з написом на ній «LahouxOptics», два оптичні прилади з написом «X-Sight 4K 5-20X зі штрих-кодом на коробці «69», яка в свою чергу виконуючи вимоги ОСОБА_5 , діючи під контролем правоохоронних органів перебуваючи на вулиці біля будинку за адресою: АДРЕСА_5 передала ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 182 500 гривень для подальшої передачі ОСОБА_5 .
У той же день, у ході огляду місця події, ОСОБА_10 , добровільно видала працівникам правоохоронних органів грошові кошти, у сумі 182 500 гривень, отримані від ОСОБА_8 для ОСОБА_5 .
Отримавши два ліхтаря з написом «Ukro PNV Ultra» з батареєю № NCR 18650B, оптичний прилад «LohouxSpotter T», s/n: TH250BY584107M, ремінь тактичний та два дроти, чохол з протиркою з написом на ній «LahouxOptics», два оптичні прилади з написом «X-Sight 4K 5-20X зі штрих-кодом на коробці «69», ОСОБА_8 передала ОСОБА_10 за їх продаж, як було обумовлено попередньо, грошові кошти в сумі 182 500 гривень. У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_5 отримав незаконний прибуток у розмірі 182 500 гривень.
Внаслідок вчинення у вказаний спосіб кримінально протиправних дій під час воєнного стану ОСОБА_5 у період з 21.03.2022 року до 26.05.2022 року, умисно, з корисливих мотивів з метою отримання прибутку для власного збагачення здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги та благодійних пожертв у вигляді медичних товарів, військової амуніції та військових приладівна суму 882 020 гривень та отримав прибуток, який згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.
Таким чином, ОСОБА_5 стороною обвинувачення підозрюється у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги та благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджатикримінальномупровадженнюіншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що клопотання необґрунтоване, ризики викладені в клопотанні не підтверджуються, підозрюваний є волонтером та не вчиняв кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а у випадку обрання судом тримання під вартою, застосувати заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, зазначив, що з підозрою не погоджується, жодних кримінальних правопорушень не вчиняв, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.05.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 201-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги та благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі під час воєнного стану.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України підтверджується: показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ;оглядом місця події, в ході якого виявлено та вилучено оптичні прилади з написом «X-Sight 4K 5-20X» зі штрих-кодом на коробці «69» та предмети ззовні схожі на грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 365 одиниць;протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено військову амуніцію та військові прилади та іншими матеріалами кримінального провадженні у сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: підозрюваний неодружений та малолітніх дітей на утриманні не має. Підозрюється у вчинені декількох епізодів продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги та благодійних пожертв, з метою отримання прибутку, що вказує на систематичність, та на той факт, що саме вказана діяльність саме є тією діяльністю яка йому приносить незаконний дохід.

Все вищевказане в сукупності свідчить про відсутність у підозрюваного стабільних соціальних зв`язків та обґрунтовує ризик переховування.
Враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому ризик незаконного впливу на свідків є об`єктивним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Щодо посилання сторони обвинувачення на існування ризиків, передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може: знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджатикримінальномупровадженнюіншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується слідчий суддя зазначає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування таких ризиків та про їх фактичну відсутність.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються: наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, корисливого мотиву підозрюваного, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваногона думку слідчого судді можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо клопотання сторони захисту щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, то воно задоволенню не підлягає, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків та реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України.
За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. Обставин, які б вказували на неможливістьутримуванняпідозрюваного ОСОБА_5 підвартою, не встановлено.
4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Сторона обвинувачення посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку для власного збагачення здійснив продаж товарів гуманітарної допомоги та благодійних пожертв у вигляді медичних товарів, військової амуніції та військових приладів на суду 882020 грн. та отримав прибуток, який згідно примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить значний розмір, просить визначити підозрюваному заставу у розмірі більшому ніжпередбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Вказаний факт враховується судом при визначенні суми застави.
Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн. Проте, слідчий суддя погоджується із стороною обвинувачення, що вказаний розмір застави не зможе вплинути на ризики, які наявні на даний момент, та встановлені в судовому засіданні обставини як вчинення злочину так і особи підозрюваного.
Так, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, вищенаведені ризики, матеріальний стан підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється,пов`язаного звикористанням благодійнихпожертв призначенихдля потребЗбройних силУкраїни,з метоюодержання прибутку, вчиненого увоєнний час,санкцію,яка загрожуєпідозрюваному уразі визнанняйого винним,дані проособу підозрюваного,його соціальнийта економічнийстан,наявність коштівна особистихрахунках,розмір застави,який буде достатнімдля забезпеченнявиконання підозрюванимобов`язків,визначених КПКУкраїни, на думку слідчого судді, слід визначити у розмірі 800 (вісімсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1984800 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень.
На думку слідчого судді, вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).
Керуючись ст. ст. 376, 176-178, 182, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Одеської військової спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000098 від 04.05.2022 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 24.06.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 800 (вісімсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1984800 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 24.06.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1