Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4034/22
У Х В А Л А
30.08.2022 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання ОСОБА_4 , як законного володільця майна, про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000341,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді як законний володілець майна транспортні засоби, на які ухвалою слідчого судді у рамках кримінального провадження №0000341 накладено арешт з метою збереження речових доказів із клопотанням про скасування арешту, накладеного на транспортні засоби.

Клопотання мотивовано тим, що у рамках кримінального провадження №0000341 за ознаками ч.1 ст.240 КК України ухвалою слідчого судді від 15.08.2022 накладено арешт на речові докази два транспортні засоби та на взірці піщано-гравійної суміші. На розгляд клопотання про накладення арешту заявника викликано не було. Заявник стверджує, що є законним володільцем вилучених транспортних засобів, а потреба у накладенні арешту відпала.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання, як необґрунтованого.

Представник заявника подав заяву про розгляд клопотання без участі заявника та його представника.

Заслухавши прокурора, вивчивши зміст клопотання та дослідивши додані письмові докази, слідчий суддя вирішив наступне.

Ухвалою слідчого судді від 15.08.2022 у кримінальному провадженні №0000341, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, вирішено накласти арешт на речові докази - навантажувач марки «L-34», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 09.10.2014 року, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_1 ;

- вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 03.04.2007 року, на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_2 ;

- на взірці піщано-гравійної суміші, які упаковано в спецпакети INP 4004579 та INP 4004580, взірці піщано-гравійної суміші, які упаковано в спецпакети INP 4004578 та 7303487, взірці піщано-гравійної суміші, які упаковано в спецпакети PSP 2168983 та PSP 2168984.

За змістом ухвали, орган досудового розслідування здобув дані про те, що 10.08.2022 року в с. В. Копаня, Берегівського району, координати 48.1723194,231240293, поблизу р. Тиса, виявлено автомобіль марки "Камаз", н.з. НОМЕР_3 , та екскаватор марки "Сталева Воля", а також осіб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_3 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_4 , які проводили забір піщано-гравійної суміші, не маючи для цього відповідних документів.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 10.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

10 серпня 2022 року слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_9 у присутності понятих було проведено огляд ділянки між населеними пунктами с. Мала Копаня - с. Велика Копаня, Берегівського району, координати НОМЕР_5 , поблизу р. Тиса, в ході якого виявлено насипи та канави з піщаногравійної суміші, звідки вилучено взірці піщано-гравійної суміші і упаковано в спец пакет INP 4004579 та INP 4004580, також виявлено навантажувач марки «L-34», н.з. НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», н.з. НОМЕР_3 , в причепі якого виявлено піщаногравійну суміш, звідки взято взірці піщано-гравійної суміші і упаковано в спец пакет INP 4004578 та 7303487. Також 10 серпня 2022 року слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_9 у присутності понятих було проведено додатковий огляд між населеними пунктами с. Мала Копаня - с. Велика Копаня, Берегівського району, координати 48.1730111,23.1230161, поблизу р. Тиса, де виявлено вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», н.з. НОМЕР_3 , позаду якого виявлено піщаногравійну суміш, звідки вилучено взірці піщано-гравійної суміші і упаковано в спец пакет PSP 2168983 та PSP 2168984. По закінченню огляду місця події вилучено взірці піщано-гравійної суміші, які упаковано в спецпакет INP 4004579 та INP 4004580, навантажувач марки «L-34», н.з. НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», н.з. НОМЕР_3 , взірці піщано-гравійної суміші, які упаковано в спец пакет INP 4004578 та 7303487, взірці піщано-гравійної суміші, які упаковано в спец пакет PSP 2168983 та PSP 2168984, з метою збереження речового доказу та проведення експертизи.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 09.10.2014 року, навантажувач марки «L-34», н.з. НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 03.04.2007 року, вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», н.з. НОМЕР_3 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_2 .

Заявник належними та допустими доказами довів, що є законним володільцем та користувачем транспортних засобів, на які накладено арешт.

Так, за змістом Довіреності від 17 серпня 2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстрованої у реєстрі за №7509, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народжен уповноважив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпоряджатися, користуватися, експлуатувати та відчужувати транспортний засіб - навантажувач L-34,випуск 1989 року, двигун № НОМЕР_6 ,заводський № НОМЕР_7 ,реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За змістом Довіреності від 17 серпня 2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстрованої у реєстрі за №1738, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уповноважила ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_3 розпоряджатися (продати,обміняти,здати в оренду,страхувати) належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , виданого РЕП Виноградівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 03.04.2007 року, автомобілем марки КАМАЗ 5511,1990 року випуску, номер шасі № НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованим РЕП Виноградівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області 03.04.2007 року.

Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час (права розпорядження річчю), порушує на думку суду принцип правової визначеності та право власності володільця майна, яке гарантується ЦК України. Конституцією України, ст. 1 Протокола N 1 до Европейської Конвенції з прав людини.

На необхідність дотримання принципу правової визначеності вказував Европейський Суд у справі Кавка проти Польщі (Kawka v. Poland, рішення суду від 9 січня 2001 р. п. 49, зазначивши, що: "важливим є чітке визначення умов обмеження свободи відповідно до внутрішнього права, та щоб право як таке було передбачуваним у своєму застосуванні...." \

Заявник також на час звернення не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні чи іншим учасником кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки арешт накладено з метою збереження речових доказів, тому є підстави для передання транспортних засобів на зберігання заявнику, як законному володільцю, при цьому накладений арешт продовжує свою дію та забезпечить завдання застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та такий спосіб арешту не буде перешкодою проведенню слідчих дій.

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що володілець майна не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме передати вилучене майно на відповідальне зберігання заявнику, як володільцю цього майна, заборонивши йому відчужувати та іншим чином розпоряджатися речовими доказами.

Керуючись ст.ст.173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Передати на відповідальне зберігання транспортні засоби, на які Ухвалою слідчого судді від 15.08.2022 у кримінальному провадженні №0000341 накладено арешт як на речові докази:

- навантажувач марки «L-34», н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 09.10.2014 року, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_1 ;

- вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 03.04.2007 року, на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_2 їх законному володільцю ОСОБА_4 , з визначенням місця зберігання транспортних засобів за адресою його проживання АДРЕСА_3 .

Заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам розпоряджатися арештованим майном зокрема, відчужувати, перетворювати, переобладнувати, вносити зміни до конструкції та комплектації транспортних засобів; а також заборонити переміщувати транспортні засоби за межі Закарпатської області, Україна.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1