Справа № 308/4035/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5
захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/240/22, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про кримінальне правопорушення в якому 26.03.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), про зміну запобіжного заходу з переданням на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом, та задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про зміну запобіжного заходу, відтак застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід - поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня", що знаходиться за адресою: вул. Кульпарківська, 95, м. Львів, Львівської області, 79021, в межах строку досудового розслідування до 25 травня 2022 року, включно.

З матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_7 убачається, що згідно з даними досудового розслідування 26.03.2022, приблизно о 16 год 25 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 39, КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей Закарпатської області», а саме в палаті № 3, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , 1972 року народження, підійшовши зі спини, застосував, щодо останнього прийом удушення, в результаті якого він разом із ОСОБА_8 впали на підлогу та почали кричати. Продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_6 утримував його за шию, до поки ОСОБА_8 не перестав подавати ознаки життя. Згідно з результатами проведеного судово-медичного розтину, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів шлунковим вмістом. 27.03.2022, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2022 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задоволено та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 встановлено обчислювати з 18 год 00 хв 26.03.2022 до 22.05.2022, включно. У клопотанні захисник також вказує на те, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України. Вказує на те, що із наявного в матеріалах кримінального провадження висновку експерта № 154 від 26.04.2022 Ужгородського районного відділення СМЕ - ОСОБА_9 , на основі вищевикладених даних судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 , з врахуванням даних додаткових лабораторних досліджень, згідно із питаннями, поставленими на вирішення, експерт дійшов висновку, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок механічної асфіксії, яка виникла від аспірації шлункового вмісту у дихальні шляхи (трахею, великі та малі бронхи) і була зумовлена блювотним рефлексом. Разом з тим, звертає увагу на те, що висновком судово-психіатричного експерта підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді біполярного афективного розладу, маніакального епізоду з психотичними симптомами. Психічний стан ОСОБА_6 позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом. А тому захисник у клопотанні звертає увагу на те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність. Окрім цього, вказує на те, що згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Адвокат ОСОБА_7 також зазначає, що його підзахисний має зразкову поведінку і виконує всі обов`язки, які покладені на нього кримінальним процесуальним законодавством. При цьому, зважаючи на особу підозрюваного, позиції потерпілого, який не заперечує проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та ймовірності їх настання, захисник вважає, що належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або взяття його на особисту поруку одним із батьків з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас прокурор у клопотанні вказує на те, що обґрунтування підозри є предметом дослідження обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо кваліфікації дій підозрюваного, прокурор зазначив, що така кваліфікація була внесена при реєстрації відомостей в ЄРДР та є попередньою, наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. На момент розгляду клопотання, у кримінальному провадженні призначена ще одна експертиза, щодо причини смерті потерпілого та яка вкаже на причинно-наслідковий зв`язок дій підозрюваного та інші наслідки, які настали, тому кваліфікація дій підозрюваного не є остаточною. Щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, прокурор зауважив, що після висновку експерта № 55 від 28.04.2022, порядок вказаного кримінального провадження змінений, а тому відповідно до глави 39 КПК такими запобіжними заходами є: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. У такому випадку, прокурор наполягав на тому, щоб особу було поміщено до закладу з надання психіатричної допомоги. Такі заклади знаходяться у вільному доступі на сайті Верховної Ради України, в Наказі МОН №516 від 20.03.2018, в якому зазначено відповідні заклади з надання психіатричної допомоги, що і вказано у висновку експерта № 55 від 28.04.2022, згідно з яким ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з суворим режимом.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, у зв`язку з чим існує ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, чим підтверджується ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України; крім того може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, чим підтверджується ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; відсутність перекваліфікації кримінального провадження на момент розгляду вказаного клопотання, враховуючи також висновок судово-психіатричної експертизи №55 від 28.04.2022, проведеної КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова», згідно з яким ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді біполярного афективного розладу, маніакального епізоду з психотичними симптомами; психічний стан ОСОБА_6 позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час; потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, з метою запобігання доведеним під час розгляду клопотання ризикам, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність зміни раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід - поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, також, що підлягає скасуванню. Стверджує, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії його підзахисного, адже матеріали кримінального провадження містять докази того, що у діях підозрюваного ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. Також звертає увагу на те, що його підзахисний перебуває у стані неосудності по сьогодні. При цьому, зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які прокурор зазначив у клопотанні, - нічим не підтверджені. Апелянт стверджує, що прокурор, всупереч ст. 199 КПК України, заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу, відтак слідчим суддею його задоволено всупереч запереченням сторони захисту. Окрім цього, стверджує, що зі змісту листа КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 18.05.2022 убачається, що цей медичний заклад не в змозі виконати вищевказану ухвалу слідчого судді, у такому закладі застосовуються примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом лише мешканцям Львівської області і поміщають пацієнтів відповідно до ст. 50 КПК України, яким висновком судово-психіатричної експертизи рекомендовано примусові заходи із звичайним режимом. Адвокат ОСОБА_7 вважає, що наразі його підзахисного фактично незаконно утримують під вартою у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9». На підставі вищевикладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати запобіжний захід передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності підозрюваного береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваному направлено відповідно до вимог законодавства; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, а тому його явка у судове засідання не визнавалась обов`язковою; сторона захисту не заявляла клопотання про необхідність розгляду апеляційної скарги за участі підозрюваного; під час апеляційного розгляду брав участь захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу, і який не заперечував щодо її розгляду без участі підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

За змістом ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Педбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотань прокурора ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_7 брали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами, зокрема висновком експерта № 154 від 26.04.2022, висновком судово-психіатричного експерта № 55 від 28.04.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.03.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події від 26.03.2022, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 26.04.2022, протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2022, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення.

З огляду вищевказане, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_6 , адже матеріали кримінального провадження містять докази того, що у діях ОСОБА_6 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що на даному етапі не спростовують висновків слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України кримінального правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині, колегія суддів також зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які на даний момент підтверджують те, що ОСОБА_6 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінально-караного діяння.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_6 , а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 7 до 15 років), апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які прокурор зазначив у клопотанні, нічим не підтверджені, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що, взявши до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 55 від 28.04.2022, проведеної КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова», згідно з яким ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді біполярного афективного розладу, маніакального епізоду з психотичними симптомами; психічний стан ОСОБА_6 позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час; потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, - слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про доцільність зміни раніше обраного відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, який на переконання апеляційного суду є необхідним для запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у стані неосудності по сьогодні, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу - поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, і у свою чергу не дають підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу з переданням на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що: прокурор, всупереч ст. 199 КПК України, заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу, відтак слідчим суддею його задоволено всупереч запереченням сторони захисту; зі змісту листа КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 18.05.2022 убачається, що цей медичний заклад не в змозі виконати вищевказану ухвалу слідчого судді, у такому закладі застосовуються примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом лише мешканцям Львівської області і поміщають пацієнтів відповідно до ст. 50 КПК України, яким висновком судово-психіатричної експертизи рекомендовано примусові заходи із звичайним режимом; наразі ОСОБА_6 незаконно утримують під вартою у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9».

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі та під час її розгляду стороною захисту не вказувалося, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що прокурором доведено необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з метою запобігання передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Також колегія суддів зазначає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено строк дії ухвали щодо ОСОБА_6 до 25.05.2022 включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх; що строк дії ухвали закінчився 25.05.2022, що в свою чергу свідчить про те, що така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 508 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 травня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід - поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня", що знаходиться за адресою: вул. Кульпарківська, 95, м. Львів, Львівської області, 79021, в межах строку досудового розслідування до 25 травня 2022 року, включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: