ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/355/22 Справа № 210/582/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2022 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби - з 22.00 годин до 06.00 годин за міцем його проживання строком до 31 березня 2022 року включно, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши тяжкість злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, у разі визнання підозрюваного винуватим, дійшов висновку, що прокурором та слідчим у судовому засіданні доведено існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином й продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, та для забезпечення виконання процесуальних рішень підозрюваним та запобігання вказаним ризикам, вважав доцільним обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та не можливим запобігання цим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Не погоджуючись з вказаним рішення, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Так, захисник зазначає, що як до моменту складання повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, так і до складання самого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до ОСОБА_6 запобіжний захід не застосовувався та стороною обвинувачення були проігноровані виконання підозрюваним всіх покладених на нього процесуальних обов`язків протягом цього часу, що свідчить про необґрунтованість вимог клопотання слідчого та мотивів ухвали слідчого судді. Також захисник указує на те, що стороною обвинувачення було порушено право на захист ОСОБА_6 , оскільки не було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, що підтверджується відсутністю у матеріалах провадження будь-якої письмової розписки про це, чим порушено вимоги діючого законодавства. При цьому, захисник звертає увагу, що неналежне вручення особі повідомлення про підозру свідчить про ненабуття особою статусу підозрюваного, й є вагомим аргументом для відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, тому просить ухвалу слідчого судді скасувати.
У судове засідання суду апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , будучи повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, неоднаразово не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду скарги від сторони захисту не надходило, що свідчить про зловживання ними своїми процесуальними правами та обов"язками, тому апеляційний суд, враховуючи, умови оголошеного в державі воєнного стану, та необхідність дотримання розумних строків розгляду провадження, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали, є необгрунтованими.
Так, клопотанням слідчого та наданими до них доказами підтверджується, що СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000017 від 11.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
08 грудня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000205 та 28 січня 2022 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 00000017.
Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Слідчий суддя, дослідивши докази, долучені до клопотання, дійшов висновку про необхідність задоволення цього клопотання, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.
Так, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, сукупністю доказів у провадженні, які дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.
Разом з цим, перевіряючи висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на час розгляду клопотання, колегія суддів, також вважає їх обґрунтованими та такими що об`єктивно існують.
Отже, твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, у разі визнання ОСОБА_6 винуватим, й особу підозрюваного, який раніше не судимий.
За таких обставин, з урахуванням права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби зможе запобігти наведеним ризикам.
Також, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, оцінивши всі обставини провадження, дійшов вірного висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу або відмови в задоволенні клопотання слідчого, про що йдеться в апеляційній скарзі сторони захисту, не має.
Що стосується доводів апелянта про те, що під час досудового розслідування було порушено право на захист ОСОБА_6 , то вони є необґрунтованим та передчасними, й не є підставою для скасування цього рішення, оскільки зазначені в скарзі обставини нічим не підтверджені та можуть бути перевірені під час судового розгляду кримінального провадження.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився та цей запобіжний захід не було продовжено, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у цьому провадженні вже направлено до суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суд

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4