Справа № 202/1200/22
Провадження № 1-кс/202/1073/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 березня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000125, яке внесено до ЄРДР 13.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000125, яке внесено до ЄРДР 13.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 13.03.2022 року до ЧЧ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Тверська, 1 у приміщенні відділення Нової пошти № 3 носить та зберігає без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю та бойові припаси. За добровільною згодою у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi», в корпусі синього кольору. З метою запобігання ризикам знищення, пошкодження, приховування, відчуження, втрати, передачі, тощо визначеного майна, яке визнано речовими доказами, виникла необхідність у накладенні на нього арешту з метою збереження речових доказів.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Власник або володілець майна в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2022 року до ЧЧ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Тверська, 1 у приміщенні відділення Нової пошти № 3 носить та зберігає без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю та бойові припаси.
Під час особистого огляду ОСОБА_5 було виявлено та вилучено телефон марки «Xiaomi», в корпусі синього кольору.
Постановою від 14.03.2022 року вилучений мобільний телефон марки «Xiaomi», в корпусі синього кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене під час огляду ОСОБА_5 майно є доказами такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даних речових доказів, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучено під час огляду ОСОБА_5 .
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, та арешт майна носить тимчасовий характер. Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню речових доказів, які було вилучене під час огляду ОСОБА_5 , на зазначене майно необхідно накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000125, яке внесено до ЄРДР 13.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вилученим майном під час огляду ОСОБА_5 , а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi», в корпусі синього кольору, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено до спеціального пакету SUD 1152450.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1