Справа №463/1971/22
Провадження №1-кс/463/1323/22
У Х В А Л А

21 березня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою від 17 березня 2022 року № 278, яка надійшла на адресу суду 18 березня 2022 року, на постанову слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 22 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. Просить скасувати описану вище постанову.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на заподіяння йому шкоди працівниками органу досудового розслідування та прокурорами, а тому вважає, що він набув статусу потерпілого.

В судове засідання скаржник не з`явився, засобами електронного зв`язку 21 березня 2022 року від нього надійшло клопотання, відповідно до якого розгляд скарги просив проводити у його відсутності та вимоги скарги задовольнити.

Представник Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд скарги у відсутності скаржника та представника органу досудового розслідування.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали скарги № 463/12866/21, на які посилається скаржник щодо часу отримання інформації про наявність оскаржуваної постанови, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З матеріалів скарги в справі № 463/12866/21 вбачається, щопостановою від 22 грудня 2021 року слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 відмовила у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянуто питання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такого винесено оскаржувану постанову.

З оскаржуваної постанови вбачається, що на момент винесення такої слідчим не встановлено обставин заподіяння ОСОБА_3 шкоди.

Крім того, з вказаної постанови вбачається, що відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено щодо завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину органом досудового розслідування громадянином ОСОБА_3 .

Частина 1 ст. 383 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки кримінальне провадження здійснюється щодо завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення не за заявою скаржника, а відтак відсутні підстави вважати, що останньому могла бути заподіяна шкоди в даному кримінальному провадженні, доказів протилежного останнім не надано.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 55, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 22 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1