Справа № 175/4290/20
Провадження № 1-др/175/1/22
Ухвала

Іменем України

30 травня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у кримінальному провадженні № 0000749 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

встановив:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та піддано кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки. На користь потерпілої ОСОБА_9 стягнуто: з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 17738,50 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 886,92 грн. моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою; з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ MK..» 200000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
13.05.2022 року до канцелярії суду надійшла заява представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу в сумі 31200 грн. за цивільним позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ MK..». Заява обґрунтовується тим, що під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які ОСОБА_5 понесла при розгляді справи та які складаються зі сплачених нею сум на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 та потерпіла підтримали заяву і просили ухвалити додаткове рішення.
Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви.
Обвинувачений покладався на розсуд суду.
Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши докази в межах розгляду заяви, суд приходить до наступного.

Частиною 5 статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У мотивувальній частині вироку суд вирішив цивільний позов потерпілої в частині витрат на правову допомогу, зазначивши наступне:

«Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим і адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 464/5823/17, провадження № 51-3506км19.

З огляду на викладене та враховуючи, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 , як первісний, так і в остаточній редакції, не містить зазначення суми витрат на правову допомогу і до цивільного позову не долучені будь-які докази про витрати на оплату послуг адвоката, які ОСОБА_9 має намір подати після проголошення рішення у справі, про що вона зазначила у письмовій промові під час судових дебатів, її вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Зазначення у позовній заяві від 12.02.2021 року орієнтовних судових витрат на професійну правничу допомогу (т.1,а.с.п.133), не свідчить про оплату гонорару та інших витрат адвокату і не є підставою для стягнення грошових коштів за фактично надані послуги в розмірі 11200 грн.».

На підставі викладеного в резолютивній частині вироку суд відмовив ОСОБА_5 у задоволенні позову в іншій частині.

Таким чином, неможливо вважати, що суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що було б підставою для ухвалення додаткового рішення.

У випадку ж ухвалення додаткового рішення на користь ОСОБА_9 , це може призвести до зміни по суті основного судового рішення.

У зв`язку з цим суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви потерпілої.

Керуючись ст.ст.118, 124, 369 КПК України, ст.270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у справі № 175/4290/20, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ LIMITED LIABILITY COMPANY KRAJ-MK..» () на користь потерпілої ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошові кошти на відшкодування правової (правничої) допомоги у сумі 31200 грн. з урахуванням будь-яких податків, що можуть нараховуватись на суму відшкодування залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя ОСОБА_1