Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1304/20
Номер провадження 1-в/530/7/22

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши подання т.в.о. начальника Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 13.10.2020 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В :
Тимчасово виконуюча обов`язки начальника Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, майор внутрішньої служби ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням та просить звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбуття покарання призначеного вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.10.2020 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.
Представник Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.
Заслухавши прокурора, який просив в задоволенні подання відмовити, в зв`язку з тим, що засуджена в період відбування покарання вчинила інший злочин, засудженої ОСОБА_5 , дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 13.10.2020 року вироком Зіньківського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на один рік, у відповідності до ст.75 КК України звільнена від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік та покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Як вказано в поданні, на обліку в Полтавському районному секторі №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з 16.11.2020 року по теперішній час перебуває ОСОБА_5 . З порядком та умовами відбування покарання ознайомлена, що підтверджується підпискою засудженої. Початок іспитового строку: 13.10.2020 р., закінчення іспитового строку: 13.10.2021 р.
Під час перебування на обліку позитивно зарекомендувала себе, періодично приймала участь у соціально-виховних заходах, офіційно не працює, до адміністративної та кримінальної відповідальності в період іспитового строку не притягувалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КПК України після закінчення іспитового строку засуджений який виконав покладені на нього обов`язки звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати такі питання як звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст.166 КВК України, зокрема у ч.2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч.3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
У відповідності до вимог ст.78 КК України та роз`яснень, що дані в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК України), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, уповноважений орган пробації застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Як було встановлено під час розгляду подання, засуджена ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 від 29.09.2021 року і перебуває на розгляді в Зіньківському районному суду Полтавської області та на даний час не розглянуте.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в задоволенні подання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку стосовно ОСОБА_5 , слід відмовити, так як остання в період іспитового строку вчинила новий злочин.
Керуючись статтями 537-539 КПК України, статтею 75,76,78 КК України, статтею 166 КВК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання т.в.о. начальника Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженої вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 13.10.2020 року за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1