Справа № 459/719/21
Провадження № 1-кп/459/295/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження за № 0000007 від 26.02.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 11.07.2019 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2019 і до повноліття дитини.

Обвинувачений ОСОБА_4 , знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи 28.07.2020 р.належним чином ознайомлений із вищевказаним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання доньки ОСОБА_7 , не сплачував коштів встановлених рішенням суду на її утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_4 будучи фізично здоровим, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався. Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів, зокрема: з моменту ознайомлення, а саме з 28.07.2020 р. по 28.02.2021 р. не здійснив жодної проплати, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_6 за вказаний період - 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів. Загальна сума заборгованості складає 40000 (сорок тисяч) гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю. Зазначив, що не працює, тому не має змоги сплачувати аліменти.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що є проступком.

Суд враховує особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку, не працює, розлучений, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10. 2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1