Справа № 496/1128/22
Провадження № 1-кс/496/433/22
У Х В А Л А

29 березня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000645 від 06.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 діб.

При цьому вказує на те, що 12.06.2021 року приблизно о 22.00 год., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , у зв`язку із зробленим їм останнім зауваженням щодо неналежного поводження в громадському місці, діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволодіння майном останнього, а саме мобільним телефоном марки «Редмі 8» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , а також спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, стали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла ОСОБА_8 , в ході чого останній впав на землю. Безпосередньо після цього, продовжуючи протиправні дії, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_8 у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку, субдурального крововиливу, перелому кісток носу, перелому нижньої щелепи зліва, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, вирвав з рук потерпілого належний йому мобільний телефон марки «Редмі 8» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн., тим самим заволодівши ним, з яким обидва місце події покинули, заподіявши вказаними діями ОСОБА_8 тілесні ушкодження та матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. За даним фактом 13.06.2021 року слідчим СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000485 за ч. 2 ст. 187 КК України. Постановою слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 21.07.2021 року підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховувався від слідства. В ході проведення оперативно-розшукових заходів 29.03.2021 року було встановлено місце знаходження ОСОБА_5 . Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

28.03.2022 року підозрюваний ОСОБА_5 був доставлений до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області.

29.03.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім цього, просив зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» організувати належне медичне обстеження та у разі необхідності лікування підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки підозрюваний місяць тому отримав травму руки, але не лікувався, тому потребує медичної допомоги.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала. При цьому пояснила, що прокурором не доведено існування ризиків, вказаних у клопотанні. Крім того, особливу увагу просила приділити стану здоров`я підозрюваного, оскільки він, отримавши вогнепальне поранення руки, не лікувався, і потребує надання йому медичної допомоги. Просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. При цьому пояснив, що не погоджується з обґрунтованістю підозри, оскільки не причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, йому не було відомо про оголошення у розшук, ризики, вказані прокурором, вважає недоведеними. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Також зазначив, що місяць тому отримав вогнепальне поранення руки, але лікувався вдома, рана у теперішній час інфікована, тому потребує невідкладного надання медичної допомоги.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Щодо доводів підозрюваного з приводу відсутності доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слід зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, суд вважає, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого, не встановлено.

Крім того, «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану»; «Ердагоз проти Туреччини»; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії»).

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини»).

На даній стадії досудового розслідування підозру слідчий суддя вважає обґрунтованою. Так, обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання на строк до десяти років позбавлення волі, за місцем реєстрації він не мешкає, постійного місця мешкання немає, не працює, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Крім того, підозрюваний перебував у розшуку, тому суд вважає підтвердженим ризик того, що він може й надалі переховуватися від органу досудового розслідування.

Також підозрюваний неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, останній раз 26.03.2012 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України до 8 років 6 місяців, звільнений 03.03.2020 року, судимість не знята та не погашена, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Натомість ризики, передбачені п.п. 3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлених в судовому засіданні ризиків, та є таким, що не забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З підстав, наведених вище, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про що просив захисник.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме: розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України (потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження), слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слід задовольнити.

Згідно матеріалів кримінального провадження строк досудового розслідування спливає 14.05.2022 року, тому строк тримання під вартою підлягає застосуванню на 48 днів, тобто до 14.05.2022 року, в межах строку досудового розслідування, а не на 60 днів, як зазначено слідчим у клопотанні.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний місяць тому отримав вогнепальне поранення руки, не лікувався, у теперішній час рана інфікована, він потребує невідкладного надання медичної допомоги, тому суд вважає за доцільне зобов`язати адміністрацію Одеського слідчого ізолятора організувати належне медичне обстеження та у разі необхідності лікування підозрюваного ОСОБА_5 , в тому числі у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 48 днів, а саме з 28.03.2022 року по 14.05.2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Одеський слідчий ізолятор» організувати належне медичне обстеження та у разі необхідності лікування підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я України.

Ухвалу для виконання в частині організації належного медичного обстеження надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», про виконання повідомити суд.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1