Справа № 463/4221/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/535/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Белз Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 червня 2022 року про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
вищевказаною ухвалою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з моменту проголошення ухвали та закінчується о 24 год. 00 хв. 8 серпня 2022 року.
Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень).
У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст.202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; 2) не відлучатися з м.Белз Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 4) утриматися від спілкування зі потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Не погоджуючись із зазначеним рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на незаконність ухвали слідчого судді. Зазначає, що він у 2016 році був засуджений з застосуванням ст. 75 КК України, 6 років перебував на волі, не вчинивши жодного правопорушення.
Покликається на складне матеріальне становище, оскільки його дружина має проблеми зі здоров`ям, вони планували їхати в Київ та звертатись за допомогою у фонд Рената Ахметова, однак розпочалась війна.
Вказує, що коли він проходив по вулиці Наливайка у м. Львові, зайшов у стоматологічну клініку «Перлина», де з шухляди витягнув 10500 гривень. Гроші повернути не зміг, оскільки 8 червня 2022 року його затримали та він знаходився у Личаківському відділі поліції.
Заперечує існування ризику, що він може чинити тиск на потерпілу.
Захисник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що така не ґрунтується на вимогах закону.
За таких обставин колегія суддів вважає за можливе здійснити судовий розгляд у відсутності учасників, що не з`явились.
Заслухавши доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.
Згідно з матеріалами клопотання, 9 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000758 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
10 червня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 8 червня 2022 року, приблизно о 10 год. 50 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану по всій території України, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в приміщенні стоматологічної клініки «Перлина», що знаходиться на вулиці Наливайка, будинок 9 у місті Львові, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із шухляди комоду, який знаходиться на рецепції стоматологічної клініки, конверт, в якому знаходились грошові кошти у сумі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень, котрі належать ОСОБА_8 , після чого з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10500 грн.
Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя перевірив законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст.193 КПК України, ст. 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, зокрема: протоколом огляду місця події від 8 червня 2022 року, протоколом огляду відеозапису від 9 червня 2022 року, протоколом демонстрації відеозйомки від 10 червня 2022 року, протоколом огляду предметів від 10 червня 2022 року.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення наведеного вище кримінального правопорушення, така причетність є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Є обґрунтованими і висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснити незаконний вплив на потерпілу та свідків; такий є неодноразово судимим, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання виправлятися, підозрюваний офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має.
Колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок слідчого судді, що зазначені ризики є реальними і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
В силу положення ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.
При цьому, ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На думку колегії суддів апеляційного суду, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо визначення ОСОБА_6 застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає апелянт в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави та не допустив встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для підозрюваного.
Окрім того, колегія суддів бере до уваги те, що слідчий суддя визначив ОСОБА_6 мінімально можливий розмір застави, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційним переглядом не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого Личаківського районного суду м. Львова від 10 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4