Справа № 567/637/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000059 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оженин Рівненського району (Острозької ТГ) Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

встановив:
в середині листопада 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в с.Оженин Рівненського району (Острозької ТГ) Рівненської області, по вул. Мирна, 18а, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що власник велосипеду перебуває у вказаному магазині та не спостерігає за своїм майном, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеда марки "Аист" вартістю 650 грн., що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .
Після реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 розпорядився викраденим велосипедом на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, в якій він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Претензій до обвинуваченого не має та при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачений та потерпілий проти цього не заперечували, про що подали відповідні заяви, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000059 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

За наведених обставин, умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку) встановленою.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працює, водночас за віком та станом здоров`я є працездатним.
Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
В той же час, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, який не працевлаштований, не являється особою з інвалідністю І і ІІ груп та військовослужбовцем строкової служби, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 686,48 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України

засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Речовий доказ: велосипед марки "Аист" вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1