Справа № 694/1072/22
Провадження №1-кп/694/142/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
07.07.2022 року м.Звенигородка
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
м. Звенигородка Черкаської області, громадянки України, пенсіонерки, інваліда 3 групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.310 КК України,
ОСОБА_4 у невстановлені слідством дату та час у м. Звенигородка Черкаської області отримала у невстановленої особи насіння конопель, які незаконно посіяла на клумбі, на території подвір`я по АДРЕСА_2 , якою вона фактично користується. Після чого, ОСОБА_4 одноособово, умисно проводила догляд за засіяними нарковмісними рослинами роду коноплі, а саме, здійснювала знищення бур`янів, чим незаконно вирощувала їх з метою доведення до стану дозрівання. 2 червня 2022 року в період часу з 12 години 08 хвилин до 13 години 49 хвилин працівниками поліції, під час проведення обшуку території подвір`я за вказаною адресою, було виявлено та вилучено ростучі рослини конопель в кількості 76 штук, які є рослинами роду коноплі (CannabisL.), що містять психотропну речовину.
07.07.2022 року між прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 310 КК України беззастережно визнала повністю та просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити їй узгоджену в ній міру покарання. Також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статтею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої ОСОБА_4 повне розуміння нею своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно частини другої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 скоїла
кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 310 КК України, беззастережно визнала себе винною у вчиненні вказаного правопорушення, щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і погодилася із прокурором на призначення їй остаточного покарання за це кримінальне правопорушення у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Відповідно до положень статті 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладеною між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, у разі відсутності потерпілого та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, що має місце у даному випадку.
Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам статті 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченій суд відповідно до статті 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені статтями 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Суд приходить до переконання, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.
Тому суд враховує факт визнання обвинуваченою своєї вини та кваліфікує її дії за частиною другою статті 310 КК України, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями здійснила незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, дані про її особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.07.2022 року укладену між прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 310 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угодою про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази по кримінальному провадженню: рослини роду коноплі в кількості 76 штук, які зберігаються у кімнаті речових доказів Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області після набрання вироком законної сили знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Черкаського НДЕКЦМВС України процесуальні витрати: за проведення експертизи дослідження рослин № СЕ-19/124-22/553З-НЗПРАП від 10.06.2022 у розмірі 1132 грн. 68 коп. (тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом

вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1