ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022року

м. Київ
справа № 161/5183/20
провадження № 51-1646 км 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000019, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, раніше судимого 05 листопада 2019 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3роки, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2021 року між прокурором та обвинуваченим, визнано ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначено узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 63 750 грн з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_9 за цим вироком та вироком Рівненського міського суду Рівненської області 05 листопада 2019 року за

ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік ухвалено виконувати самостійно.

Вирішено питання про речові докази, зокрема на підставі ст. 96-2 КК України конфісковано в рахунок держави: транспортний засіб марки «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д»

НОМЕР_2 , зареєстроване на ОСОБА_6 та ключі від транспортного засобу; транспортний засіб марки «Мерседес - Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес - Бенц Спринтер 211» серія НОМЕР_4 та ключі від транспортного засобу.
Скасовано арешт майна, накладений згідно ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 та 30 серпня 2019 року.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
За обставин викладених у вироку, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що він, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неконтрольованого державою доходу у виді отримання прибутку від реалізації незаконно виготовленого фальсифікованого спирту етилового, за невстановлених слідством обставин (час, спосіб, місце) придбав з метою збуту незаконно виготовлений спирт етиловий та зберігав його з цією метою, а також здійснив транспортування з метою збуту спирту етилового.
Так, 02.08.2019 року під час проведення огляду транспортного засобу «Мерседес-Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено 9 пластикових бочок об`ємом по

200 літрів кожна, повністю заповнених рідиною з характерним запахом спирту, які останній незаконно транспортував з метою подальшого збуту.
Крім того, 24.08.2019 року під час проведення огляду транспортного засобу «Мерседес-Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено 9 пластикових бочок об`ємом по 200 літрів кожна, повністю заповнених рідиною з характерним запахом спирту, які ОСОБА_9 незаконно транспортував з метою подальшого збуту.
Згідно із висновками експерта № 735 від 06.11.2019 року та № 740 від 15.11.2019 року рідини, які знаходились у вказаних вище бочках є спиртом етиловим ректифікованим, який не відповідає вимогам чинного державного стандарту ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови».
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що ухвалюючи рішення у частині застосування спеціальної конфіскації до майна, яке належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суди істотно порушили вимоги кримінального процесуального закону та допустили неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що суд першої інстанції не залучив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до участі у кримінальному провадженні, оскільки автомобілі, відносно яких застосовано спеціальну конфіскацію, є їх власністю. Стверджує, що в порушення вимог закону, суд конфіскував автомобілі, які не є власністю засудженого. Наголошує, що стороною обвинувачення не було доведено, а судом не встановлено, що власники транспортних засобів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знали про незаконне використання ОСОБА_9 їх майна.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор просив оскаржуване судове рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.
Від ОСОБА_7 надійшло клопотання про здійснення касаційного розгляду за її відсутності.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого, виправданого чи особи, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Висновки судів про доведеність винуватості ОСОБА_9 , правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 204 КК України та призначене покарання, яке узгоджене сторонами, у касаційній скарзі не оспорюються.

Згідно з вимогами ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, крім іншого, суд має зазначити рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 ККУкраїни, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 96-2 ККУкраїни передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених ККУкраїни випадках до майна іншої особи, яке використовувалося як засоби чи знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав і не міг не знати про їх незаконне використання.
Місцевий суд, вирішуючи питання про речові докази у частині застосування спеціальної конфіскації до майна ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , а саме конфісковуючи в рахунок держави транспортні засоби «Мерседес - Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номерНОМЕР_3 та«Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів та ключі від транспортних засобів, не врахував належним чином зазначені вимоги закону, оскільки не з`ясував, чи знали власники вказаних автомобілів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про їх незаконне використання ОСОБА_9 .
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, наведені порушення суду першої інстанції не виправив, що виплинуло на ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що транспортні засоби:

«Мерседес - Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номерНОМЕР_3 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , витягом із веб-сайту сервісного центру МВС України (т. 2 а. п. 20) та ухвалою про арешт майна від

30 серпня 2019 року (т. 1 а. п. 123); «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності зареєстрований за

ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії

НОМЕР_5 , витягом із веб-сайту сервісного центру МВС України (т. 2 а. п. 21) та ухвалою про арешт майна від 08 серпня 2019 року (т. 1 а. п. 90-91).
Згідно вимог ч. 5 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю).
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПКУкраїни, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, при цьому конфіскуються гроші, цінності та інше майно, які були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, крім випадків коли власник чи законний володілець не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).
Як убачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення не доведено обставин, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знали чи могли знати про незаконне використання засудженим їх транспортних засобів, що було б підставою для спеціальної конфіскації транспортних засобів. Відсутні такі дані і в обвинувальному акті та у судових рішеннях.
Таким чином, місцевий суд, приймаючи рішення про спеціальну конфіскацію на користь держави транспортних засобів «Мерседес - Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номерНОМЕР_3 ,та «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власники яких ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не знали про незаконне їх використання ОСОБА_9 , застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню (п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України), тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а апеляційний суд вказану помилку суду першої інстанції не виправив.

Колегія суддів вважає неспроможними та суперечливими твердження апеляційного суду про те, що оскільки ОСОБА_9 тривалий час володів та користувався транспортними засобами «Мерседес - Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номерНОМЕР_3 , та «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому вказані транспортні засоби вибули з володіння

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та є власністю обвинуваченого.
Також є безпідставним посилання суду апеляційної інстанції, в обгрунтування прийнятого рішення, на використання ОСОБА_9 транспортного засобу «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , в іншому кримінальному провадженні.
За таких обставин зазначені судові рішення в частині вирішення питання щодо речових доказів, а саме застосування спеціальної конфіскації майна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не можна вважати законними і обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу апеляційного суду та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити та відповідно касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року та в порядку ч. 2

ст. 433 КПК України вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2021 року щодо ОСОБА_9 у частині вирішення питання щодо речових доказів змінити.
Скасувати застосування спеціальної конфіскації речових доказів у провадженні, а саме:
транспортного засобу марки «Мерседес - Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес - Бенц Спринтер 211», державний реєстраційний номерНОМЕР_3 , серія НОМЕР_4 та ключів від транспортного засобу, які повернути власнику ОСОБА_7 ;

транспортного засобу марки «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Мерседес - Бенц Спринтер 208Д», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 та ключів від транспортного засобу, які повернути власнику ОСОБА_6 .
У іншій частині вирок та ухвалу залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3