Єдиний унікальний номер справи 185/3448/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000324 від 10.04.2022 року,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як на час судового провадження в суді першої інстанції не відпали ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений, його захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Стаття 315 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 27.08.2022 року.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурором було подане письмове клопотання про необхідність продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме: може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений ОСОБА_3 , раніше судимий, має невідбуте покарання за попереднім вироком, не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, що вказує на відсутність у нього міцних сімейних та соціальних зв`язків.

Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 у суду не має. Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_3 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне залишити заставу у раніше визначеному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316, 31 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 16 жовтня 2022 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити заставу у раніше визначеному розмірі, у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, або заставодавцем у будь-який момент до закінчення строку дії цієї ухвали.

Строк дії ухвали до 16 жовтня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1