Справа №705/3215/22
1-кп/705/1064/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2022 Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в місті Умань в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000283 від 29.04.2022 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Текуча Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІІ групи, на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.10.2021 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт; 15.06.2022 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст. 125, ст.71 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Уманського міськрайонного суду від 06.10.2021 ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 23.11.2021.
30.11.2021 працівником Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_2 був поставлений на облік та ознайомлений під розписку з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.2 ст. 389 КК України може бути притягнений до кримінальної відповідальності, та направлений до місця відбування покарання до Текучанського старостинського округу Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області з вимогою приступити до відпрацювання громадських робіт з 06.12.2021.
Далі розпорядженням Ладижинської сільської ради № 110 від 01.12.2021 засуджений був прийнятий на відбування призначеного покарання, ОСОБА_2 , було розроблено графік виходу на роботу з 06.12.2021 по 31.12.2021 та проведено інструктаж з техніки безпеки. Протягом періоду відбування покарання ОСОБА_2 06.12.2021 не з`явився на відпрацювання громадських робіт. 06.12.2021 ОСОБА_2 з`явився за викликом до Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, де був попереджений щодо того, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України. Однак, ОСОБА_2 з 07.12.2021 по 10.12.2021 та 31.12.2021 на відпрацювання громадських робіт не з`явився.
В подальшому, ОСОБА_2 було розроблено графіки виходу на роботу з 04.01.2022 по 31.01.2022 та з 01.02.2022 по 28.02.2022, однак, останній, без поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт з 10.01.2022 по 23.02.2022.
З 24.02.2022 у зв`язку з введеним Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, воєнним станом, відпрацювання громадських робіт було припинено.
01.04.2022 ОСОБА_2 було ознайомлено з графіком виходу на роботу з 01.04.2022 по 29.04.2022, з вимогою приступити до відпрацювання громадських робіт з 01.04.2022. В період відбування покарання ОСОБА_2 з 01.04.2022 по 18.08.2022 на відпрацювання громадських робіт не з`явився, тому останньому неодноразово було надіслано виклики до відділу пробації у зв`язку із неявкою для відпрацювання громадських робіт та неявками за викликами до органу пробації, на які він також не з`явився.
Протягом періоду відбування покарання ОСОБА_2 з 06.12.2021 по 10.12.2021, 31.12.2021, з 10.01.2022 по 23.02.2022 та з 01.04.2022 по 18.08.2022 на відпрацювання громадських робіт не з`являвся, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацювати встановлений строк громадських робіт, у вищевказані періоди ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на громадські роботи до Текучанського старостинського округу Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області без поважних причин, на попередження відділу пробації не реагував, тим самим ухилявся від відбування покарання у вигляді 172 годин громадських робіт.
Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: розписками обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про отримання копії обвинувального акту; заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , складеною в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.
За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , мало місце. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, який є особою раніше судимою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, разом з цим є інвалідом 3-ї групи та на утриманні має двох малолітніх дітей.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Беручи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, а також інші обставини справи, суд вважає необхідним у вказаному випадку призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на певний строк та приходить до висновку про можливість виправлення останнього без реального відбування покарання, тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1