Справа № 755/2750/22
№ 1-кс/755/613/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Києва, українці, громадянці України, з вищою освітою, офіційно не працюючій, перебуваючій в цивільному шлюбі, маючій на утриманні двох дітей 2012 р.н. та 2019 р.н., зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 від 23.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 27 лютого 2022 року, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 23години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували у невстановленому досудовим слідством місці, де в останніх виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище. Об`єктом свого злочинного посягання вказана група осіб обрала складське приміщення депо № 11 м. Києва ТОВ «Нова пошта», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 27, усвідомлюючи той факт, що у зв`язку із введенням 24.02.2022 року на території України воєнного стану та тимчасовим припиненням роботи відділень ТОВ «Нова пошта», зазначене приміщення залишено без охорони. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, пов`язаного з проникненням до сховища, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 прийшли на територію розміщення вказаного складського приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 через вікно проникли до складського приміщення, при цьому, ОСОБА_4 , виконуючи відведену їй роль, залишилась зовні вказаного приміщення, з метою попередження своїх спільників у разі виникнення будь-якої небезпеки, а в подальшому, для допомоги в переміщенні викраденого майна до заздалегідь обраного місця схову, а саме - до гаражного приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , в якому вона тимчасово проживала спільно з ОСОБА_7 . Перебуваючи у складському приміщенні депо № 11 м. Києва ТОВ «Нова пошта», ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 почали збирати до коробок майно, яке належить ТОВ «Нова пошта», використовується для забезпечення функціонування відділення, та виносити його на вулицю, де останніх очікувала ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 таємно викрали відправлення клієнтів ТОВ «Нова пошта», вид та вартість яких встановлюється. Таким чином, у результаті своїх протиправних дій, вказана група осіб, згідно попереднього акту інвентаризації, таємно викрала наступне майно, що належить ТОВ «Нова пошта»: комп`ютер Dell Opti Plex 3080 MFF/Pentium G6405T (210-AVPN-NPB-08), вартістю 5124,00 гривень; комп`ютер Dell Opti Plex 3080 MFF/Pentium G6405T (210-AVPN-NPB-08), вартістю 5124,00 гривень; 4 рації Motorola VX -261 з батареєю FNB -V134LI, вартістю 1735,00 гривень кожна; ламінатор 2Е А4 L-403 (2E-L-403), вартістю 600 гривень;ноутбук Dell Vostro 3500 (N3004VN3500UA_UBU), вартістю 21615,00 гривень; 7 нових Терміналів збору даних / з ручкою / Zebra МС 330М, вартістю 21615,00 гривень кожен; 7 кредл / для терміналу збору даних / Zebra МС 330М, вартістю 4349,62 гривні кожен; 5 терміналів збору даних / з ручкою / Motorolla 32N0 / без кредла, вартістю 18200,00 гривень кожен; кредл для батареї / CRD-MC32, вартістю 2978,68 гривень кожен; набір ручних інструментів, вартістю 1678,35 гривень; ноутбук Dell Vostro 3500 (N3004VN3500UA_UBU), вартістю 18000,00 гривень.
У результаті своїх протиправних дій група осіб, до складу якої увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , завдала ТОВ «Нова пошта» матеріального збитку на загальну суму 346 727 гривень, що є великим розміром.
31 березня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинена у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом обшуку; протоколом огляду місця події від 23.03.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_4 після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Тобто, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, а також, запобігання настання зазначених вище ризиків.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 не працевлаштована, офіційних доходів не отримує, власного рухомого та нерухомого майна не має, а вчинення злочинів обрала як основний спосіб для задоволення своїх особистих матеріальних потреб.
Вищевикладене свідчить про неможливість запобіганням наявним ризикам, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.Крім того, більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, прохав застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозра є обґрунтованою та мотивованою, зокрема, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілого та свідків, може скоїти нове кримінальне правопорушення, а тому, більш м`який запобіжних захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наведені прокурором ризики, є необґрунтованими та нічим не підтвердженими. Зокрема, його підзахисна має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому, прохав застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника та прохала не обирати ї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки має двоє дітей, які на даний час, знаходяться з мамою, а вона не була обізнана, що майно, яке виносилося, було викрадено.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваної, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу до кожної особи потребує внесення окремого клопотання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Судом було встановлено, що 23.03.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000759 були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання слідчої погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання та якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчою виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

31 березня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, наявними доказами, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000759 від 23.03.2022 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.03.2022 року; протоколами огляду місця події від 23.03.2022 року; протоколами допиту свідка від 24.03.2022 року та 29.03.2022 року; рапортами працівників поліції від 23.03.2022 року та 29.03.2022 року; постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 28.03.2022 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.03.2022 року; протоколом огляду предмету (диску з відеозаписами) від 30.03.2022 року; протоколами обшуку від 29.03.2022 року та повідомленням про підозру від 31.03.2022 року.

Крім того, у судовому засіданні стороною захисту, відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою, стан здоров`я підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків, репутацію підозрюваної, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя, також враховує, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, остання офіційно не працевлаштована.

Вказані вище обставини, а також суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваної ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчої про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 28 травня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 124 050 грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, ЄДРПОУ: 26268059, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої вона підлягає звільненню з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрювану, у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі порушення нею обов`язків, покладених на неї в цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: