Справа № 308/3654/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 0000033, відомості про яке 16.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 410 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Керівник Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000033, відомості про яке 16.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 410 КК України.
Під час розгляду клопотання адвокат ОСОБА_7 заявила відвід прокурору ОСОБА_3 з тих підстав, що прокурор, не має права здійснювати повноваження в суді, вказавши на те, що прокурором подано до клопотання постанову про визначення групи прокурорів від 16.03.2022, в рамках даного кримінального провадження за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.111 КК України, однак вказана постанова не відповідає відомостям, які внесені до ЄРДР 16.03.2022 за ч. 1 ст. 15, ч.2 ст. 111, ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 410, постанова надає можливість здійснювати повноваження в рамках ч. 1 ст. 111 КК України, що викликає сумніви у її неупередженості.
Власник майна ОСОБА_5 підтримав заявлений відвід та зазначив, що прокурор вводить суд в оману, у присутності свідків прокурором було зазначено, що постанова про визначення групи прокурорів від 16.03.2022 є остаточним документом, який надає можливість здійснювати свої повноваження в рамках даного кримінального провадження, однак після технічної перерви прокурором було озвучено, що постанова про визначення групи прокурорів від 16.03.2022 вже не є остаточним документом, а є інша постанова. Таким чином, прокурор вводить суд в оману, стосовно наявності у неї повноважень. Разом з цим, прокурором було подано постанову про виправлення описки, яка підписана начальником відділу обласної прокуратури ОСОБА_9 , а не керівником чи першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 підтримав заявлений відвід.
Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого відводу заперечила з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.
Заслухавши заяву про відвід прокурора, пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 цього Кодексу, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються функції нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.
Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 16 Закону України №1697-VII «Про прокуратуру»). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та Кримінальним процесуальним кодексом України.
Розглядаючи дану заяву про відвід, слідчий суддя бере до уваги, що для відводу прокурора заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Вирішуючи питання про відвід прокурора, слідчий суддя враховує положення КПК України та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).
У справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Білуха проти України» від 09.11.2006 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені заявником підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України в частині надання на обґрунтування своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.
Другим критерієм є об`єктивний, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам прокурор, зокрема, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).
Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Між тим, заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу прокурора. Заява про відвід не містить підстав для відводу прокурора, передбачених п. 3 ч. 1 статті 77 КПК України.
Під час розгляду клопотання органом досудового розслідування на підтвердження повноважень прокурора надано постанову про визначення групи прокурорів від 16.03.2022 року у кримінальному провадженні № 0000033 від 16.03.2022 року, постанову про зміну групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні від 30.03.2022, витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування, постанову про виправлення описки від 29.03.2022. Слідчим суддею перевірені повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000033 від 16.03.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Частиною 2 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.
Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлений відвід прокурору у кримінальному провадженні не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність передбачених кримінальним процесуальним законодавством підстав для задоволення заяви про відвід.
Керуючись ст. ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 0000033, відомості про яке 16.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 410 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 04 квітня 2022 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1