УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3., за участю секретаря ОСОБА_4., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, в рамках кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016,

ВСТАНОВИЛА:

30 вересня 2022 року адвокат ОСОБА_5, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, в рамках кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, 08 листопада 2016 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ-Ланос» д.н.з НОМЕР_1 , що належить громадянці ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, представник власника майна вважає, що в подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба, посилаючись на те, що 28.02.2018 року слідчим СУ ГУНП в м. Києві було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження №0000860 від 29.06.2016 в рамках якого було накладено зазначений арешт було закрито 28.02.2018 слідчим СУ ГУНП в м. Києві про що винесена відповідна постанова, представник власника майна звертається з даним клопотанням та просить скасувати арешт на вказане авто, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року.

Представник власника майна, будучи повідомленим завчасно та належним чином, в судове засідання не прибув, до початку судового розгляду подав заяву в якій просив клопотання задовольнити, проводити судовий розгляд за його відсутності.

Слідчий СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 будучи повідомленим завчасно та належним чином, в судове засідання не прибув, до початку судового розгляду подав заяву в якій просив проводити розгляд без участі слідчого та прокурора. Зазначав, що 28.02.2018 року дане кримінальне провадження було закрито. Не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності вказаних осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 вказано, що якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі №636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

В цій же постанові Велика Палата вказувала, що частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000860 від 29.06.2016.

08 листопада 2016 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016, та накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ-Ланос» д.н.з НОМЕР_1 , що належить громадянці ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, 28.02.2018 року слідчим СУ ГУНП в м. Києві було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016.

При цьому суд зауважує, що зі змісту заяви слідчого у цьому кримінальному провадженні слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 вбачається, що він не заперечує проти скасування арешту на зазначений автомобіль, оскільки кримінальне провадження, в рамках якого даний арешт було накладено, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме - арешту автомобіля «ЗАЗ-Ланос» д.н.з НОМЕР_1 , що належить громадянці ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, в рамках кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, в рамках кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року, в рамках кримінального провадження №0000860 від 29.06.2016, на автомобіль «ЗАЗ-Ланос» д.н.з НОМЕР_1 , що належить громадянці ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3