ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1489/22 Справа № 201/6286/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 19.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слідчого відсутні відомості яким саме чином вилучене майно може виступати об`єктом кримінального правопорушення, зберегти на собі сліди злочину або той факт, що дане майно набуто протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на предмети та речі, які були виявлені та вилучені під час обшуку.
В обґрунтування вказує, що виявлене та вилучене в ході обшуку майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а також існують підстави вважати, що дані предмети є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та на них можуть зберегтися сліди та вони можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Окрім цього вказує, що для повного та об`єктивного досудового розслідування необхідно проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи вилученої комп`ютерної техніки.
Прокурор ОСОБА_5 надав апеляційному суду заяву, в якій підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, а також просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.
Інші сторони в судове засідання не з`явилися, враховуючи, що згідно ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, розгляд апеляційної скарги на оскаржену ухвалу слідчого судді здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а висновки слідчого судді про відмову в арешті майна передчасними з огляду на таке.
Судове рішення відповідно до ст. 370 КПК повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 статті 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) та розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином дотримані не були.
Так, зі змісту клопотання і доданих до нього витягів із ЄРДР слідує, що у відділенні поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань провадження № 0000095 від 19 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
У клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, при цьому, окрім декларування ст.ст. 98, 170 КПК України, прокурор не доводить необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а також яким саме критеріям, згідно ст. 98 КПК України це майно відповідає.
Наведені обставини вказують на невідповідність клопотання вимогами ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не відображені підстави і мета, арешту майна, а саме електоронної техніки, належним чином не ідентифіковано та не визначено вид та ознаки цього майна, яке належить арештувати. Окрім цього, клопотання прокурора зовсім не містить посилання на документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а також розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка могла бути отримана, а тому висновок слідчого судді щодо відмови в накладенні арешту на вказане у клопотанні слідчого майно без виконання положень ч. 3 ст. 172 КПК України, є передчасними, а таке рішення суду відповідно до положень ст. 409 КПК України підлягає скасуванню.
При цьому, колегія суддів, встановивши обставини, передбачені ч. 3 ст. 172 КПК України, не приймає рішення по суті клопотання прокурора.
З огляду на те, що ухвала слідчого судді скасовується через неналежне дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не перевіряє інші доводи апеляційної скарги по суті клопотання слідчого, які повинні бути враховані та перевірені під час нового розгляду у випадку повторного звернення з клопотанням про арешт майна.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому постановлене слідчим суддею рішення не можна вважати обґрунтованим, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді необхідно скасувати, а клопотання слідчого повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000095 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 19.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4