справа № 361/8159/20
провадження № 1-кп/361/419/22
УХВАЛА
04 жовтня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря прокурора обвинуваченого захисників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002577 від 10 жовтня 2020 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шабатівка Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,

в с т а н о в и в :
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подала до суду клопотання, яке підтримала у судовому засіданні, про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки строк тримання його під вартою закінчується 06 жовтня 2022 року, мотивуючи існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказуючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, розуміючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання виключно лише у виді позбавлення волі, останній може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 на території Київської області не проживає, міцних соціальних зв`язків на даній території та постійного джерела доходу він не має. Будучи раніше судимим за корисливі злочини, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді проти задоволення даного клопотання прокурора та продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що він уже тривалий час перебуває під вартою, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, не доведена, наміру переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків він не має, може проживати за вказаною вище адресою у свого батька, працювати в селі та прибувати на судові засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечувала, просила задовольнити подане нею клопотання та змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування цього клопотання вказувала на те, що наведені прокурором ризики недоведені, тримання обвинуваченого під вартою є винятковим видом запобіжного заходу, який застосовується судом у випадку, якщо буде встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. ОСОБА_4 зобов`язується за першою вимогою з`являтися до суду, за результатами судового розгляду ОСОБА_4 може бути призначено іспитовий строк, тому відсутня раціональна мета в триманні його під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у суді при вирішенні вказаних клопотань, просила суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити, а клопотання захисника задовольнити.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

У ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

08 серпня 2022 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 06 жовтня 2022 року, обґрунтовуючи існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні № 7-р/2019 від 25 червня 2019 року дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина та виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

За змістом ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні розбою нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за який передбачене покарання лише у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

Посилання прокурора на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що не може бути перевірено судом на даній стадії, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що встановлені судом під час обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризик того, що обвинувачений під страхом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від суду. Не маючи міцних соціальних зв`язків у місті Бровари чи Броварському районі Київської області, будучи раніше судимим, зареєстрованим у Черкаській області, не маючи постійного джерела доходу, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, що є підставою для застосування до ОСОБА_4 виняткового заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, за переконанням суду, не забезпечать дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Враховуючи наведене, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби суд не вбачає, тому клопотання обвинуваченого та його захисника про це задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 02 грудня 2022 року та утримувати його в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження та Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1