Справа №295/2631/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового

засідання ОСОБА_4

розглянув у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000395 від 04.09.2021 про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.ст. 115 ч.2 п.п.1,2,6, 194 ч.2, 187 ч.4, 289 ч.3, 152 ч.1 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8

представника

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_10

в с т а н о в и в :
До суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.ст. 115 ч.2 п.п.1,2,6, 194 ч.2, 187 ч.4, 289 ч.3, 152 ч.1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду, оскільки угода не укладалася, відсутні підстави для закриття кримінального провадження, справа підсудна суду, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК.

Потерпілі та представник потерпілого підтримали думку прокурора.

Захисник заявив клопотання, підтримане обвинуваченим про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті не зазначені дата та час його складання слідчим та підпис прокурора про затвердження обвинувального акту не скріплений печаткою, яка надає цьому документу статус офіційного. Крім того, в обвинувальному акті наявні відомості, не передбачені КПК, а саме відомості про раніше зареєстровані кримінальні провадження, їх об`єднання. Всупереч положенням КПК зазначено відомості щодо місця роботи, освіти, місця реєстрації, не судимість обвинуваченого, про представників потерпілих та не зазначено захисника, що може вплинути на неупередженість та безсторонність суду. Також відсутні розділи у складі обвинувального акту. Некоректність пред`явленого обвинувачення, а саме в порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК в обвинувальному акті відсутнє належно сформульоване обвинувачення із зазначенням обставин, що мають значення для правильної кваліфікації дій особи. А саме, формулювання не містить момент виникнення умислу на кожен з інкримінованих діянь. Всупереч вимог ст. 91 КПК України не зазначені час, місце, спосіб та інші обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, винуватість, форма вини, мотив і мета на їх вчинення. Неможливо розуміти знищення якого саме, кому належного чужого майна, в яких розмірах, що є необхідним для кваліфікації дій за ст. 194 КК України. Окрім того містить істотні суперечності щодо посилання на спричинення матеріальних збитків як на заволодіння, так і на знищення транспортного засобу. В розділі обставин, що обтяжують покарання, всупереч ч.4 ст. 67 КК України зазначено обставину, передбачену диспозицією ст. 115 КК України. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про дату складення обвинувального акту та вручення його обвинуваченому з порушенням вимоги щодо обов`язковості участі захисника.

Прокурор, потерпілі та представник потерпілих висловили свої заперечення.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право, окрім іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Сторона захисту обґрунтовує невідповідність обвинувального акту ст. 291 КПК України в частині формулювання обвинувачення.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст.6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Суд приходить до висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. При цьому, кримінальній закон не надає суду повноважень до ухвалення судового рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Обґрунтування викладені стороною захисту, як підстава повернення обвинувального акту, стосуються оцінки доказів, які суд має право досліджувати лише в ході судового розгляду.

Крім того, відповідно до вимог ст. 338 КПК України в ході судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення в суді.

Зазначені в клопотанні доводи про невідповідність обвинувального акту статусу офіційного документа, зокрема відсутність печатки не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, вимога про скріплення печаткою в процесуальному законі відсутня. Відсутність відомостей про місце складення обвинувального акту, відомостей про обвинуваченого, представників потерпілих та відсутність відомостей про захисника не є суттєвим порушенням, який би давав підстави для його повернення. Твердження сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 внаслідок вручення обвинувального акту за відсутністі захисника, суд відхиляє, оскільки норми ст. 293 КПК України не передбачають вказані вимоги.

Посилання захисту на не відповідність реєстру матеріалів не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки приписи ст. 314 КПК України не передбачають такої підстави для повернення обвинувального акту як невідповідність реєстру матеріалів.

З огляду на наведене, відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України,суд, -
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000395 від 04.09.2021 про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.ст. 115 ч.2 п.п.1,2,6, 194 ч.2, 187 ч.4, 289 ч.3, 152 ч.1 КК України.
Призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3