Справа № 359/1366/22
Провадження № 1-кс/359/350/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2022 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області без технічної фіксації судового засідання скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0001442 від 30.08.2019,

в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою, якою просять скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.12.2021, про закриття кримінального провадження №0001442 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2019, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Представник скаржника дану скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 28.01.2022 отримав постанову слідчого про закриття кримінального провадження. З даним висновком сторона скаржника не погоджується, оскільки вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, з постанови старшого дізнавача ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження від 28.12.2021 вбачається, що під час розслідування кримінального провадження №0001442 не встановлено об`єктивну та суб`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України. Проте адвокату взагалі не зрозуміло з зазначеної постанови, що саме слідчим було встановлено під час досудового розслідування кримінального провадження та які дії були зроблені для розкриття злочину.

Дізнавачем не було допитано та не вручено ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України; не допитано ОСОБА_6 та інших осіб; не витребувано та не оглянуто оригінали документів; не здійснено слідчих дії, спрямованих на встановлення події та обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови дізнавач за час досудового розслідування не провів жодної слідчої дії, не вчинив покладенні на нього обов`язки. Тому, дізнавач у порушення принципу законності, ухилився від проведення досудового розслідування. Винесення постанови про закриття кримінального провадження без проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування є незаконним, не відповідає основним засадам кримінального провадження та відповідно є передчасним.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися про час, дату та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги. Разом з цим, скаржник та його адвокат через канцелярію суду надали заяву якою просять розглядати скаргу у їх відсутність, та задовольнити скаргу у повному обсязі з підстав зазначених в ній.

Фіксування судового засідання під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали кримінального провадження наданні дізнавачем та документи, приєднані до скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як встановлено з матеріалів скарги, в провадженні старшого дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження №0001442 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2019, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до змісту постанови дізнавача про закриття кримінального провадження від 28.12.2021, дізнавач дійшов такого висновку, посилаючись на не встановлення об`єктивної та суб`єктивної сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Разом із цим, мотивуючи постанову про закриття кримінального провадження дізнавач не обґрунтовує її доводами.

Відповідно до наданої скарги адвоката та досліджених матеріалів кримінального провадження, стало відомо, що дізнавачем не було допитано та не вручено ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України; не допитано ОСОБА_6 та інших осіб; не витребувано та не оглянуто оригінали документів; не здійснено слідчих дії, спрямованих на встановлення події та обставин вчинення кримінального правопорушення.

Суд дійшов виснову, що у кримінальному провадженні не було проведено жодної із перелічених слідчих дій.

У ході досудового розслідування, дізнавачем була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: п. 1) скасування рішення слідчого чи прокурора.

Згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення/час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Частина 2 даної статті говорить, що доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до постанови старшого дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.12.2021, про закриття кримінального провадження, нею виконано процесуальну дію в порядку та в строки, визначені КПК України у кримінальному проваджені №0001442, та нею закрито дане кримінальне провадження.

Винесена дізнавачем постанова всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України, не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Відповідно до практики ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини ... або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Так, рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало протії України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. В оскаржуваній постанові, повного та об`єктивного змісту обставин, по суті кримінального правопорушення не викладено, інформація про їх перевірку - відсутня, обставини, з цього приводу, повністю не досліджені та оцінки доказам не надано, посилань на належні положення КПК не здійснено, а відтак, і рішення про закриття кримінального провадження, є не вмотивованим, а оскаржувана постанова, є безпідставною.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» (заява №10919/05), за ст. 1 Конвенції, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи визначені в Конвенції, також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинно забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів, для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту. За таких обставин, скаржник вважає, що оскаржувана постанова є передчасною, належним чином не вмотивованою, ґрунтується на неповному дослідження всіх обставин справи, тобто винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, без проведення ефективного, повного та неупередженого розслідування, що є підставою, для скасування вказаного рішення.

Разом з цим, при закритті кримінального провадження старшим дізнавачем ОСОБА_5 вимоги ст. 91 КПК України при закритті кримінального провадження за №0001442 від 30.08.2019, не виконані.

Таким чином, повне, всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження старшим дізнавачем сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 не проведено, не виконаний можливий комплекс слідчих дій за кримінальним провадженням, не проведені необхідні слідчі дії, що дає слідчому судді підстави для скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 24, 26, 114, 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001442 від 30.08.2019, задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.12.2021 про закриття кримінального провадження №0001442 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає у відповідності до положень ст. 307 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1