У Х В А Л А

22 липня 2022 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000532, внесеному 15.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :
Дізнавач сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування вказаного клопотання, слідчий послався на те, що 15 липня 2022 року близько 06 години 45 хвилин працівниками ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, у складі екіпажу «Градус-40», під час несення служби за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. С. Камінського, 4, зупинено з метою перевірки автомобіль марки «DAF» н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на законну вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія України, серія та номер НОМЕР_2 із власною в ньому фотокарткою, яке за візуальними ознаками має ознаки підробки.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу та враховуючи, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий просить накласти арешт на посвідчення водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5344 11.06.2019 року .
Належним чином повідомлений про судове засідання прокурор та власник майна не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.
Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що на підставі протоколу огляду місця події від 15.07.2022 року, було вилучено посвідчення водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5344 11.06.2019 року, оскільки вони містять ознаки підробки. Постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказам.
Отже, зазначене вище майно в повній мірі відповідає ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власниками майна не надано та слідчим суддею не встановлено. Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя погоджується із доводами дізнавача щодо необхідності накладення арешту на майно шляхом заборони відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу та враховуючи, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Керуючись ст.100, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
Клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході огляду посвідчення водія на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5344 11.06.2019 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1