Справа №522/4930/22
Провадження №1-кп/522/1319/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000017 від 06.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утримані малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_4

УСТАНОВИВ:

06.01.2022 приблизно о 05:48 год., у нічний час доби, при увімкненому зовнішньому міському електричному освітленні, в умовах необмеженої видимості і сухого дорожнього покриття, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , (ходова частина, рульове керування та робоча гальмова система передніх коліс якого на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в працездатному стані та дозволяли водієві контролювати, змінювати напрямок та характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі), здійснював рух по правій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Пантелеймонівська у Приморському районі м. Одеси, з боку вул. Катерининська в напрямку Олександрівського проспекту, на якій організовано двосторонній рух по одній смузі руху у кожному напрямку руху.

На момент дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмова система задніх коліс автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 перебувала в несправному стані та не відповідала вимогам п.31.1, п.31.4, п.31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких забороняється експлуатація транспортних засобів. Дана несправність робочої гальмівної системи задніх коліс автомобіля виникла задовго до дорожньо-транспортної пригоди, проявлялася водію автомобіля у вигляді зниження ефективності гальмування автомобіля та могла бути виявлена при проведенні огляду транспортного засобу перед його виїздом або при проведенні планового технічного огляду.

Ходова частина автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не відповідала вимогам п. п. 31.1, 31.4, 31.4.5 (а, г) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких забороняється експлуатація транспортних засобів. Дана несправність завчасно проявлялася водієві у вигляді їх впливу на стійкість і керованість досліджуваного автомобіля і мали бути відповідним чином враховані при експлуатації зазначеного автомобіля та могли бути виявлені при проведенні огляду транспортного засобу перед його виїздом або при проведенні планового технічного огляду.

Під`їжджаючи до буд. №110 по вул. Пантелеймонівська водій ОСОБА_3 був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для нього дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для його подальшого руху, яку він об`єктивно спроможний та повинен був виявити у вигляді пішохода, вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого у своїй правій смузі руху проїзної частини вул. Пантелеймонівська передньою лівою частиною кузову автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який товкаючи попереду себе візок з вантажем, йшов в темпі повільного кроку по проїзній частині вул. Пантелеймонівська, з боку Олександрівського проспекту в напрямку вул. Катерининська, в прямому напрямку руху, по трамвайному полотну, а саме між двома трамвайними рейками, назустріч потоку транспортних засобів, тобто постійно йшов прямолінійно по смузі руху автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , назустріч даному автомобілю.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений та госпіталізований до КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР.

ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої щиколотки правої гомілки та заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та підвивихом стопи.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії травмуючої сили, прикладеної на відстані від місця переломів та могли бути отримані в умовах ДТП (зіткнення автомобіля і пішохода) 06.01.2022, і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Також під час досудового розслідування встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України і його дії, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також у даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п.31.4 та п.31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, але дані порушення, з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_3 своїми необережними діями допустив порушення вимог п.п.2.3 (б); 12.3 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п.2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.3 ПДР «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин внаслідок неуважності здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, не заперечував проти проведення судового розгляду за його відсутності.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який характеризується необережною формою вини.
ОСОБА_3 виховувався без батьків, має початкову середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, працює вантажником, має на утримані малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, просить його суворо не карати. Заподіяну потерпілому майнову шкоду не відшкодував у зв`язку із відсутністю грошових коштів та низьким рівнем доходів, утім має намір продати автомобіль і направити отримані кошти на компенсацію шкоди потерпілому.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 - не встановлені.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, зазначену пом`якшуючу обставину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його поведінку та майновий стан, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Потерпілим в рамках кримінального провадження цивільний позов не заявлено.

Прокурором в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР заявлено цивільний позов, в якому прокурор просить стягнути з обвинуваченого на користь держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР кошти у розмірі 1 983, 20 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити його в повному обсязі.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення позову прокурора.
Суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

В матеріалах кримінального провадження наявна довідка-розрахунок №01-83/94 від 09.01.2022, згідно якої КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР витратила на лікування потерпілого ОСОБА_6 , який перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології №3 з 06.01.2022 по 10.01.2022, грошові кошти у загальному розмірі 1 983, 20 грн. В довідці також зазначено вартість одного ліжко-дня у відповідному відділенні.

Таким чином, витрати лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого підтверджені відповідним доказом, який не визиває сумнівів.

Згідно із ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

За таких обставин, позов прокурора в інтересах держави підлягає задоволенню у повному обсязі.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суд не установив.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-90 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 1(один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР (65006, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 5-Г, МФО 820172, ) - 1 983 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят три) гривні 20 копійок у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 9 267 (дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) гривень 48 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення спеціаліста у сумі 240 (двісті сорок) гривень 99 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2022 на автомобіль марки «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: автомобіль марки «Daewoo», р.н. НОМЕР_1 - вважати повернутим ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: