ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/128/22 Номер провадження 11-кп/814/589/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 28 березня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самідхан Масаллинського району Азербайджанської Республіки, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, з 3 класами освіти, раніше не судимого, засудженого вироком Красноармійського міського суду Донецької області від 25.09.2019 за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,

відмовлено у задоволенні спільного подання ДУ «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що хоча засуджений за час відбування покарання тричі був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, водночас його поведінка не була сумлінною протягом всього строку покарання, оскільки він вчинив чотири порушення, за три з яких були застосовані стягнення у виді догани та суворої догани, що свідчить про не доведення ступеню його виправлення впродовж всього строку відбування покарання та що, в свою чергу вказує на його нестабільну поведінку.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від основного покарання у вигляді позбавлення волі на підставі п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України.
На обґрунтування вимог посилається на те, що за період відбування покарання в місцях позбавлення волі він мав 3 стягнення, одне з яких знято, а два - погашені. Після цього отримав 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, характеризується як особа, що довела своє виправлення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, не працевлаштований, приймає участь у виховних закладах. Вважає, оскільки він не подавав апеляції на вирок суду першої інстанції, і зараз вважає вирок суду справедливим, визнавав і визнає свою вину у вчинені злочину. Вказує, що ним після винесення вироку добровільно було сплачено в сумі 15 000 грн. і вже відбуваючи покарання в Машівській виправній колонії не будучи працевлаштований і не отримуючи заробітної плати добровільно погашено 5 300 грн. збитків потерпілому.
З приводу допущених правопорушень під час перебування на лікуванні від туберкульозу у лікувальному закладі - Дніпропетровській виправній колонії № 6, за які він отримав три стягнення у вигляді доган, а саме одне з них - незаконне зберігання забороненого предмету у вигляді зарядного пристрою до мобільного телефону, інші два порушення - незаконне обладнання спального місця на підвіконнику.
Зазначає, що при переїзді зі слідчого ізолятора до лікувального закладу - Дніпропетровська виправна колонія № 6, він забрав із собою особисті речі, в т.ч. зарядний пристрій та мобільний телефон, які в нього були виявлені та вилучено в Дніпропетровській виправній колонії № 6 та запропоновано дати пояснення. Так як він є малограмотною особою, оскільки закінчив всього 3 класи в Азербайджані, а в Україні в школу не ходив, він відмовився писати пояснення і представник установи так і написав. Вказує, що він незаконно не використовував ні телефон ні зарядний пристрій.
З приводу незаконного обладнання спального місця на підвіконнику,то це мало місце з тих підстав, що коли його переводили з однієї камери в іншу, йому було визначено ліжко, де перед цим помирали на вказаних ліжках засуджені від туберкульозу. Він не міг спати на вказаних ліжках, а тому сідав на підвіконники і там спав, де йогозаставав охоронник та складав акти. При цьому він нікому не заважав та не порушував порядок.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали подану в інтересах останнього апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечила проти доводів скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін.

Мотиви суду.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання, а саме: станом на час розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 відбув 1/2 частини призначеного судом покарання, що узгоджується з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України.

Висновки суду першої інстанції про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 є правильними з огляду на таке.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання.

Аналізуючи наявні матеріали щодо ОСОБА_7 в цілому, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З характеристики від 21.03.2022 вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 16.12.2018. За час перебування в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» характеризувався негативно, 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що мав стягнення.

З 05.05.2021 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)». За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що має 3 заохочення. Не працевлаштований. Стан здоров`я задовільний. До виконання робіт з благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України приймав активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова освіта» та «Підготовка до звільнення», програми реалізовані в повній мірі.

Крім того має виконавчі листи на загальну суму позову 378 997, 60 грн, з них відшкодовано достроково 5300 грн., заборгованість за виконавчими листами складає 373 697, 60 грн.

Таким чином на момент розгляду подання районним судом, ОСОБА_7 мав 3 стягнення від 13.08.2020, 26.01.2021, 11.02.2021 та 3 заохочення від 26.07.2022, 27.10.2021, 28.01.2022, що свідчить про його нестабільну поведінку протягом всього строку відбування покарання.

Також, як слідує з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 не працевлаштований та бажання працевлаштуватися не виявляв, а тому неможливо констатувати сумлінне ставлення до праці засудженого. Відомості, які б свідчили про неможливість працевлаштуватися за станом здоров`я, особова справа не містить.

Доводи ОСОБА_7 про те, що ним після винесення вироку добровільно було сплачено 15 000 грн. і вже відбуваючи покарання добровільно погашено 5 300 грн. збитків потерпілому, не може свідчити про його реальне бажання відшкодувати заподіяну його діями шкоду, з огляду на відсутність бажання засудженого працювати та співрозмірність суми відшкодування з фактичною сумою заборгованості, яка складає 373 697, 60 грн.

Не заслуговують на увагу і зауваження засудженого про те, що стягнення на нього накладені безпідставно, оскільки це не є предметом розгляду і засудженим в установленому КВК України порядку накладені стягнення не оскаржувалися.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 28 березня 2022 року про відмову у задоволенні спільного подання ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4