Справа № 554/6477/20
Провадження №1кп/554/140/22
Дата документу 29.04.2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 19.02.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-

у с т а н о в и в:

І. Історія провадження
1.1 16.07.2020 із Офісу Генерального прокурора до Октябрського районного суду м.Полтави надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передачених ч. 1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України.
1.2 16.07.2020 ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави у цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, яке 13.01.2021 закінчено та призначено судовий розгляд.
1.3 23.02.2021 ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави закрито провадження № 0000143 від 19.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення (а.с.87 тому № 1).

II. Формулювання обвинувачення, визнаного судом недоведеним та кваліфікація діяння обвинуваченого органом досудового розслідування

2.1 відповідно до викладених в обвинувальному акті обставин, які прокурор вважала встановленими, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 07 вересня 2019 року, близько 23 год, він, ОСОБА_8 та не встановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в публічному місці, а саме біля ресторанного комплексу «Урарту», розташованого по вул. Станіславського, 14/2 в м.Полтаві, усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці та ігноруючи присутність інших осіб, діючи з особливою зухвалістю та ігноруючи загальноприйняті правила поведінки людини в суспільстві, порушуючи загальноприйняті в суспільстві норми моральності, демонструючи свою перевагу та зверхність над іншими громадянами та в суспільстві в цілому, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, почали грубо порушувати громадський порядок, що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, використовуючи чисельну та фізичну перевагу, залякуючи та подавляючи оточуючих, ігноруючи своє знаходження в громадському місці, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, умисно, нанесли удари по голові ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в результаті чого останнім спричинено тілесні ушкодження.
Надалі протиправні хуліганські дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, пов`язані із грубим порушенням громадського порядку, були припинені у зв`язку із викликом працівників поліції.

2.2 такі дії ОСОБА_7 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

ІІІ. Позиція сторін

3.1 на підтвердження пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України прокурором подано докази, які містилися в показаннях потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , свідків, у письмових доказах, які безпосередньо досліджені судом.
Виступаючи в судових дебатах прокурор вважала, що надані нею докази повністю доводять кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 та наполягала на призначенн йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
3.2 обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.296 КК України не визнав та просив суд його виправдати за відсутністю в його діях складу такого правопорушення, оскільки хуліганських дій він не вчиняв.

По обставинах подій, ОСОБА_7 показав, що 07 вересня 2019 року, у вечірній час, він перебував в приміщенні ресторану «Урарту», власником якого є його батько ОСОБА_8 , де відпочивав зі своїми приятелями. У цей час в ресторані відбувався банкет за участю потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших відвідувачів. Приблизно о 23 годині офіціантка ОСОБА_9 повідомила йому, що по закінченню банкету з відвідувачами виник конфлікт, оскільки ті вимагали від неї повернути декілька невжитих пляшок зі спиртним, через що відмовилися оплатити банкет, кричали, ображали її. З цих причин він вийшов до відвідувачів та почав з`ясовувати з ними питання щодо оплати за банкет, доводив їм, що все спиртне вони вжили. На це відвідувачі не відреагували, конфлікт продовжувався, через це вони для з`ясування стосунків вийшли на подвір`я. Там його почав ображати ОСОБА_4 , виражався нецензурною лайкою, через що він наніс йому удар рукою по голові, від чого той упав на асфальтне покриття. ОСОБА_5 , яка знаходилася поруч, у цей час ухопила його за руку і він з силою відштовхнув її, від чого та не втрималася і також упала. На цьому конфлікт завершився, бо він пішов у своїх справах.
3.3 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в ході судового розгляду та під час дебатів висловив своє твердження про невинуватість підзахисного, вважаючи, що в його діях відсутній умисел на порушення громадського порядку, що було б зумовлено мотивом явної неповаги до суспільства. Обставинами справи встановлено, що між ОСОБА_7 та потерпілими виникла сварка, яка почалася через з`ясування стосунків в приміщенні ресторану з приводу претензій відвідувачів повернути їм невжиті пляшки зі спиртним, неналежним виконанням обов`язків офіціанткою. З цих підстав ОСОБА_7 не був ініціатором конфлікту, долучився до нього на прохання офіціантки та відвідувачів, оскільки його батько є власником ресторану та намагався залагодити його. Однак порозуміння з потерпілими та іншими відвідувачами досягнуто не було, обидві сторони брали участь в конфлікті, ображали одне одного, не йшли на взаємні поступки, що призвело до його загострення та виникнення особистих непризнених відносин між ними, через які ОСОБА_7 завдав тілесних ушкоджень потерпілим.
IV. Докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обставин кримінального провадження та їх оцінка судом

4.1 відповідно до ст.94 КПК України кожен доказ повинен бути оцінений з точки зору належності, допустимості і достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Статтею 85 КПК України належність доказів відображає положення про те, що на підставі цих даних встановлюється наявність чи відсутність фактів і обставин, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст.86 КПК України допустимість доказів означає отримання фактичних даних у встановленому законом порядку.
Щодо ознаки достовірності доказів, то вона закладена у розумінні фактичних даних як правдивих відомостей. Під достатністю слід розуміти сукупність належних та допустимих фактичних даних, які у своїй єдності забезпечують відображення всіх елементів предмета доказування та приводять до висновку про доведеність (недоведеність) обставин кримінального провадження, тоді як критерій взаємопов`язаності слід розглядати з тієї позиції, що докази не повинні суперечити один одному чи створювати неоднозначне уявлення про ті чи інші факти.

4.2 потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 07 вересня 2019 року, у вечірній час, він перебував у приміщенні ресторану «Урарту», де з друзями та родичами святкував День народження своєї дружини ОСОБА_10 . Приблизно о 23 годині, по закінченню банкету, офіціантка принесла рахунок, в якому він виявив нестачу декількох пляшок спиртного, яке було раніше ним оплачено, однак не вжито. Через це відвідувачі попросили офіціантку повернути гроші за спиртне, на що та грубо відмовила, розмовляла на підвищеному тоні, звинувачув їх в обмані, що змусило його звернутися до адміністрації закладу. На цю вимогу до них прибув ОСОБА_7 , який представився власником ресторану та відразу ж відмовив у повернення невжитих пляшок зі спиртним, повів себе некоректно, ображав їх, вимагаючи покинути заклад. Через це між ними виник конфлікт, який продовжився на подвір`ї, куди вийшла група люди, серед яких були відвідувачі, а також ОСОБА_7 зі своїми знайомими. У ході цієї сварки, коли вони ображали одне одного, доводячи кожен свою правоту, ОСОБА_7 наніс йому удар рукою в обличчя, від чого він упав на землю, а далі штовхнув ОСОБА_5 , яка також не втрималася на ногах і впала. З приводу отриманих тілесних ушкоджень голови він перебував на стаціонарному лікуванні.

4.3 потерпіла ОСОБА_5 показала, що 07 вересня 2019 року, у вечірній час, вона перебувала в приміщенні ресторану «Урарту», де святкувала День народження ОСОБА_10 . Приблизно о 23 годині, по закінченню банкету, виникла сварка між офіціанткою та чоловіком іменинниці ОСОБА_4 . Останній попросив офіціантку повернути декілька пляшок невжитого спиртного, на що та відмовила. На конфлікт прибув ОСОБА_7 , який представився власником ресторану, був збуджений. Для подальшого з`ясування стосунків вони вийшли на подвір`я, де ОСОБА_7 у ході сварки вдарив рукою в обличчя ОСОБА_4 , від чого той упав на асфальт. Побачивши це, вона кинулася втримувати ОСОБА_7 , який її з силою відштовхнув, від чого вона також впала, вдаривши лікоть (зчесавши шкіру). З приводу отриманих тілесних ушкоджень вона за медичною допомогою не зверталася.

4.4 свідок ОСОБА_11 показала, що 07 вересня 2019 року, у вечірній час, була запрошена на святкування Дня народження приятельки ОСОБА_10 у ресторан «Урарту». Приблизно о 23 годині, по закінченню банкету, виникла сварка між офіціанткою та чоловіком іменинниці ОСОБА_4 . Той попросив повернути декілька пляшок невжитого спиртного, через що у конфлікт втрутився ОСОБА_7 , який представився власником ресторану. Він кричав, поводив себе збуджено, ображав їх. Через це вони вийшли на подвір`я, де сварка продовжилася і ОСОБА_7 ударив рукою в обличчя ОСОБА_4 , який упав на асфальт. Далі в бійку втрутилася ОСОБА_5 , яка намагалася втримати ОСОБА_7 , однак той її з силою відштовхнув, від чого та також впала.

4.5 свідок ОСОБА_12 , яка являється тещею потерпілого ОСОБА_4 , повідомила, що 07 вересня 2019 року, у вечірній час, вона перебувала на святкуванні Дня народження доньки ОСОБА_10 у ресторані «Урарту». Під час святкування вона доглядала за малолітніми дітьми, а тому про обставини конфлікту, який виник між ОСОБА_7 та її зятем, а такого отриманням останнім тілесних ушкоджень їй невідомо.

4.6 свідок ОСОБА_10 показала, що являється дружиною потерпілого ОСОБА_4 , якому 07 вересня 2019 року, о 23 годині, під час святкування її Дня народження в ресторані «Урарту» завдав тілесних ушкоджень голови син власника закладу ОСОБА_7 . Цій бійці передував конфлікт з офіціанткою, яка не повернула їм декілька пляшок невжитого оплаченого спиртного. У конфлікт втрутився ОСОБА_7 , який наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_4 , який упав на асфальт. Більше обставин події вона не пам`ятала.

4.7 Із показань свідка ОСОБА_9 слідує, що у вересні 2019 року вона працювала офіціанткою в ресторані «Урарту». 07 вересня 2019 року, у вечірній час, по закінченню банкету відвідувачі почали вимагати від неї повернути декілька пляшок невжитого, раніше оплаченого спиртного, а також звинуватили в неналежному обслуговуванні. Через агресивну поведінку відвідувачів, вона звернулася за допомогою до сина власника ресторану ОСОБА_7 , який в цей час перебував у сусідній кімнаті, щоб той владнав конфлікт, оскільки також іноді займався господарськими питаннями цього закладу. Він зробив спробу спілкуватися з відвідувачами, однак останні поводили себе агресивно, кричали, намагалися бити посуд, то всі для з`ясування стосунків вийшли на подвір`я. Вона ж у цей час залишилася в приміщенні та подальших подій не бачила.

4.8 на розгляд суду надано рапорт інспектора Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, відповідно до якого 08 вересеня 2019 року, о 01 год 04 хв на службу « 102» з відділення ПОКЛ надійшло повідомлення про госпіталізацію ОСОБА_4 з тілесними ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи (а.с. 146 тому № 1).

4.9 згідно рапорту інспектора Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, 08 вересеня 2019 року, о 01 год 10 хв на службу « 102» з надійшло повідомлення про те, що біля кафе «Урарту» завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 185 186 тому № 1).

4.10 07.09.2019 року ОСОБА_10 подала до правоохоронних органів заяву про заподіяня 07.09.2019 року в ресторані «Урарту» їй та чоловікові ОСОБА_4 тілесних ушкоджень (а.с.148 149 тому № 1).

4.11 07.09.2019 року ОСОБА_5 подала заяву до правоохоронних органів про заподіяння 07.09.2019 року в кафе «Урарту» їй тілесних ушкоджень (а.с.187 188 тому № 1).

4.12 згідно копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2019 року, потерпілий ОСОБА_4 опізнав чоловіка на фото № 2, яким є ОСОБА_7 , який біля кафе «Урарту» наніс йому тілесні ушкодження (а.с.171 -173 тому № 1).

4.13 згідно копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2019 року, потерпіла ОСОБА_5 опізнала чоловіка на фото № 2, яким є ОСОБА_7 , який 07.09.2019 року біля кафе «Урарту» наніс їй тілесні ушкодження (а.с.189 -191 тому № 1).

4.14 згідно копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2019 року, свідок ОСОБА_10 опізнала чоловіка на фото № 2, яким є ОСОБА_7 , який 07.09.2019 року біля кафе «Урарту» наніс її чоловікові ОСОБА_4 та подрузі ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.с.209 -211 тому № 1).

4.15 згідно копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2019 року, свідок ОСОБА_11 опізнала чоловіка на фото № 2, яким є ОСОБА_7 , який 07.09.2019 року біля кафе «Урарту» наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.213 -215 тому № 1).

4.16 на а.с. 229 тому № 1 наявний протокол від 15.09.2019 року перегляду відеозапису, на якому зафіксовано дані відеозапису, виготовленого з відеокамери, яка розташована біля кафе «Урарту», що по вул. Станіславського в м.Полтаві, де зафіксовано ділянку місцевості, на якій знаходилася група людей, серед яких чоловік у футболці білого кольору з написом «Адідас», яким є ОСОБА_7 , наніс удар чоловікові, яким є ОСОБА_4 та двом жінкам. Після цього інші особи відвели в сторону ОСОБА_7 . У судовому засіданні судом переглянуто даний відеозапис.

4.17 на розгляд суду надано протокол слідчого експерименту від 13.12.2020 року із потерпілим ОСОБА_4 , на якому останній на місці відтворив обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, а саме яким чином йому було завдано тілесні ушкодження ОСОБА_7 , про що судом досліджено цей протокол та переглянуто відеозапис (а.с.240 243 тому № 1).

4.18 відповідно до висновку судової медичної експертизи № 042-2103-2019 від 26.12.2019 року, під час звернення ОСОБА_4 за медичною допомогою 08.09.2019 року, у нього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім`яно потиличної ділянки, закритої травми нижньої щелепи двостороннього суглобового перелому нижньої щелепи без суттєвого зміщення уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від не менш двох травматичних дій тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразилися, за давністю можуть відповідати терміну.

V. Підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів для прийняття такого рішення
5.1 відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Положення ст. 94 КПК України передбачають, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.
Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності.
Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

5.2 у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував причетність до спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак не з хуліганських мотивів, а під час сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин між ними.

5.3 за результатами розгляду, виходячи з проаналізованих судом доказів, встановлено, що перед спричиненням обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у ресторані «Урарту», після святкування банкету сперш виник конфлікт між відвідувачами та офіціанткою ОСОБА_9 , яка відмовилася повернути невжиті пляшки зі спиртним та, як їм здалося, неналежно їх обслуговувала. ОСОБА_9 для врегулювання конфлікту звернулася до ОСОБА_7 , як до сина власника ресторану, який раніше іноді також займався господарськими справами. З цих підстав ОСОБА_7 втрутився в конфлікт, почав з`ясовувати стосунки з відвідувачами, що позитивних результатів не дало, всі сперечалися одне з одним, кричали, не йшли на взаємні поступки, то конфлікт продовжився на подвір`ї та закінчився заподіянням тілесних ушкоджень потерпілим.

5.4 викладені вище обставини підтвердили потерпілі, свідки, сам момент нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілим зафіксовано на відеозаписі.
5.5. таким чином, за результатами розгляду справи судом не встановлено, що тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_7 спричинялися через незначний привід та конфлікт був спровоковано саме ним.
5.6 натомість обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого свідчать про те, що він не був ініціатором конфлікту, долучився до нього на прохання офіціантки та відвідувачів, певний час вів перемовини з ними, оскільки його батько є власником ресторану та намагався залагодити його. При цьому участь в конфлікті тривалий час брали обидві сторони, де ображали одне одного, не йшли на взаємні поступки, що призвело до його загострення та виникнення особистих непризнених відносин між ними, через які ОСОБА_7 завдав тілесних ушкоджень потерпілим.
5.7 таким чином, суд приходить до висновку, що його противні дії стосовно потерпілих були зумовлені його особистою неприязню до них, а не бажанням протиставити себе суспільству, продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, що може вказувати на відсутність їх супроводження особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, що виключає наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
5.8 окрім того на розгляд суду не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення в групі осіб.
5.9 з цих підстав суд звертає увагу, що важливою гарантією дотримання прав обвинуваченого у кримінальному процесі та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частини перша, друга, третя статті 62 Конституції України).
5.10 обвинувальний акт містить посилання на вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення групою осіб в складі ОСОБА_8 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб.
5.11 в даному випадку є неприпустимим для суду надавати будь яку оцінку діям особи, зазначеної в обвинувальному акті, стосовно якої відсутній обвинувальний вирок. Жодних доказів з цього приводу прокурором до суду не надано.
5.12 при прийнятті рішення в справі, з урахуванням положень ч. 2 ст.62 Конституції України, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
5.13 відповідно до п.3 ч.1, 3 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
5.14 обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
5.15 обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ст. 92 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону що їх подає.

5.16 з урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано суду достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а тому його необхідно виправдати на підставі п.3 ч. 1 ст. 373 КПК України через недоведеність того, що в його діях наявний склад такого кримінального правопорушення.

VI.Мотиви інших рішень
6.1 цивільні позови в справі не заявлено

6.2 долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

6.3 процесуальні витрати в справі відсутні.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_7 виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, через недоведеність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Речові докази: СД- диски з записами процесуальних дій зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Роз`яснити виправданому ОСОБА_7 , що він має право на поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1