єдиний унікальний номер справи 546/381/22
номер провадження 1-кп/546/52/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000185, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінакан, Вірменія, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 18 червня 2022 року близько 18:00 год, керуючи легковим автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є ОСОБА_5 , рухався на ділянці дороги поблизу магазину «Троянда» по вул. Покровській, 43, в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, де його зупинили працівники поліції.
У цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження свого права керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого, згідно його змісту, 26.04.1977 ОРЕВ м. Полтава на ім`я « ОСОБА_6 », який народився у 1953 році на території Вірменської РСР та є мешканцем Полтавської області, в якому зазначено, що ОСОБА_4 має право на керування транспортними засобами категорії «В».
Реалізуючи свій намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перевірки у нього документів надав працівникам поліції на ознайомлення завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане, згідно його змісту, 26.04.1977 ОРЕВ м. Полтава на ім`я « ОСОБА_6 », яке, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-22/7782-ДД від 24.06.2022, має зміни первинного змісту, які виражені у попередньому механічному повному видаленні (підчищенні) первинних записів у графах: «Фамилия»; «Имя»; «Отчество»; «Дата и место рождения»; «Место жительство» та у нижній частині бланка (під фотокарткою) із подальшим внесенням на їх місце (крім нижньої частини бланка) інших наявних записів (встановити первинний зміст цих записів не представилось можливим), а також має зміни первинного змісту, які виражені у механічному видаленні первинної фотокартки та наклеюванні замість неї наявної фотокартки із зображенням погрудно-сфотографованої особи чоловічої статі, використавши у такий спосіб завідомо підроблений документ.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У судове засідання з`явилися прокурор та обвинувачений.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та беззастережно, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу та що стосуються речових доказів і процесуальних витрат.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Учасники кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються речових доказів і процесуальних витрат.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння. Пояснив, що події, а також час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно, відповідають дійсності, та він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаявся у скоєному, висловив осуд своєї поведінки, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться, просив суворо не карати. Також зазначив, що є особою пенсійного віку, однак пенсію не оформлював та не отримує, займається веденням особистого селянського господарства та має дохід від реалізації вирощеної у своєму господарстві продукції.

Суд, допитавши обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (ч. 1 ст. 65 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, кримінальним законом віднесено до категорії кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України).

Дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, не має утриманців, не працює, однак має доходи від реалізації вирощеної у своєму господарстві продукції, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння у його розкритті. Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, ставлення до скоєного, щирий осуд своєї поведінки, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, враховуючи думку прокурора, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та соціальної реабілітації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі постанови про призначення судової технічної експертизи експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу та надано висновок №СЕ-19/117-22/7782-ДД від 24.06.2022. Розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, становить 1510,24 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою дізнавача СД ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 18 червня 2022 року у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 26.04.1977 ОРЕВ м. Полтава на ім`я ОСОБА_4 з явними ознаками підробки.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22.06.2022 накладено арешт на тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 26.04.1977 ОРЕВ м. Полтава на ім`я ОСОБА_4 з явними ознаками підробки.

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України, вирішивши питання щодо скасування арешту згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, ч.3 ст. 349, 368-370, 373, 374, 394, 395, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 1510,24 грн (одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійки).

Речові докази по справі, а саме:
- посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 26.04.1977 ОРЕВ м. Полтава на ім`я ОСОБА_4 з явними ознаками підробки залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати арешт з посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 26.04.1977 ОРЕВ м. Полтава на ім`я ОСОБА_4 з явними ознаками підробки, який був накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1