Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1614/19

Номер провадження: 1-кс/511/823/22

20.09.2022 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Лиманське Роздільнянського району Одеської області, українця, офіційно непрацюючого, неодруженого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України -
ВСТАНОВИВ:
20 вересня 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 26 серпня 2019 року до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 , близько 19 години 20 хвилин громадянин ОСОБА_5 скоїв замах на вбивство ОСОБА_7 , нанісши три удари ножем останній в шию, плече та живіт.
Відомості по вказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000661 від 26 серпня 2019 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 серпня 2019 року в період з 17 год. 30 хв. по 17 год. 40 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які раніше проживали однією сім`єю, знаходились у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , який також був з ними.
ОСОБА_8 залишив ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у приміщенні кухні, щоб ті могли поговорити та примиритися між собою, а сам пішов до кімнати.
В той же день, 26 серпня 2019 року приблизно в 17 год. 40 хв. - 17 год. 50 хв. в ході примирення, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відбулася сварка, із-за відмови останньої від продовження сімейних стосунків з ним, в ході якої ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи навмисно та з метою позбавлення життя ОСОБА_7 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи настання її смерті, схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним потерпілій декілька колото-різаних проникаючих ударів в життєво-важливі органи, а саме: в область шиї, живота та плеча.
В результаті своїх цілеспрямованих дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунку і дванадцятипалої кишки, різані рани лівого плеча та волосистої частини голови з якими ОСОБА_7 була госпіталізована до Роздільнянської лікарні.
Однак, смерть ОСОБА_7 не наступила по причинам, які не залежали від волі ОСОБА_5 , в зв`язку з наданням їй невідкладної первинної медичної допомоги.
Після завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник в невідомому напрямку.
В подальшому, 29 серпня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Підозра відносно ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколом огляду місця події від 26.08.2019 року у квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого встановлено місце злочину та виявлено і вилучено знаряддя злочину кухонний ніж; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що у нього в квартирі у приміщенні кухні ОСОБА_5 наніс декілька ударів ножем у різні частини тіла ОСОБА_7 , після чого втік. Він їй надав медичну допомогу; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , та яка пояснила, що 26.08.2019 року їй подзвонила дочка і повідомила, що ОСОБА_5 спричинив їй різані рани живота; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила що 26.08.2019 року при розмові з ОСОБА_5 , який просив її примиритися та спільно проживати, коли вона відмовила в цьому, він наніс їй кухонним ножем декілька різаних ран, при цьому сказав, що вона жити не буде; оглядом речових доказів; іншими матеріалами кримінального провадження.
Окрім того, наразі органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час переховувався від правоохоронних органів); впливати на потерпілу та свідків у вигляді погроз чи вмовлянь (являється колишнім співмешканцем потерпілої та товаришем свідка ОСОБА_8 ); вчинити інший злочин чи продовжити кримінальне правопорушення (намагався вбити потерпілу та висловлював погрози вбивством).

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного просив прийняти рішення на розсуд суду.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.
Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000661 від «26» серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 72967/01 від 01 березня 2017 року по справі «Белевитський проти Росії», пп.111-112, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Стороною обвинувачення доведено, а стороною захисту не спростована наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на потерпілу та свідків у вигляді погроз чи вмовлянь; вчинити інший злочин чи продовжити кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, а також те, що останній тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Норми права, які застосував слідчий суддя при розгляді клопотання.
Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пункт 4 частини другої статті 183 КПК України регламентує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Пункт другий частини 4 статті 183 КПК України регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до частини другої статті 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 42 дні, в межах дії строку досудового розслідування, з моменту затримання, тобто з 19 вересня 2022 року по 30 жовтня 2022 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1