Справа № 287/362/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2022 р. м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
законний представник потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши, в залі суду в м. Олевську у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000094 від 22.03.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Олевськ, Житомирської області, українки, громадянки України, освіта середня, не депутат, непрацюючої, неодруженої, не інвалід, має на утриманні 4-х малолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125., ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України.

20.03.2019 року близько 21 год., ОСОБА_6 перебувала у приміщенні будинку за місцем власного проживання, що по АДРЕСА_1 , де розпочала конфлікт зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 , звинувачуючи її в тому, що ніби то вона перебуваючи у будинку своєї бабусі ОСОБА_7 переховала її грошові кошти в сумі 8 тис. гривень, які остання не могла знайти. Хоча остання заперечувала цей факт. В цей же ж день та час, на грунті раніше виниклих неприязних відносин, у матері виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень своїй малолітній доньці ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 взявши до рук, на території свого домогосподарства, дерев`яне топорище нанесла один удар в область виличної ділянки голови зліва, близько 4-х ударів по лівій та правій руках, близько 4-х ударів по лівій та правій ногах та близько 5-ти ударів по спині, чим згідно висновку експерта №103 від 17.04.2019, спричила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді:саден в лівій виличній ділянці, на правій щоці; синців численних по задній поверхні обох передпліч, в обох лопаткових та між лопаткових ділянках, на обох коліних суглобах, по тильній поверхні правої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього 19.03.2019 близько 16 години ЗО хвилин ОСОБА_6 перебувала біля приміщення ПРАТ «Побутпослуги, що по вул. Привокзальній в м. Олевськ, Житомирської області, де розпочала суперечку зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_4 , в ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне завдання ударів своїй доньці ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне завдання ударів своїй доньці ОСОБА_4 , ОСОБА_6 долонею правої руки нанесла один удар в область обличчя та другий удар в область голови малолітньої ОСОБА_4 , які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125, КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень та за ч.1 ст.126 КК України, як завдання фізичного болю і не спричинення тілесних ушкоджень, не пов`язаного з позбавленням волі.

У судовому засіданні прокурором було надано клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст 49 КК України (у чинній редакції) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 не заперечувала з приводу задоволення даного клопотання.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 не заперечували з приводу задоволення даного клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_6 вчинено 20.03.2019 року.

Тому, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України (у редакції станом на момент вчинення 20.03.2019 року), у якому обвинувачується ОСОБА_6 , згідно ст.12 КК України (у редакції станом на момент вчинення) є злочином невеликої тяжкості, за які передбачене основне покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України (у чинній редакції), згідно ст.12 (у чинній редакції), на момент розгляду справи у суді є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Оскільки порівняльний аналіз положень ст.ст. 12, 49, ч.1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України свідчить про те, що чинна редакція Закону на момент розгляду справи у судовому засіданні покращує становище обвинуваченої, суд вважає за можливе застосувати правові норми Кримінального Закону в чинній редакції на момент розгляду справи у суді, застосувавши ст.5 КК України та ч.2 ст.12 КК України, згідно якої кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України (у чинній редакції) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 20.03.2019 року.

З дня вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення станом на день розгляду справи у суді 14.10.2022 року пройшло більше 3 років, що є підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за п.2 ч.1 ст.49 КК України (у чинній редакції).

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд вважає обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.125, ч.1 с т.126 КК України в чинній редакції фактичним обвинуваченням у скоєнні кримінального проступку на момент розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_6 , є кримінальним проступком, та з моменту його скоєння минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, у розумінні ст.49 КК України, не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання прокурора та звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно ОСОБА_6 кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України (в чинній редакції).

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Матеріальна шкода в результаті вчинення злочину не заподіяна. Витрати на проведення експертиз відсутні.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ст.12, п. 2 ч.1 ст.49, ч.1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України (у чинній редакції) у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України (у чинній редакції) на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України (у чинній редакції), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 22.03.2019 року, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1