Справа № 172/78/22
Провадження № 1-кп/172/2/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в
сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 від 05.01.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Нові Санжари Новосанжарського району Полтавської області, громадянин України, має неповну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

28.12.2021 року близько 22:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив повз територію садиби, що належить ОСОБА_5 і що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили переліз через паркан, тим самим проник на територію садиби ОСОБА_5 , де скориставшись відсутністю власника та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та в тому, що його дії носять таємний характер, направився до будівлі літньої кухні, яка є іншим приміщенням і знаходячись біля вхідних дверей даної будівлі, за допомогою сили рук, шляхом ривка, зірвав навісний замок, який знаходився на дверях в зачиненому стані, після чого відчинив вхідні двері та проник до середини приміщення. В подальшому умисно, таємно викрав чавунну плиту на дві конфорки розміром 710х410 мм, вартість якої складає 380,00 грн.
Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вищевказану суму.
Крім того, 04.01.2022 року близько 23:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив повз територію садиби, що належить ОСОБА_5 і що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник корисливий умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили переліз через паркан, тим самим проник на територію садиби ОСОБА_5 , де скориставшись відсутністю власника та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та в тому, що його дії носять таємний характер, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, та перебуваючи на території двору, направився до житлового будинку, і знаходячись біля вхідних дверей даної будівлі, за допомогою сили рук, шляхом ривка, зірвав навісний замок, який знаходився на дверях в зачиненому стані, після чого відчинив вхідні двері та проник до середини приміщення, де в подальшому умисно, таємно, повторно викрав п`ять пухових подушок розміром 60х60 см кожна, вартість яких складає 550,00 грн., один шерстяний килим розміром 2х1,4 м вартістю 750,00 грн.
Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 1300,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що дійсно вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_5 за обставин, викладених в обвинувальному акті та не виявив бажання давати показання у судовому засіданні.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні нікого не має, не одружений, не навчається, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відщкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, потерпілого, який наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі вину та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні проведено судово-товарознавчу експертизу, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання про долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 180 (сто вісімдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази:
- п`ять пухових подушок, один шерстяний килим, металеві фрагменти чавунної плити передати потерпілому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1