Справа №:755/5364/22
Провадження №: 1-кс/755/1118/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2022 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001570 від 30.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, розслідується кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0001570 від 30.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи на меті незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, в невстановлений досудовим розслідуванням час вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 .

Так, 30.06.2022 року о 11:50, за адресою: АДРЕСА_1 , було затримано ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 .

У подальшому, в період часу з 12:52 до 13:03 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено: 25 (двадцять п`ять) згортків ізоленти червоного кольору, з кристалічною речовиною світлого кольору, мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі», IME: НОМЕР_1 , з сім картою НОМЕР_2 , розкладний ніж та фітнес трекер.

У подальшому, в ході досудового розслідування, було всановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, при виявлені громадянина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та вилучених у нього речей та наркотичних засобів, є всі підстави вважати, що останній є лише складовою частиною добре налагодженої злочинної мережі збуту наркотичних засобів на території м. Києва та інших регіонів України, та може бути пов`язаним з іншими можливими співучасниками злочину, зокрема організаторами злочинної діяльності, пов`язаної з поширенням незаконного обігу наркотичних засобів на території міста Києва, а також іншими співучасниками, які здійснюють збут наркотичних засобів, способом так званих «закладок», та можуть проживати з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за одною адресою, з метою приховання своєї злочинної діяльності.

Після чого, на вказане місце події було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, по прибуттю якої слідчим було прийнято рішення про проведення негайного обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , оскільки обстановка, яка склалась, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спільно з іншими можливим співучасниками злочину вчиняли в вказаній квартирі кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, 30.06.2022 року, в присутності двох запрошених понятих, в період часу з 19:04 до 19:46 було проведено невідкладний обшук квартири АДРЕСА_3 , з метою безпосереднього переслідування осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, під час якого було виявлено та вилучено: коробку від електронних міні-вагів МН-200, 200д10dg. У подальшому 01.07.2022 року коробку від електронних міні-вагів МН-200, 200д10dg було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001570.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
З матеріалів клопотання про арешт майна вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП України у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001570 від 30.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
На підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, 30.06.2022 року, в присутності двох запрошених понятих, в період часу з 19:04 до 19:46 було проведено невідкладний обшук квартири АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено: коробку від електронних міні-вагів МН-200, 200д10dg.
Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 30.06.2021 вилучена річ була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2022 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку у приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , в рамках кримінального провадження №0001570 від 30.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було відмовлено. Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України). Однак, слідчий звертаючись із клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не надав слідчому судді доказів обставин, на які він посилається, а саме: не довів, що тимчасово вилучене майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, що вони набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, також не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про які йдеться у клопотанні.

Крім того, суд враховує, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2022 року було відмовлено у наданні дозволу на проведення обшуку, у житловому приміщенні (легалізація обшуку), в результаті якого було вилучено коробку від електронних міні-вагів МН-200, 200д10dg, на яку слідчий у клопотанні просить накласти арешт. Частина 1 ст. 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При цьому, в ч. 3 ст. 173 КПК України зазначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення клопотання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001570 від 30.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 04 липня 2022 року о 11 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1