Справа №127/2999/20
Провадження № 1-в/127/464/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2022 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2020,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,
представника Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області: ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої розглядається клопотання: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2020.

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 11.08.2020 та був звернений до виконання.
ОСОБА_3 з 25.08.2020 перебуває на обліку у Вінницькому міському відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області. 28.08.2020 ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, або систематичного вчинення правопорушень. З урахуванням низького ризику вчиненого повторного кримінального правопорушення, відповідно до постанови від 06.10.2020, ОСОБА_3 було встановлено день явки на реєстрацію - перший вівторок кожного місяця, з якою він був ознайомлений.
Під час перебування на обліку ОСОБА_3 допустив вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП, що потягло за собою накладення адміністративного стягнення. Після чого, представником органу пробації 05.10.2021 з ОСОБА_3 була проведена профілактична бесіда та роз`яснено, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення адміністартивних правопорушень, уповноважений орган з питань пробації може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 78 КК України. Однак, 08.04.2022 ОСОБА_3 знову допустив вчинення адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 178 КУпАП та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.
У судовому засіданні представник Вінницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 клопотання підтримала з підстав зазначених у ньому та повідомила, що окрім вчинення вказаних адміністративних правопорушень, ОСОБА_3 , після направлення даного клопотання до суду, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 02.08.2022.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання.
ОСОБА_3 просив суд відмовити в задоволенні клопотання, повідомив, що йому було невідомо про складання відносно нього адміністративних протоколів, а на реєстрацію до органу з питань пробації він не з`явився, оскільки був викликаний до військового комісаріату в іншу область за місцем реєстрації.

Суд вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.
Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слідує, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказаний вирок набрав законної сили 11.08.2020 та був звернений до виконання.
Згідно з постановою від 06.10.2020 ОСОБА_3 встановлено днем явки на реєстрацію перший вівторок щомісяця, про що останній ознайомлений під підпис.
З листка реєстрації, наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_3 з 26.10.2020 допустив одну неявку для реєстрації до органу пробації, а саме 02.08.2022 після направлення матеріалів до суду, що не може категорично свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, при цьому судом враховано і загальну кількість встановлених днів для реєстрації, що передбачає явку засудженого.
Як вбачається з матеріалів, що надійшли до суду, ОСОБА_3 за період перебування на обліку, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, тобто за порушення правил адміністративного нагляду, однак вказані адміністративні протоколи були складені на протязі кількох днів підряд, тобто з 17.04.2021 по 27.04.2021 Київським відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та направлені до суду.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2021 вказані адміністративні протоколи були об`єднані та було призначено ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.
В подальшому, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2022 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Також, Відділом поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 26.03.2022 було винесено постанови ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 178 КУпАП та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Таким чином, одноразове притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП у 2021 році та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП у 2022 році не може свідчити про систематичне вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу з питань пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Судом встановлено, що за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації, засуджений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв. Лише дворазове притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на протязі двох років та одноразова неявка ОСОБА_3 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання.
Крім того, суд звертає увагу на відсутність в матеріалах клопотання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого, а скоєні ОСОБА_3 адміністративні правопорушення не становлять суспільної небезпеки, при цьому сам засуджений обіцяє виправити свою поведінку та не вчиняти правопорушень, чим демонструє розуміння неналежної поведінки та щире розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це як намір його виправлення без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Проте, матеріалами справи не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.
В матеріалах справи відсутні докази, які б поза достатнім сумнівом вказували на наявність підстав направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання відносно засудженого ОСОБА_3 . Поведінку ОСОБА_3 не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, оскільки останній до кримінальної відповідальності не притягувався, загалом виконує покладені на нього вироком суду обов`язки, і хоча й допустив одну неявку до органу пробації, але зазначені обставини у своїй сукупності, свідчать про його прагнення стати на шлях виправлення та відсутність ознак ухилення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання.
З урахування викладеного та те, що ОСОБА_3 не вчиняв нових злочинів, а вчинені ОСОБА_3 адміністративні правопорушення не свідчать про не бажання останнього стати на шлях виправлення, а тому суд приходить до висновку, що у клопотанні органу пробації відносно ОСОБА_3 слід відмовити.
На підставі вищевказаного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 370, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні інспектора Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2020 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: