703/214/22
1-кп/703/415/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження №0000831 від 06 листопада 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 06 листопада 2021 року близько 18 год. 30 хв., керуючи технічно справним мотоблоком марки «Forte Д-81Е», без реєстраційних номерних знаків, рухаючись по вул. Центральна у с. Носачів Черкаського району Черкаської області, у напрямку від м. Сміла до с. Ленінське, неподалік будинку №329, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, у результаті чого грубо порушив вимоги п.п.21.1 та 21.11 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, а саме під час перевезення пасажира ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в необладнаному для цього вантажному причепі, під час руху транспортного засобу допустив випадіння пасажира за межі причепу на проїзну частину.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого та його наслідків. Надав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Більш детальних показань з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення не надав. При призначенні покарання просив врахувати, що після початку військової агресії рф.вступив до лав територіальної оборони громади за місцем проживання, де виконує відповідні функції, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду. Запевнив суд, що у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій та що у подальшому не допустить вчинення правопорушень, зобов`язався і у подальшому надавати посильну допомогу потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні від надання показів відмовилася. Заявила про часткове відшкодування обвинуваченим завданої їй матеріальної та моральної шкоди та відсутність наміру заявляти цивільний позов. Просила не застосовувати до ообвинуваченого суворого покарання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд при визначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, форму вини у вигляді необережності, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, виявляє щирий жаль з приводу вчиненого; особу ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; висновки досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, згідно з якими ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як низькі, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Як обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст.69 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_6 основне покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом із цим суд дійшов висновку про можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та його виправлення без відбування основного покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_6 під час досудового розслідування, на час ухвалення вироку сплинув.

Цивільного позову не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 686 грн. 48 коп.

Керуючись ст.369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, ч.2 ст.286 КК України, суд-

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 686 грн. 48 коп.

Речовий доказ: мотоблок марки «Forte Д-81Е» із серійним номером 49 повернути за належністю власнику, звільнивши ОСОБА_8 від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1