печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії підготовчого судового засідання перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України судом в судовому засіданні на обговорення поставлено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому засіданні вважав за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 посилаючись на те, що ризики, які були встановлені під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а також те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин під час випробувального терміну.

Обвинувачений ОСОБА_4 не доставлявся, інші учасники в підготовче судове засідання не з`явились.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

З урахуванням введення воєнного стану, та за аналогією до вимог п. 20-5 Перехідних положень КПК України, визнано можливим розглядати питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, вважає, що підстави для збереження відповідного запобіжного заходу у виді взяття (тримання під вартою) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у провадженні не відпали.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

На думку суду, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 злочини вчинені з корисливих мотивів, у випадку доведеності винуватості йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, дані про його особу, зокрема щодо його віку та стану здоров`я, сімейний та майновий стан.

Окрім цього, з огляду на наведені обґрунтування ризиків прокурором, суд дійшов висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а відтак, про необхідність продовжити ОСОБА_4 , строк тримання під вартою на 60 днів.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_4 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та не вважає беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Суд вважає, що стороною захисту не надано доказів того, що підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), відпали, а стан його здоров`я перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а тому приходить до висновку, щодо наявності необхідності у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

З урахуванням вимог ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки один із злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_4 вчинений з погрозою застосування насильства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін у вигляді взяття під варту (тримання під вартою), продовживши строк запобіжного заходу на 60 днів, тобто до 21.05.2022 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Київського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_1