Справа №295/3997/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)" кримінальне провадження № 0002015 від 06.11.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.391 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
До суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.391 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду, оскільки угода не укладалася, відсутні підстави для закриття кримінального провадження, справа підсудна суду, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК.

Обвинувачений та його захисник заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті не зазначені дата його складання слідчим та підписи всіх слідчих і прокурора про затвердження обвинувального акту, який не скріплений печаткою, яка надає цьому документу статус офіційного. Всупереч положенням ст. 293 КПК обвинуваченому не вручено копію обвинувального акту на російській мові, якою він володіє. В реєстрі зазначено дати проведений слідчих дій, які не відповідають фактичним датам їх проведення, а також не зазначено всі клопотання заявлені обвинуваченим під час досудового розслідування та прийняті по ним рішення. Крім того, фабула обвинувачення не відповідає обставинам, які встановлено під час досудового розслідування та відсутня конкретизація обвинувачення.

Прокурор висловив свої заперечення.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право, окрім іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст.6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Суд приходить до висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Згідно ч.4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів, не передбачених цією статтею, до початку судового розгляду забороняється.

Зазначені в клопотанні доводи про невідповідність обвинувального акту статусу офіційного документа, зокрема відсутність печатки не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, вимога про скріплення печаткою в процесуальному законі відсутня. Твердження обвинуваченого про відсутність дати складання обвинувального акту спростовано, оскільки дата та місце складання обвинувального акту зазначені. Також суд відкидає доводи обвинуваченого про те, що обвинувальний акт має бути підписаний всіма слідчими, які включені в групу слідчих, оскільки це суперечить вимогам ст. 291 КПК.

Також спростовано доводи обвинуваченого та захисника про те, що обвинуваченому не вручено обвинувальний акт на російській мові, це підтверджено розпискою про вручення обвинуального акту на російській мові та підтверджено його вручення власноручним підписом обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого та захисника на не відповідність реєстру матеріалів не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки норми КПК не передбачають підстави для повернення обвинувального акту в разі невідповідності реєстру матеріалів.

Обґрунтування викладені обвинуваченим, як підстава повернення обвинувального акту, виходять за межі вимог ст. 314 КПК України, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, які суд має право вирішити, доводи обвинуваченого стосуються оцінки доказів, які суд має право досліджувати лише в ході судового розгляду.

Крім того, відповідно до вимог ст. 338 КПК України в ході судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення в суді.

З огляду на наведене, відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України,суд, -
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002015 від 06.11.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.391 КК України.
Призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1