ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/5604/17 Номер провадження 11-кп/814/905/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0006409 від 19.08..2016 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого, працюючого на посаді викладача у ФСТ «Динамо» Україна, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 358 ч.1 , 358 ч.4 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України та призначено покарання за ст.358 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі; за ст.358 ч.4 КК України 2 роки обмеження волі; на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 2 роки обмеження волі; на підставі статей 49, 74 КК України звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 5728 грн.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 , 1979 року народження, у квітні 2013 року, точну дату та місце в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання заяви, яка надає право на повернення платежу, власноручно підробив заяву від імені ОСОБА_9 на ім`я начальника ХОУ АТ «Ощадбанк» ОСОБА_10 від 19.04.2013 року для повернення нібито помилково сплаченого платежу судового збору в сумі 3360 гривень. Згідно висновку №895/896 від 12.03.2016 року судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0001635 підпис від імені ОСОБА_9 в заяві від 19.04.2013 року, від його імені, розташований у правому куті, праворуч запису « ОСОБА_11 » - виконаний рукописним способом за допомогою пасти для кулькових ручок без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 . Рукописний текст заяви від 19.04.2013 від імені ОСОБА_9 , який починається та, відповідно, закінчується словами «Начальнику ХОУ АТ «Ощадбанк»... «произведена ощибочно 19.04.2013 г ОСОБА_11 » - виконаний не ОСОБА_9 , а ОСОБА_6 .
Окрім цього, 19.04.2013 року ОСОБА_6 , маючи умисел на використання завідомо підробленого ним документу, а саме зави про повернення помилково сплаченого платежу, з метою повернення платежу за рахунком № НОМЕР_1 для зарахування надходження по коду бюджетної класифікації 22030001 «Судовий збір» готівки в сумі 3360 гривень, використав підроблену ним заяву, подавши її від імені гр. ОСОБА_9 касиру ОСОБА_12 філії № 279 АТ «Ощадбанку», що розташована за адресою: м. Харків, р. Тракторобудівників 71-Г, та на підставі поданої заяви отримав готівку в сумі 3360 ривень.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу злочинів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, не заперечуючи фактичних обставин, її автора вказує, що заява, яка була написана від імені іншої особі не є офіційним документом, судом були допущені процесуальні порушення. Стверджує про недопустимість доказів, на які послався суд постановляючи вирок. Наголошує на численних порушеннях його прав.

Інші учасники вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні обвинувачений та адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є зокрема неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.п.1,2,3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є зокрема незастосування закону , який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини по справі допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що призвело до постановлення помилкового судового рішення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення, визначеним частинами 2 та 4 статті 17 КПК України, за змістом яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовуючи наявність складу злочину в діях обвинуваченого за висунутим йому обвинуваченням цілком зосередився на формальному наведенні доказів у справі, які йому були надані прокурором, хоча при цьому він і правильно встановив фактичні обставини події.

Жодного аналізу питання відповідності встановлених судом фактичних обставин, об`єктивній стороні складів злочину, за якими висунуто звинувачення і відповідно наявності і діях обвинуваченого складу злочину, вирок суду не містить.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого в контексті наявності в його діях складу кримінального правопорушення, колегія суддів звертає увагу на таке.

За нормативним визначенням ч.1ст.358 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину, об`єктивна сторона вказаного злочину виражається у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа,

який видається чи посвідчується підприємством, установою,

організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом,

аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати

такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з

метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут

такого документа, а також виготовлення підроблених печаток,

штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно

від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з

тією самою метою або їх збут.

За нормативним визначенням ч. 4 ст.358 об`єктивна сторона цього злочину виражається у використанні завідомо підробленого документа.

Отже вказані частини об`єднує єдиний предмет злочину офіційний документ.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст.358 КК України є фактично похідною від кваліфікації його дій за ч.1 цієї статті.

Згідно з приміткою до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи ? докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Колегія суддів, в розумінні положень ст.358 КК і примітки, що наведена вище, звертає увагу, що предметом злочину не визнаються документи, які хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків (наприклад, різноманітні заявки, запити, характеристики, супроводжувальні листи, вкладиші до посвідчень, первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій).

Якщо звернутись до об`єктивної сторони складу злочинів у вчиненні яких обвинувачувався ОСОБА_6 , та об`єктивної сторони цих же злочинів як вона встановлена судом, вона полягає у підробленні від імені іншої особи заяви для звернення до банківської установи.

Аналізуючи встановлені судом першої інстанції обставини, колегія суддів приходить до висновку, що заява, яка була подана обвинуваченим від імені іншої особи не є офіційним документом в розумінні положень ст.358 КК України.

Акцентує колегія суддів увагу і на інших обов`язкових ознаках об`єктивної сторони цього злочину, які мають бути встановлені, за умови, що заява була б визнана офіційним документом.

Так за змістом диспозиції ч.1 ст.358 КК, обов`язковою ознакою цього злочину є зокрема підроблення офіційного документа і який серед іншого надає права або звільняє від обов`язків.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, заява обвинуваченим була написана від імені іншої особи і в інтересах цієї особи.

Виходячи із цього , права та обов`язки за цією заявою виникали якраз у іншої особи, ОСОБА_9 .

Жодних прав або обов`язків за цією заявою у обвинуваченого не виникало.

Жодного іншого звинувачення ОСОБА_6 прокурором не висувалось.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах кримінального провадження не міститься жодних даних, які б спростовували позицію сторони захисту та свідчили б про те, що на момент надання обвинуваченим заяви від імені іншої особи вона (заява) була офіційним документом, який є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та вона надавала б будь-які права саме обвинуваченому або покладала на нього будь-які обов`язки.

Всі інші доводи, що наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів не аналізує, оскільки в діях обвинуваченого відсутній склад злочину через відсутність ознак об`єктивної сторони складу цих злочинів.

Ті докази на які послався суд першої інстанції вказаних висновків не спростовують.

Зокрема показання свідка ОСОБА_9 лише підтверджують висновок колегії суддів, що заява не надавала обвинуваченому жодних прав та не покладала обов`язків.

Свідок ОСОБА_12 , працівник банку якій подав заяву обвинувачений, лише вказує про цей факт.

З приводу показань вказаного свідка колегія суддів звертає увагу, що вона отримавши заяву від ОСОБА_6 мала б перевірити його особу і відповідно діяти від цього.

Всі інші докази лише свідчать про факти, які ніким і , в тому числі , обвинуваченим та його захисником не оспорюються.

Колегією суддів не досліджуються докази у справі відповідно до положень ч.3 ст.404 КПК оскільки фактичні обставини по справі судом були встановлені правильно, проте суд кваліфікував дії обвинуваченого як злочинні, при тому, що за встановлених судом обставин в його діях відсутній склад кримінального правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину передбаченого ч.1 ст.358 КК України і ч.4 ст.358 КК України, оскільки вказані події є похідними від подій, які кваліфіковані за ч.1 цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.ч.1,4 ст.358 КК України закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України- за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 411, 413, 420 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2021 щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4