Провадження № 1-кс/522/4485/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року у кримінальному провадженні №00000677 від 17.03.2018 року,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року у кримінальному провадженні №00000677 від 17.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме з:

- квартири АДРЕСА_1 ;

- квартири728/ АДРЕСА_2 , які передані ТОВ "АУРАНІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТ";

- квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартири за адресою: АДРЕСА_4 , які передані ТОВ "Ромашка-1.

Клопотання про скасування арешту майна обґрунтовано тим, що накладений арешт перешкоджає захисту прав та інтересів ОСОБА_3 користуватися своїм майном, оскільки вони, які інвестори уповноважили КП «ОПМК №8» на проведення будівництва будинку, у якого є домовленість з ТОВ «АУРАНІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «РОМАШКА-1» щодо повернення КП «ОПМК №8» приміщень, переданих на користь даних юридичних осіб від КП «ОПМК №8».
Згідно до приписів ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися. Заяв про розгляд клопотання за їх участі не подавали.

Для забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення розумних строків розгляду питань щодо скасування арешту, слідчий суддя вважає за можливим та необхідним розгляд провести за відсутності сторін кримінального провадження, та, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з квартир розташованих у будинку АДРЕСА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року у кримінальному провадженні №00000677 від 17.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року, у кримінальному провадженні 00000677 від 17.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, накладений арешт, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_6 , які передані ТОВ "АУРАНІЯ ДЕВЕЛОПМЕНТ"; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , які передані ТОВ "Ромашка-1, шляхом заборонити відчуження та розпорядження.
В зазначеній ухвалі слідчий суддяобґрунтовуючи підстави для накладення арешту на майно, зазначив, що правовими підставами, передбаченими ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту, є збереження речового доказу, який є предметом кримінального правопорушення та відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим воно може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним.
У даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси осіб власників об`єктів нерухомого майна, на яке накладений арешт, з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Таким чином, дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, слідчий суддя критично ставиться до посилань ОСОБА_3 про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, оскільки у кримінальному провадженні досудове розслідування не закінчене, арештоване майно продовжує бути речовим доказом та може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилання адвоката на те, що арешт накладався з метою захисту прав інтересів, жодним чином не підтвердженні, а навпаки спростовується вищезазначеною ухвалою слідчого судді від 14.01.2019 року, якою арешт був накладений з метою збереження речового доказу.

Таким чином, дослідивши доводи клопотання про скасування арешту та матеріали провадження, слідчий суддя критично ставиться до посилань ОСОБА_3 про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба.
На підставі наведеного, враховуючи вищезазначені обставини, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_3 н е доведено відповідними доказами та обставинами, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року у кримінальному провадженні №00000677 від 17.03.2018 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: