Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

17 жовтня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції кримінальні провадження №0000344 від 12.02.2022 року, №0000248 від 31.01.2022 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Рівненського міського суду від 20.08.2021 року за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст.ст. 69, 71 КК України до покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі, 19.11.2021 року звільнений по відбуттю строку покарання,
-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, 1 (один) місяць.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, 1 (один) місяць.
Відповідно до ст. 72 КК України, зараховано в строк відбутого покарання ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення, починаючи, з 02.05.2022 року по 22.08.2022 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Одночасно визначено розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480,00 гривні у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за відповідними реквізитами.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 16 853 (шістнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн. 08 коп.
Арешт накладений ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року № 569/2635/22 (1-кс/569/957/22) - скасовано.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року виправлено описку допущену у вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 22.08.2022 року та викладено третій абзац резолютивної частини вироку в наступній редакції: «Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення, починаючи, з 02.05.2022 року по 22.08.2022 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 20 жовтня 2022 року».
За вироком суду в період часу з 18.01.2022 до 18 год. 00 хв. 30.01.2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підвального приміщення, яке розташоване за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав електродриль марки «РИТМ» моделі «ДЭУ - 650», вартістю 331,32 гривень, перфоратор марки «Makita» моделі «HR2470», вартістю 1850 гривень, матрац «Bestway» для плавання з ручками «Поп-арт», вартістю 331,20 гривень, самокат марки «Maraton» моделі «GMC», вартістю 1393,33 гривень, а всього майна на загальну суму 3905,85 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у вищевказаній сумі.
Крім цього, в нічну пору доби, з 31.01.2022 до 01.02.2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підвального приміщення, яке розташоване за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав велосипед марки «Shimano Respons», помаранчевого кольору, вартістю 7642,67 гривень, належний потерпілому ОСОБА_9 , чим завдав останньому майнову шкоду у вищевказаній сумі.
Крім цього, 12 лютого 2022, у нічну пору доби, приблизно о 05 год. 20 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що в гаражному кооперативі «Рубін» по вул. Сонячна в м. Рівне, звідки здійснив крадіжку належного ОСОБА_10 майна, а саме: двох колісних дисків «WAG» R15 чорного кольору з двома шинами марки «LINGLONG», розмірами 205/60/R15, вартістю 966 грн. та двох колісних дисків «WAG» R15 чорного кольору з двома шинами марки «MATADOR», розмірами 205/60/R15, вартістю 2923 грн. 54 коп., чим завдав майнової шкоди останньому у сумі 3889 грн. 54 коп.
Окрім цього, в період часу з 12.02.2022 до 20.02.2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка розташована за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав газову колонку, вартістю 1200 гривень, яка належала потерпілій ОСОБА_11 , чим завдав останній майнову шкоду у вищевказаній сумі.
Також, в період часу з 17.02.2022 до 08 год. 00 хв. 18.02.2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, яке розташоване на першому поверсі за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав велосипед марки «Shimano», чорного кольору, вартістю 2166,67 гривень, належний потерпілому ОСОБА_12 , чим завдав останньому майнову шкоду у вищевказаній сумі.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у інші приміщення, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України.
Окрім цього, 18.02.2022, о 17 год. 01 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку персоналу та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із полиці торгового залу магазину спортивну чоловічу кофту «RAVAL» розміром М-2ХЛ, кольору хаккі, артикул « НОМЕР_2 », вартістю 379 гривень, яка належала ФОП ОСОБА_13 , та маючи намір довести злочин до кінця, попрямував до виходу з приміщення магазину повз касову зону, не оплативши вартість товару.
Після цього, будучи поміченим працівником вищевказаного магазину, не реагуючи на законні вимоги зупинитись та оплатити вартість товару, усвідомлюючи, що його протиправні дії викрито, свої злочинні дії не припинив та з викраденим майном вийшов з приміщення магазину та зник в невідомому напрямку, в результаті чого відкрито викрав товарно-матеріальні цінності, які належать ФОП ОСОБА_13 , чим завдав потерпілій майнову шкоду у вищевказаній сумі.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Також, в нічну пору доби, з 08.03.2022 до 09.03.2022, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_6 , діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, яке розташоване між сьомим та восьмим поверхами за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав масляний радіатор марки «OTMARK» моделі «NSD - 180-11», вартістю 650 гривень, належний потерпілій ОСОБА_14 , чим завдав останній майнової шкоди у вищевказаній сумі.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно та в умовах воєнного стану, поєднаними з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Також, 02.05.2022, приблизно о 12 год. 15 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, шляхом пошкодження метало - пластикового вікна балкону квартири АДРЕСА_7 , проник всередину даної квартири, звідки здійснив крадіжку робота - пилосмока марки «Roborock» моделі «S502 - 02», вартістю 6733 гривень, належного потерпілій ОСОБА_15 , та із викраденим майном намагався покинути дане приміщення квартири.
Однак, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_6 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки останній був затриманий працівниками поліції на місці події з викраденим майном.
Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно та в умовах воєнного стану, поєднаними з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
В поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 покликається на суворість призначеного обвинуваченому покарання.
Звертає увагу, що ОСОБА_6 на стадії досудового слідства визнав свою вину у вчиненому повністю, щиро розкаявся, співпрацював з органами слідства, наслідком чого було добровільне повідомлення у вчиненні чотирьох епізодів викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у приміщення та одного епізоду у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Просить змінити вирок Рівненського міського суду від 22 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням відповідних обов`язків згідно ч.1 ст. 76 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
З огляду на викладене, апеляційним судом фактичні обставини у даному кримінальному провадженні щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інші приміщення, за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення, за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно та в умовах воєнного стану, поєднаний з проникненням у інше приміщення, не оскаржуються і, відповідно, не перевіряються.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, то, на думку колегії суддів, вони не знайшли свого підтвердження, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, яке є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного.
Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення покарання в межах санкції статті чи частини статті, яка передбачає відповідальність за інкримінований злочин, можливість призначення більш м`якого покарання (ст. 69 КК України), застосування чи незастосування ст. 75 КК України.
При цьому дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 50 КК України), то, на переконання колегії суддів, обраний ОСОБА_6 судом першої інстанції вид та міра покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей за інкриміновані кримінальні правопорушення, з призначенням остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України, з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, є пропорційним тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд з прав людини наголошував, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
У даному кримінальному провадженні, як видно з матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_6 призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
Так, при вирішенні питання щодо виду та міри покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, взято до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив значну кількість нових умисних корисливих злочинів протягом невеликого проміжку часу після звільнення по відбуттю попереднього покарання у виді позбавлення волі, звернуто увагу на кількість епізодів злочинної діяльності, прийшовши до переконливого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства. Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та часткове відшкодування завданої шкоди, не встановлення обставин, які обтяжують покарання, відсутність насильства під час скоєння злочинів, приймаючи до уваги позиції потерпілих, які при призначенні покарання не наполягали на суворому покаранні, покладаючись при цьому на розсуд суду, суд прийшов до правильного висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі у мінімальних розмірах, передбачених санкціями частин статей за інкриміновані злочини.
За наведеного, враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини, характер та тяжкість вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, і ті, на які звертає увагу сторона захисту, які і були враховані судом першої інстанції, попередні судимості, міри покарання, застосовані судом, що не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого і не створило готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, вчинивши нові корисливі злочини проти власності протягом двохмісячного перебування на волі по відбуттю покарання за попереднім вироком, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Відтак доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо можливості призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки спростовуються врахуванням судом першої інстанції встановлених законом критеріїв при призначенні покарання. Крім того, предметом оцінки судом першої інстанції було питання щодо наявності чи відсутності підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст. 69, 75 КК України, прийшовши до переконання про відсутність таких підстав з наведенням відповідного обґрунтування.

Порушень норм кримінального і кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду розглянути кримінальне провадження у відповідності до закону та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_6 ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3