Справа № 215/1351/22
1-в/215/175/22
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Кривому Розі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-
ВСТАНОВИВ:
До Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_3 із вказаним вище клопотанням, в якому останній просить суд зарахувати йому в строк відбування покарання період з моменту взяття під варту 14 січня 2014 до набрання вироком законної сили 07 липня 2021, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання в свою відсутність.

Представник колонії в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в своєму клопотанні зазначив, що просить проводити розгляд без його участі. Заперечує проти заявленого клопотання.

Фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Засуджений просить застосувати до нього положення частини 5 статті 72 КК України, в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ). Вважає, що оскільки після постановлення вироку він утримувався в СІЗО, суд має йому перерахувати строк попереднього ув"язнання з розрахунку один день попереднього ув"язнання за два дні позбавлення волі.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 24.07.2017 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців. Запобіжний захід особисте зобов`язання змінено на тримання під вартою, взявши засудженого під варту в залі суду негайно, з подальшим його утриманням в слідчому ізоляторі. Останнього оголошено в розшук. У строк відбування покарання зараховано строк тримання засудженого під вартою з 06.12.2014 по 22.09.2016. Дата набрання вироком законної сили: 28.08.2017р.

В подальшому ОСОБА_3 знову засуджений 07 червня 2021 року Святошинським районним судом міста Києва та визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121, ч.4 ст.70 КК України, останньому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців. Зараховано ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.01.2014 до 07.07.2014 включно. Також у строк відбування покарання зараховано строк відбування покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 24.07.2017. Вирок набрав законної сили 08.07.2021

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 28.10.2021 задоволено клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та зараховано у строк покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 07.06.2021 строк попереднього ув`язнення з 06.12.2014 по 22.09.2016. Ухвала набрала законної сили 05.11.2021.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09.11.2021 виправлено описку у вирокі Святошинського районного суду міста Києва від 07.06.2021, а саме в даті фактичного затримання засудженого та рахування строку відбування покарання, зазначено: «Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання 02.01.2019».

Отже в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не обирався запобіжний захід в межах кримінальних проваджень, за які останній був засуджений до покарання у вигляд позбавлення волі.

Вироки суду набрали законної сили.

Відповідно до матеріалів справи, останній був затриманий 02 січня 2019 року на виконання вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року, що встановлено з довідки Святошинського управління поліції ГУНП у місті Києві та ухвали суду про виправлення описки у вирокі.

Доводи засудженого, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення за час етапування останнього та перебування в слідчому ізоляторі, суд вважає безпідставними і тому не вбачає підстав для задоволення клопотання з наступних мотивів.

Частиною 5 статті 72 КК України, в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.

Суд зазначає, що 21 червня 2017 року набув чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладеного у пунктах 102-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17-к:

"102. Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

103. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

104. Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

105. Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

106. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

107. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Таким чином, після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто з 21 червня 2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 вироками Святошинського районного суду міста Києва від 24.07.2017 та від 07.06.2021 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання, і останній затриманий на виконання вироку Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року, у зв`язку із наведеним, не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін перебування обвинуваченого у розшуку до момента затримання в порядку виконання вироку та період тривання досудового слідства в межах іншого кримінального провадження стосовно цієї ж особи, оскільки в межах кримінального провадження за яке ОСОБА_3 був засуджений останньому було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та вироком Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_3 був оголошений у розшук.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував в слідчому ізоляторі - місця попереднього ув`язнення після постановлення вироку (затриманий в порядку виконання вироку суду), для відбування покарання, періоди попереднього ув`язнення вже зараховано у рішеннях суду, підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі та керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку день за два (стаття 72 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою - у той же строк з моменту її отримання.

Суддя: