Справа № 199/2791/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001582 від 16.12.2021 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутірне Петриківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, студента ІІ курсу Кам`янського медичного коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2021 близько 18:00 години водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2110», н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , рухався по вул. Передовій з боку Клубного провулку в напрямку Донецького шосе в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра.
Під час руху водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 («пішохідний перехід»), який розташований в районі е/о № 237, перед яким зупинився транспортний засіб в сусідній смузі праворуч, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме: пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а вразі потреби зупинки, для надання їй дороги не прийняв, продовжив рух та виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми обличчя, субкон`юнктивальних крововиливів обох очей, забійної рани в лобній області праворуч, імпрессійного перелому лівої великогомілкової кістки, розриву передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу, значної гематоми по задньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній, садна-по задній поверхні лівої гомілки у верхній третині, значної гематоми в області правого колінного суглобу та правої гомілки, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривали розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) (п 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6).
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2110», н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1 та п.18.4 Правил дорожнього руху України, які свідчать:
- п. 18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,
- п. 18.4. «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпек»,
невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки він вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, яке відноситься до нетяжкого злочину, в повному обсязі відшкодував потерпілій ОСОБА_7 завдану шкоду внаслідок ДТП та примирися з останньою, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки потерпіла примирилася з обвинуваченим та останній заподіяну їй шкоду внаслідок ДТП відшкодував в повному обсязі, при цьому будь-яких вимог матеріального або морального характеру до обвинуваченого потерпіла не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він вперше вчинив з необережності нетяжкий злочин, вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілій моральну та матеріальну шкоду в повному обсязі, примирився з нею.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, виходячи з наступного.
Згідно п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до п. 2) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Стаття 46 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Суд приймає до уваги роз`яснення, яке міститься в п. 4 Постанови № 12 від 23.12.2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до якого за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вперше з необережності вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, яке не є корупційним кримінальним правопорушенням та не вчинено у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, свою вину за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_3 визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся у скоєному, примирився з потерпілою ОСОБА_7 та в повному обсязі відшкодував завдані їй збитки.
Суд також приймає до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_3 є студентом, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до змісту обвинувального акту обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без застосування заходів кримінального покарання, а тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на залучення експертів, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі № 449/1689/19 (провадження № 51-3089км21), відповідно до якого Верховний Суд підкреслив, що ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Верховний Суд наголосив, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.
Таким чином, питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України, оскільки кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, п. 2) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0001582 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової автотехнічної експертизи, на суму 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.
Речові докази:

-оптичний CD-R диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-автомобіль «ВАЗ 2110», н.з. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1