Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 692/822/17
номер провадження 1-кп/695/11/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 та

сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: захисника адвоката ОСОБА_4 та

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші кримінальне провадженню за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Драбівського району Черкаської області, громадянина України, освіта: середня спеціальна; одруженого, особою з інвалідністю будь-якої групи чи постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, учасником АТО (ООС), депутатом будь-якого рівня не є, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий, раніше не судимого;

що обвинувачується за ч. 1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , що обвинувачується за ч. 1 ст. 122 КК України.

За обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000119 від 16.03.2017 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 16 березня 2017 року близько 12.00 години у с. Михайлівка Драбівського району Черкаської області, перебуваючи перед домоволодінням по АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_6 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар металевою частиною вил по правій частині обличчя ОСОБА_6 , від якого вона впала на землю. Він же, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, наніс ОСОБА_6 дерев`яним держаком вил удар по лівому передпліччю потерпілої і правою ногою наніс три удари по лівому стегну ноги ОСОБА_6 , та металевою частиною вил наніс численні удари в область голови потерпілої, яка під час ударів прикривала голову руками, схватилася руками за металеві зубці вил, які він вирвав з рук потерпілої. Внаслідок його протиправних дій ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми голови з переломом правої вилицевої кістки, передньої стінки правої гайморової пазухи, травма голови із забоєм м`яких тканин, синця, забійною раною обличчя, зі струсом головного мозку, колоті рани пальців лівої кисті, синці лівого стегна, лівого передпліччя, обох кистей, які відповідно до висновку експерта № 05-8-01/95 від 29.06.2017 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, в зв`язку з тривалим розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, що не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, надавши суду письмове мотивоване клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заявлене його захисником клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього просив закрити.

Прокурор у судовому засіданні стосовно клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності не заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Нормами ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, в редакції, чинній станом на день ухвалення судового рішення, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відбулося 16 березня 2017 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення не зупинявся та не переривався, тобто відсутні обставини, що переривають чи зупиняють перебіг строків давності, які встановлені ч.,ч. 2-4 ст. 49 КК України.
Отже, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності закінчився.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, за змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності: 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового кримінального правопорушення.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у справі № 455/229/17 від 11.11.2020 року, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.
Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою (Постанова ВС від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к).
Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (Постанова ВС ККС від 26.03.2020 справа № 730/67/16-к).
У зв`язку з цим суд вважає клопотання захисника обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно нього.

Що стосується заявленого у даному кримінальному провадженні цивільного позову, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 року (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
З огляду на вищевказане, цивільний позов у кримінальному провадженні слід залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому (цивільному позивачу) право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі зазначеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.,ст. 284, 285 ст.,ст. 286, 288, 372, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, а кримінальне провадження відносно нього, внесене до ЄРДР за № 0000119 від 16.03.2017 року за ч. 1 ст. 122 КК України, закрити на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду та роз`яснити їй про можливість подачі такого позову в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: вила, вила зі слідами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору на ватно-марлевому тампоні, що зберігаються в кімнаті збереження речових доказів Драбівського ВП Золотоніського РВП ГУ НП України в Черкаській області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів .

Суддя: ОСОБА_1