ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/529/22

Провадження № 1-кп/568/41/22

"30" червня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретарь судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинуваченм ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000042 (від 17.05.22 р.) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, із базовою освітою, неодружена, непрацююча, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не депутат, судима вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.05.22 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.05.22 р. в обідню пору доби, ОСОБА_4 перебуваючи зі згоди власника у житловому будинку ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), переконавшись, що її дії не будуть помічені власником майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала із шафи грошові кошти в сумі 500 грн.

Дії обвинуваченої кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, у скоєному розкаялася.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Просила суворо не карати обвинувачену.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обираючи покарання обвинуваченим, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 4 ст.185 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом досліджено характеризуючі дані ОСОБА_4 , яка раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікаря-нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини 4 статті ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 років.

Крім того, беручи до уваги критичне ставлення обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи думку потерпілого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливо без відбування покарання. А тому, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю два роки, який є достатнім для того, щоб винна в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджена вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.05.22 року за ч. 1 ст. 357 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Оскільки, ОСОБА_4 вчинила злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України до постановлення вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.05.22 р., суд дійшов висновку, що слід остаточно призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжні заходи по кримінальному провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки.

На підставі ч .4 ст. 70 КК України із врахуванням вироку Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.05.22 року остаточну міру покарання обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, на обвинувачену ОСОБА_4 покласти обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1