Справа № 192/1365/22
Провадження № 1-в/192/269/22
Ухвала
іменем України

06 жовтня 2022 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпрі Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

початок строку відбування покарання: 05 серпня 2017 року

кінець строку відбування покарання: 05 серпня 2024 року

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, просить застосувати до нього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення. Посилається на те, що не має стягнень, є ветераном бойових дій в Афганістані, до кінця строку залишилось менше двох років, його стан здоров`я з кожним місяцем все гірше, дома на нього чекають дружина та син, яких він не бачив п`ять років.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, також посилався на те, що він не є небезпечним для суспільства.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» проти умовно-дострокового звільнення засудженого заперечувала, посилаючись на характеристику засудженого.

Прокурор погодився з представником виправної установи.

Суд, заслухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)», дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що заява засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбування покарання: 05.08.2017, кінець строку відбування покарання: 05.08.2024.

Був засуджений:

25.06.2014 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

23.01.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

Таким чином, ОСОБА_3 відбуває покарання за умисний тяжкий злочин, а також раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, за яке він засуджений до позбавлення волі.

На час звернення до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше 2/3 строку покарання.

Суд зазначає, що за правилами, встановленими п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 22.09.2022 до засудженого ОСОБА_3 було застосоване одне стягнення, яке є погашеним, та одне заохочення.

У червні 20219 року ОСОБА_3 закінчив Солонянський навчальний центр № 21 і здобув професію «Муляр; Штукатур».

У 2022 році ОСОБА_3 здобув повну загальну освіту середню освіту у закладі загальної середньої освіти «Солонянський ліцей» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області.

Відповідно до характеристики, складеної у вересні 2022 року, в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 07 серпня 2017 року. За період перебування в УВП № 4 характеризувався посередньо. У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 14 червня 2018 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх самостійного виконання не має. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримання посилок та передач.

Разом з тим, засуджений не працевлаштований за власним бажанням, приділяє недостатньо уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Засуджений не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи (а.с. 8).

03 січня 2020 року комісією установи відмовлено засудженому у зміні умов тримання згідно зі ст. 101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.

12 лютого 2021 року комісія виправної установи відмовила у направленні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), як такому, який не став на шлях виправлення (а.о.с. 81).

22 квітня 2022 року комісія виправної установи відмовила засудженому у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення (а.о.с. 85).

Суд звертає увагу, що відбуття двох третин строку покарання засудженим, навчання протягом строку відбуття покарання та наявність одного заохочення не є достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Протягом строку відбування засуджений характеризувався негативно (а.о.с. 79, 83) або посередньо (а.о.с. 65, а.о. 8).

Засуджений не був працевлаштований за власним бажанням. Щодо цього пояснив у судовому засіданні, що дружина надсилає йому посилки, а син перераховує гроші.

Протягом строку відбування покарання до засудженого було застосоване лише одне заохочення ще у квітні 2019 року.

Посилання засудженого на те, що у нього погіршується стан здоров`я як на підставу умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України суд не приймає, оскільки звільнення від відбування покарання за хворобою врегульовано ст. 84 КК України.

За таких обставин, оцінивши у сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому у задоволенні клопотання засудженого умовно-дострокове звільнення відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1