Справа № 367/6593/21
УХВАЛА

13 квітня 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000737 від 15.07.2021 про обвинувачення за ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 14.07.2021 приблизно о 23.22 год вчинив дії по грубому та зухвалому відношенню до працівників поліції - старшого інспектора СРПП відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 та інспектора відділення зв`язку, логістики та матеріально-технічного забезпечення батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , які виконували свої службові обов`язки у складі наряду «Акцент 211» та прибули на виклик за фактом вчинення обвинуваченим домашнього насильства відносно його матері ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

На законну вимогу працівників поліції про припинення такої поведінки обвинувачений не відреагував та, діючи умисно, усвідомлюючи, що поруч з ним знаходиться працівник правоохоронного органу під час виконання своїх службових обов`язків та з метою заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, взяв правою рукою зі столу предмет, що ззовні схожий на ніж. Знаходячись на незначній відстані до старшого інспектора СРПП відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_4 став погрожувати йому нанесенням тілесних ушкоджень.

На неодноразову вимогу працівника поліції припинити свої протиправні дії ОСОБА_4 не реагував. Старший інспектор СРПП відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 розуміючи, що своїми діями ОСОБА_4 може нанести йому тілесні ушкодження, керуючись п. 11 ч. 6 ст. 46 Закону України «Про Національну поліцію», взяв до рук вогнепальну зброю і привів її у готовність, оскільки вважав, що при обставинах що склались, можуть виникнути підстави для її застосування та у відповідності до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію» попередив ОСОБА_4 про застосування вогнепальної зброї і надав йому достатньо часу для виконання законної вимоги працівника поліції.

ОСОБА_4 на зазначену вимогу поліцейського не відреагував та намагався наблизитися до працівника поліції зі зброєю в руках та доторкнутися до зброї. При цьому ОСОБА_4 , тримаючи ніж у правій руці, усвідомлюючи, що поруч з ним знаходиться працівник правоохоронного органу, висловлювався нецензурною лайкою та вчиняв активні дії з метою нанесення тілесних ушкоджень старшому інспектору СРПП відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області капітану поліції ОСОБА_6 , завдавши йому один удар в район лівого передпліччя, в результаті чого наніс тілесне ушкодження у вигляді синця задньо-зовнішньої поверхні плеча, яке за характером нанесення відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України.

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 11.04.2022 через систему «Електронний суд» на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до якого територіальна підсудність судових справ Ірпінського міського суду Київської області змінена на територіальну підсудність Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до обґрунтування поданого клопотання строк дії запобіжного заходу в обвинуваченого закінчується 17.04.2022.

Судом було вжито заходів по забезпеченню участі обвинуваченого в судовому засіданні, шляхом налагодження відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвалою суду від 12.04.2022 за клопотанням захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ухвалено забезпечити його участь в судовому засіданні через систему відеоконференцзв`язку «EasyCon».

Потерпілий ОСОБА_6 належним чином повідомлений про дату та час проведення підготовчого засідання. До суду направив заяву про проведення підготовчого засідання без його участі. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечує.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не можуть бути обмежені права, що передбачені ст. 29 Конституції України. За цією нормою Основного Закону ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Обмеження, що встановлені ч. 2 ст. 15 цієї Конвенції не розповсюджуються на можливість вирішення судом питання про право на свободу та особисту недоторканість (ст. 5), про право на справедливий суд (ст. 6).

Крім того, суд вважає за необхідне здійснити відповідний розгляд у визначений час, з метою захисту інтересів інших учасників процесу та збереження їхнього життя.

Баланс відповідних прав та інтересів громадян, які наражаються на небезпеку при виконанні вимог КПК України щодо організації обов`язкової участі потерпілого в підготовчому судовому засіданні набагато переважає за його право бути присутнім в залі суду (як і обов`язок суду забезпечити його участь) під час вирішення питання в порядку ст. 315 КПК України продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому.

Отже, наведені вище обставини є істотними, і в цілому свідчать про наявність виключних підстав для проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілого чи його представника, у випадку залучення в цьому провадженні, забезпечити участь якого під час розгляду клопотання прокурора не видалося за можливе з причин, що не залежали від суду чи інших посадових осіб.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, ознайомившись зі змістом клопотання у необхідному для вирішення заявленого клопотання обсязі, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи ту обставину, що дана справа передана на розгляд іншому суду, то відповідно до ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України суд розглядає дане клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Прокурор, що брав участь в судовому засіданні, повністю підтримав подане клопотання.

Захисник обвинуваченого зазначив про те, що клопотання є необґрунтованим, оскільки прокурором не підтверджені відповідними доказами ризики зазначені у ст. 177 КПК України. Також зазначив про можливість застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою можливої його участі у виконанні ним військового обов`язку.

Проте, обвинувачений не погодився із позицією захисника, не зазначивши причини своєї позиції та не навів будь-яких інших аргументів.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, що можуть стримувати його на території регіону, наявність судимостей та вчинення кримінального правопорушення у період відбування покарання, а також наявність двох обвинувальних актів за ознаками кримінальних правопорушень за злочини проти власності, що скеровані на розгляд інших судів.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, зважаючи на відсутність підстав вважати, що такий ризик припинився від дня постановлення ухвали суду про обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, наявні.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на відсутність жодного ризику, який зазначений прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину в поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик вчинення особою дій щодо переховування від суду.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).
Постійним місцем проживання та/або реєстрації на території України обвинуваченого є територія де проводились активні бойові дії, він не працевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не одружений, дітей не має, що унеможливить контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.02.2022 строк дії запобіжного заходу обвинуваченому було продовжено по 17.04.2022 включно.

Є підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаного з насильством відносно потерпілого, може незаконно впливати на свідків шляхом умовляння або психічного чи фізичного насильства для зміни їх показань та переховуватися від суду.

Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд доходить до переконання, що обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ступінь ризиків, які були встановлені судом раніше, не змінилися.

Враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, незважаючи на запроваджений воєнний стан, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

При цьому, зважаючи на особу обвинуваченого та пред`явлене обвинувачення, суд не може застосувати інший більш м`який запобіжний засіб з метою можливої його участі у виконанні ним військового обов`язку.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому можливо продовжити обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

На підставі наведеного та керуючись ст. 9,177-194, 315, 350, 376 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд ,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 13 квітня 2022 року до 11 червня 2022 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 14.04.2022.

Суддя ОСОБА_1