Справа № 535/807/22
Провадження № 1-кс/535/189/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року смт Котельва

Слідчий суддя Котелевського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 20.07.2022 року до ЄРДР за №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 21.07.2022 року, погодженого цього ж числа прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у провадженні СД Відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2022 року за №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 20.07.2022 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Солоницівка, вул. Сумський шлях, поблизу буд. 11, під час проведення огляду місця події у період часу з 12 год. 14 хв. до 12 год. 36 хв. у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наркотичні засоби.
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 20.07.2022 року старшим дізнавачем СД ВП № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було здійснено виїзд з метою огляду місця події, а саме на відкриту ділянку місцевості, що знаходиться неподалік адреси: АДРЕСА_1 . В ході проведення вказаної слідчої дії, ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: порошкоподібна речовина невідомого походження в полімерному пакеті з трубочкою, білого кольору, зовні схожа на наркотичну, поміщено до паперового білого конверту з роз`яснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.
Враховуючи викладене, відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучені предмети та речі є тимчасово вилученим майном, та має доказове значення у вказаному вище кримінальному провадженні, так як є предметом злочину.
Дізнавач, прокурор, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України стверджується зокрема тим, що вилучені речі є рухомим майном, особи, які ним володіють, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності можуть змінити їх вміст, знищити, перемістити у місце, яке не буде відоме органу досудового розслідування, та їх подальше ненадання зможе негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до ч.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду майно є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які містять інші відомості кримінально-протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто відповідають критеріям встановленим у ст.98 КПК України, а тому вони визнані як речові докази і на них може бути накладений арешт з метою збереження речових доказів.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що майно, вилучене в ході проведення огляду місця події, є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять (можуть містити на собі) інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, клопотання дізнавача слід задовольнити, з метою запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення речей у його власника, є необхідним для забезпечення їх зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій з ними, у тому числі експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що арешт на зазначені вище речові докази слід накласти до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку із забороною відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Відповідно до п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, для чого необхідним є належне зберігання вищевказаних речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та проведенні з ними необхідних судових експертиз. Крім того, накладення арешту на вилучені в ході огляду речі, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також вилучення майна є необхідним для забезпечення його зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, з метою недопущення його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження. Враховуючи викладене, у даному випадку доцільно застосувати спосіб арешту, що полягатиме у зберіганні речових доказів у органі, у якому функціонує слідчий підрозділ, а саме: Відділ поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД Відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 20.07.2022 року до ЄРДР за №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20.07.2022 року до ЄРДР за №0000082, на тимчасове вилучене майно: порошкоподібна речовина невідомого походження в полімерному пакеті з трубочкою, білого кольору, зовні схожа на наркотичну, поміщено до паперового білого конверту з роз`яснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України та/або до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Після проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» визначити місце подальшого зберігання тимчасово вилученого майна в камері зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та власнику арештованого майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя