Справа № 953/4293/22
н/п 1-кс/953/2845/22
"12" серпня 2022 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 24.02.2022 (в тому числі 18.03.2022 та 22.03.2022), використовуючи свою сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) « ОСОБА_5 », розповсюджує інформацію (публікації), яка виправдовує та визнає правомірною агресію РФ проти України, а також глорифікує її учасників.
08.08.2022, за результатом проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi Note 4», в корпусі білого кольору, Іmei1 НОМЕР_1 , Іmei2 НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі червоного кольору, Іmei1 НОМЕР_4 , Model RM-944, з сім-карткою « НОМЕР_5 ».
08.08.2022, слідчий, після проведення огляду вказаних мобільних телефонів, виніс постанову та визнав їх речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Так, було встановлено, що мобільний телефон «Redmi Note 4» використовувався ОСОБА_4 для здійснення входу на свою електронну сторінку «Вконтакте», а мобільний телефон «Nokia», містить у собі сім-картку з номером « НОМЕР_5 », який використовувався ОСОБА_4 для реєстрації у вказаній соціальній мережі.
Предмети, вилучені за результатом проведення обшуку у вказаному місці відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність вказаної особи до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України.
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження, на вказані мобільні телефони необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якій він просить проводити судове засідання по клопотанню про накладення арешту на майно без його участі. Клопотання підтримує та просить його задовольнити (а.с. 4).
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 , в якій він просить розглянути клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує (а.с. 5).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2022 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , та яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, шляхом відшукання і вилучення речей і документів, встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для досудового слідства та можуть бути доказами під час судового розгляду, а саме: мобільних телефонів (пристроїв стільникового зв`язку) та Sim-карток, комп`ютерної техніки (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів) (а.с. 15).
08.08.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2022 проведено обшук, за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 07.15 год. до 10.25 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 08.08.2022, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 16-18).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 08.08.2022 обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 4», в корпусі білого кольору, Іmei1 НОМЕР_1 , Іmei2 НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , та мобільний телефон марки «Nokia» в корпусі червоного кольору, Іmei1 НОМЕР_4 , Model RM-944, з сім-карткою « НОМЕР_5 » до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місце зберігання арештованого майна кімнату речових доказів УСБУ в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1