ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9270/22 Номер провадження 11-сс/814/1150/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваноїОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2022 року за №0000869, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №2 ГУНП у Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_10 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 01 листопада 2022 року, підозрюваній

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці м. Харків, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , не судимій.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 гривень, з покладенням на ОСОБА_8 в разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з м. Харків без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи; утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, особу підозрюваної та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Урахувавши положення ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_8 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених у клопотанні ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної; відсутність судимостей у ОСОБА_8 , її вік, стан здоров`я, те, що вона має на утриманні малолітню дитину, соціальні зв`язки, постійне місце проживання, визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та має намір укласти угоду про це із застосуванням ст.75 КК України.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку захисника про задоволення апеляційної скарги, позицію підозрюваної, яка підтримала апеляційну скаргу та водночас заперечила причетність до вчинення інкримінованого їй злочину, міркування прокурора щодо залишення без задоволення апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №2 Харківського РУП №2 ГУНП у Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2022 року за №0000869 (а.п.5).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 у невстановлений точно час, але не пізніше 14 години 02 хвилини 03 вересня 2022 року незаконно через мережу Інтернет у поштоматі доставки «Нова пошта» в м. Харків придбала особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс для його подальшого збуту.

Затим ОСОБА_8 незаконно з метою збуту зберігала при собі та перевезла в маршрутному таксі в сторону вул. Рибалко в м. Харків згаданий вище особливо небезпечний наркотичний засіб у розфасованому по зіп-пакетах стані, який у неї було виявлено та вилучено поліцією 03 вересня 2022 року з 16 години до 16 години 25 хвилин.

05 вересня 2022 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_10 , повідомила ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.п.6-13).

Цього ж дня слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.23).

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив ОСОБА_8 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваній виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, особу підозрюваної та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними протоколу затримання підозрюваної по АДРЕСА_2 від 03 вересня 2022 року, якими підтверджено, що цього дня з 16 години до 16 години 25 хвилин у ОСОБА_8 в ході особистого обшуку ввиявлено та вилучено картонну коробку з логотипом «Нова пошта, всередині з 25 розфасованими згортками в ізоляційній стрічці. 24 з них відповідно до висновку експерта №19755 містять полімерні зіп-пакети з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 20, 377 г; та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до неї одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого їй тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений створенням загрози заподіяння тяжких наслідків та їх заподіянням здоров`ю всього населення (невизначеного кола осіб), економіки й суспільства, підривом заснованого на законі порядку обігу наркотичних засобів в Україні, дані про особу підозрюваної, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, як просить апелянт.

Посилання захисника на те, що підозрювана визнає винуватість у вчиненому злочині є безпідставними, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_8 повністю заперечила причетність до обставин повідомленої їй підозри.

Також, усупереч доводам апеляційної скарги, встановлені під час розгляду клопотання та апеляційної скарги обставини в їх сукупності не дають підстав уважати, що підозрювана має такі соціальні зв`язки, що могли би слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Даних (медичних висновків) з приводу неможливості перебування ОСОБА_8 під вартою перевіркою матеріалів провадження не встановлено та стороною захисту в суді апеляційної інстанції не надано.

Колегія суддів ураховує те, що підозрювана не судима, має малолітню дитину, поряд з тим не працює, однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не є достатньою й мотивованою підставою для його пом`якшення.

Водночас, застосувавши підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка не є максимальною відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки визначений розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_8 тяжкого корисливого злочину, даних про особу підозрюваної, у співставленні з рядом існуючих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4