УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання потерпілого у кримінальному провадженні № 0012899 від 06.12.2018 року ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій, -
В С Т А Н О В И В :
У липні 2021 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_5 про встановлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 012899.
Клопотання мотивоване тим, що кримінальне провадження ЄРДР №0012899 від 06.12.2018 року стосується рідної бабусі заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 27.12.2018 року загинула в реанімаційному відділенні Медичного центру «Універсальна клініка «Оберіг» ТОВ «КАПИТАЛ». 21.01.2019 року в цьому кримінальному провадженні мене визнано потерпілим. 22.06.2021 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 був повернутий прокурору, рішення вступило в законну силу 30.06.2021 року. Утім, за період часу з 30.06.2021 року до 30.07.2021 року жодних дій процесуальний керівник ОСОБА_8 не вчинила, що є грубим порушенням засад розумності строків у кримінальному провадження. Враховуючи вищевикладене заявник просить встановити прокурору ОСОБА_8 або іншому прокурору в кримінальному проваджені процесуальні строки для здійснення наступних процесуальних дій: вручити оновлене (повторне) повідомлення про підозру ОСОБА_7 - 5 діб; виконати вимоги статті 290 КПК України 5 діб; вручити обвинувальний акт обвинуваченому ОСОБА_7 та адвокатам, які здійснюють його захист і одночасно направити обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Києва відповідно до положень ст.293 КПК України 5 діб.
Заявники у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.
Прокурор у судовому засіданні щодо клопотання заперечив, та просив у його задоволенні відмовити.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.
Положеннями ст.64 Конституції України визначено заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.
Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Конституційний Суд України у рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, та відповідно до ч. 2 ст. 64 Конституції не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а недоторканість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.
Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено слідчим суддею, 21.01.2019 року у кримінальному провадженні №0012899 ОСОБА_4 визнано потерпілим
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2021 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012899 від 06 грудня 2018 року,за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.140, ч.2 ст.139 КК України - повернуто прокурору Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.
Звертаючись до слідчого судді заявник зазначив, що станом на день подачі вказаної скарги до суду, процесуальний керівник ОСОБА_8 жодних дій не вчинила, що є грубим порушенням засад розумності строків у кримінальному провадження.
Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 6 ст. 28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Системний аналіз Конституції України і зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9,131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.
В той же час, чинним КПК України не передбачено встановлення процесуального строку для виконання прокурором дії, а виконання прокурором ухвали суду повинно вирішуватись в порядку розгляду заяв і клопотань чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, у порядку ст. 303 КПК України.
З огляду на наведене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання про встановлення процесуального строку.
На підставі ст.ст. 114, 376 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л ИВ :
В задоволенні клопотання потерпілого у кримінальному провадженні № 0012899 від 06.12.2018 року ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Текст ухвали складено 13 грудня 2021 року.