ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1895/22 Справа № 192/451/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2022 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№21) МЮУ та голови спостережної комісії при Дніпровській районній державній адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2022 року було відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№21) МЮУ та голови спостережної комісії при Дніпровській районній державній адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджений має дев`ять судимостей, раніше умовно-достроково звільнявся, але в подальшому через невеликий проміжок часу знову скоював злочини, згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року, скоїв кримінальне правопорушення через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, тому суд першої інстанції зробив висновок, засуджений, став на шлях виправлення, але не довів своє виправлення і тому до нього не доцільно застосовувати умовно-дострокове звільнення від покарання.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено право на захист засудженого, оскільки захисниця ОСОБА_9 не була допущена до приміщення суду у звязку із введенням воєнного стану.
Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано пояснень ОСОБА_7 та представника Державної установи Солонянська виправна колонія №21, а також не враховано, що засуджений має позитивні характеристики з місць позбавлення волі, має заохочення, засуджений працевлаштований, навчається, має матір, яка потребує лікування.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування норм закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.09.2019 року до 4 років позбавлення волі.
Згідно з вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2020 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.09.2019 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
Відповідно до вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 23.11.2020 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покаранням призначеного вказаним вироком більш суворим покаранням призначеного вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2020 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.
Початок строку відбування покарання 31.05.2019 року. Кінець строку відбування покарання 31.07.2023 року.
Як вбачається з характеристики за час відбування покарання, засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання у Криворізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режим утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника оскільки з подання начальника Солонянської виправної колонії (№21) МЮУ вбачається, що засуджений має дев`ять судимостей, раніше умовно-достроково звільнявся, але в подальшому через невеликий проміжок часу знову скоював злочини. Згідно з вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року, скоїв кримінальне правопорушення через місяць після звільнення з місць позбавлення волі.
Колегія суддів не приймає доводи захисника, оскільки вказані доводи хоча і характеризують позитивно особу засудженого, проте не вказують на факт його виправлення, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність заохочень за весь період відбуття покарання не може свідчити про виправлення засудженого.
Як вбачається з журналу судового засідання від 10.05.2022 року засуджений ОСОБА_7 не заявляв клопотань про те, що він заперечує про розгляд справи за відсутності захисника, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 не вбачається, що він протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці бажав довести своє виправлення. З тексту проведеної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення вбачається, що результат ступеня ймовірної небезпеки для суспільства визначений як СЕРЕДНІЙ.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2022 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№21) МЮУ та голови спостережної комісії при Дніпровській районній державній адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2022 року про відмову в задоволенні подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№21) МЮУ та голови спостережної комісії при Дніпровській районній державній адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4