У Х В А Л А
Іменем України

13.09.2022

Справа № 331/2623/22

Провадження № 1-кс/331/923/2022

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000139 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У провадження слідчого судді надійшло вище вказане клопотання у якому зазначено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою вчинення злочинів проти власності, не пізніше початку першої декади травня 2022 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) вступила злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Спільно із зазначеними особами ОСОБА_6 у період з не пізніше початку першої декади травня 2022 року до моменту її викриття співробітниками правоохоронних органів 05.09.2022 вчинила на території м. Запоріжжя ряд тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням шляхом обману та шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки грошовими коштами фізичних осіб.

Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за її вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з середини травня по 10.06.2022, перебуваючи в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому орендованому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_10 та її відома під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_9 представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 115 000 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за її вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з 23.05.2022 по 14.06.2022, перебуваючи в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та її відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_11 представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 150 000 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за її вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з 26.05.2022 по 14.06.2022, перебуваючи в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та її відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_12 представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останньому завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілого у загальній сумі 540 000 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за її вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з 02.06.2022 по 20.06.2022, перебуваючи в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та її відома під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_13 представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 12 020 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за її вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з 10.06.2022 по 14.06.2022, перебуваючи в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та її відома під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_14 представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 913 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілій ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за її вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з 13.06.2022 по 14.06.2022, перебуваючи в орендованому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_15 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та її відома під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_15 представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 300 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілій ОСОБА_15 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила злочини, передбачені ч.3 ст.190 КК України, який кваліфікуються як: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене за попередньою змовою групою осіб; заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене за попередньою змовою групою осіб; заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великому розмірі.

05.09.2022 проведено санкціонований обшук автомобіля Suzuki SX 4
АР 4029 ІІ, в ході якого було виявлено та вилучено:
- зошит з обкладинкою синього кольору в якому записана інформація, що має відношення до обставин кримінального правопорушення;
- свідоцтво про реєстрацію ТЗ Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ;
- транспортний засіб Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ.
05.09.2022 ОСОБА_6 01.09.1982 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
05.09.2022 ОСОБА_6 01.09.1982 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
На сьогоднішній день виникла необхідність у накладені арешту на вилучене в ході обшуку речі, адже по вказаним вилученим об`єктам слід провести ряд слідчих дій, зокрема провести експертизи, огляди.
Крім цього, слід врахувати, що вказані предмети є знаряддям вчинення злочину, та проведення їх огляду дає змогу встановити зокрема механізм вчинення кримінальних правопорушень.
Крім цього, слід врахувати, що автомобіль Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ належить підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на вказане майно необхідно накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову потерпілихОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 .
Просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ, а саме: зошит з обкладинкою синього кольору в якому записана інформація, що має відношення до обставин кримінального правопорушення; свідоцтво про реєстрацію ТЗ Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ; транспортний засіб Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ vin НОМЕР_1 .

Слідчий у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на зошит з обкладинкою синього кольору в якому записана інформація, в задоволенні іншої частини клопотання просив відмовити, так як слідчий не надав вартість майна, яке належить арештувати та не довів суду що свідоцтво про реєстрацію ТЗ Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ є знаряддям злочину у даному кримінальному провадженню.

Суд,заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частинами 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

11.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно протоколу обшуку, 05.09.2022 проведено санкціонований обшук автомобіля Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ, в ході якого було виявлено та вилучено: зошит з обкладинкою синього кольору в якому записана інформація, що має відношення до обставин кримінального правопорушення; свідоцтво про реєстрацію ТЗ Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ; транспортний засіб Suzuki SX 4 НОМЕР_2 .
05.09.2022 ОСОБА_6 01.09.1982 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
05.09.2022 ОСОБА_6 01.09.1982 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно протоколу про проведення обшуку, 05.09.2022 проведено санкціонований обшук автомобіля Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ, в ході якого було виявлено та вилучено: зошит з обкладинкою синього кольору в якому записана інформація, що має відношення до обставин кримінального правопорушення; свідоцтво про реєстрацію ТЗ Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ; транспортний засіб Suzuki SX 4 НОМЕР_2 .
Згідно реєстраційної картки ОСОБА_6 є власником автомобілю Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ.

Матеріали кримінального провадження містять позовні заяви потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 830 000,00грн., завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.170 КПК арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Такий арешт задля забезпечення відшкодування шкоди з огляду на ч.6 ст. 170 КПК може бути накладено на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що автомобіль Suzuki SX 4 АР 4029 ІІналежить підозрюваній ОСОБА_6 , з метою досягнення справедливого балансу між правами та інтересами власника майна, а також з метою виконання завдань досудового розслідування, закріпленими положеннями ст. 2 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на транспортний засіб з огляду на таке.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, суд звертає увагу, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів особи, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Суд виходить із того, що згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК одним із способів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом чотири частини 2 статті 170 цього Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У цьому кримінальному провадженнімістяться позовні заяви потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 830 000,00грн., завданої кримінальним правопорушенням. Суду надано докази про наявність у власності підозрюваної автомобіля Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ. З урахуванням суми позовних вимог суд вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль та обирає найменш обтяжливий для підозрюваної спосіб забезпечення кримінального провадження лише у вигляді позбавлення права на відчуження вказаного майна.
Зошит з обкладинкою синього кольору в якому записана інформація, є речовими доказами, оскільки є предметами вчиненого злочину, а тому з урахуванням заявлених слідчим у клопотанні обставин, у відповідності до положень ч. 2 ст. 170 КПК України на них необхідно накласти арешт.

Матеріали додані до клопотання не містять належних доказів про те, що вилучене в ході обшуку свідоцтво про реєстрацію ТЗ Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ є знаряддям злочину або речовим доказом,і яке має доказове значення у кримінальному провадженні, тому у частині накладення арешту на вказане свідоцтво необхідно відмовити.
Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000139 від 11.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ, а саме: зошит з обкладинкою синього кольору в якому записана інформація, що має відношення до обставин кримінального правопорушення.

Накласти арешт на транспортний засіб Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ vin НОМЕР_1 шляхом заборони на його відчуження.

В частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію ТЗ Suzuki SX 4 АР 4029 ІІ - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1