Справа № 359/9801/21
Провадження № 1-кп/359/276/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , їх захисників адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0000282, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2021 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Казахстан, громадянки України, українки, із вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні трьох дітей, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох дітей, працюючого на посаді директора ТОВ "ЮЛВА", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

В ході судового розгляду, прокурором Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі ст. 338 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 341 КПК України, складено та погоджено з в.о. керівника Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_18 обвинувальний акт, в якому змінено правову кваліфікацію висунутого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачення, а також формулювання такого обвинувачення та викладення фактичних обставин вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення. Копії обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням було вручено обвинуваченим та їх захисникам, а також долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у такому.

Так, у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Києві (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але на пізніше 24.04.2021 року, виник злочинний умисел на здійснення контрабанди прекурсорів псевдоефедрин, шляхом їх переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю на територію України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на контрабанду прекурсорів, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, знаходячись у м. Києві (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), розробили план, відповідно до якого ОСОБА_10 зобов`язувався організувати за допомогою невстановлених в ході розслідування осіб придбання на території Арабської Республіки Єгипет прекурсорів, їх подальшу передачу ОСОБА_9 , а остання в свою чергу зобов`язувалась, з метою збільшення кількості можливого ввезення прекурсорів, шляхом збільшення одиниць багажу, залучити інших осіб, які не усвідомлювали злочинність дій останніх - ОСОБА_14 та ОСОБА_19 , здійснити переліт до Арабської Республіки Єгипет та в подальшому забрати необхідну кількість прекурсорів і, використовуючи, в тому числі багаж вищевказаних осіб, з приховуванням від митного контролю, здійснити переміщення прекурсорів на територію України через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Реалізуючи злочинний умисел спрямований на контрабанду прекурсорів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за допомогою мессенджерів здійснював організацію закупівлі лікарських препаратів іноземного походження на території Арабської Республіки Єгипет, які містять у собі псевдоефедрин, збір та фасування вказаних препаратів у мережі аптек " ІНФОРМАЦІЯ_3 , контролюючи при цьому відповідні дати придбання зазначених препаратів, їх кількість та строки пакування. Після чого ОСОБА_10 надавав відповідні вказівки та поради ОСОБА_9 на предмет того, куди саме та коли необхідно буде їхати для подальшого вивезення зазначених препаратів з території Арабської Республіки Єгипет та перевезення їх через державний кордон України, притримуючись при цьому заздалегідь розробленого плану.

Так, у результаті зазначених вище дій, вчинюваних за попередньою змовою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , 24.04.2021 року о 01 год. 29 хв., на території митного поста "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС, в зоні митного контролю залу "Приліт", розташованого на території терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, було розпочато митний контроль багажу ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та їх ручної поклажі. Під час митного контролю в залі "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 обрали "Зелений коридор" для декларування товарів, після перетину зеленої лінії в режимі "Зелений коридор", таким чином задекларувавши те, що переміщувані ними через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. Після перетину зеленої лінії в режимі "Зелений коридор" митного поста "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС, в зоні митного контролю залу "Приліт", розташованого на території терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, було розпочато митний контроль багажу останніх з використанням рентген-апарату митниці та останніх запрошено до зони ретельного огляду багажу митниці.

Під час проведення митного огляду валіз із багажними бирками №№ 0566 РS 764942, 0566 РS 764941, 0566 РS 764944, зареєстровані на прізвище ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , виявлено та вилучено таблетки "Decancit SR" TM "APEX" загальною кількістю 99 979 штук, що містять у собі псевдоефедрин, який відповідно до списку № 1 таблиці IV "Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю" Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, загальна маса якого становить 9859,2668 г, що відповідно до таблиці 3 "Великі, та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року, становить особливо великий розмір, переміщення якого через митний кордон України з приховуванням від митного контролю здійснено за попередньою змовою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Органами досудового розслідування зазначені дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, як контрабанда прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в особливо великих розмірах, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованого їй злочину своєї вини не визнала повністю, та показала, що контрабанду прекурсорів вона не вчиняла. Так, з 2019 року вона, будучи зареєстрованою як ФОП, почала займатися підприємницькою діяльністю в мережі Інтернет, здійснюючі продаж різних косметичних засобів, БАДів, вітамінів, придбаних в Таїланді, Індії та Єгипту, через власні сайти. У здійсненні вказаної діяльності їй допомагає чоловік. Товар вона придбавала або через постачальників, або досить часто самостійно літала до вказаних країн за товаром, з метою розширити асортимент продукції. У зв`язку із пандемією короновірусу ОСОБА_20 був закритий, і вона не мала змоги купити там товар. В той же час її клієнти у період загострення пандемії почали цікавитись, чи не має в неї у наявності медичних препаратів із Єгипту, оскільки випуск лікарських препаратів суворо регулюється державною, а тому вони є надзвичайно якісними та по доступній ціні. При цьому в неї постійно запитували з приводу лікарських препаратів "1,2,3 hikma" та "Decancit", так як їх дія спрямована на усунення закладеності дихальних шляхів. На той момент пошта в Єгипті не працювала, а тому придбати такі препарати можливо було на території Єгипту в аптеці, де вони були у вільному продажі. Полетівши до Єгипту, щоб придбати необхідні їй різні косметичні засоби, вітаміни, вона також придбала по декілька пачок вказаних препаратів. Виклавши ці препарати на своєму сайті, їх відразу розібрали. При цьому в неї постійно запитували з приводу даних препаратів, бажаючи їх замовити. Розуміючи, що вказані препарати користуються великим попитом, є надзвичайно дієвими лікарськими засобами, оскільки він дуже допоміг її чоловіку, після перенесеного ковіду, вона вирішили ввезти його значну кількість для продажу на своїх сайтах. В Єгипті у неї був знайомий аптекар, з яким вони познайомились під час відпочинку, який також дуже рекомендував лікарський препарат "Decancit" як засіб при ковіді. Вказаний препарат був у вільному доступі в Єгипті, і його можна було придбати в будь-якій аптеці. Однак, оскільки їй була необхідна значна його кількість, то вони його придбали через свого знайомого аптекаря. З цього приводу із аптекарем спілкувався її чоловік, зокрема домовившись і про дату, коли можливо буде забрати цей препарат у необхідній їм кількості. Тому вона запропонувала своїм подружкам ОСОБА_16 та ОСОБА_14 поїхати разом на відпочинок, поєднавши його із роботою, а саме забрати вказаний препарат із Єгипту, із використаннях їх валіз, щоб їй не переплачувати за додатковий багаж. На весні 2021 року, прибувши до Єгипту, вона придбала в аптеці лікарський засіб "Decancit", на придбання якого не потрібно було будь-якого рецепту та дозволу. Вказані таблетки вона придбала в оригінальних блістерах, без коробок та інструкцій, для економії місця у валізі. Потім, взявши у своїх подруг валізи, вона розклала вказані таблетки на 3 валізи, і привезла їх до України. При цьому вона навіть і гадки не мала про те, що вказаний препарат містить якісь заборонені речовини. Вона була впевнена, що якщо він у вільному продажі на території Єгипту, то там не могло бути щось заборонено. Будь-яких проблем при перетину митного кордону в Єгипті вони не мали. В той же час, перетнувши кордон України, після того як вони із подругами в аеропорту "Бориспіль" забрали багаж та направились до виходу, їх зупинили на митному контролі. В них запитали, що вони перевозять, на що вона відразу, нічого не скриваючи, повідомила, що таблетки. Після цього їх із валізами запросини на рентген-апарат для проведення огляду. Потім їх попросили відкрити валізи, вони відразу відкрили, нічого не приховуючи від митників, де лежали таблетки. В подальшому з`явилися працівники правоохоронних органів, їх із подругами затримали, вилучили в них мобільні телефони, без оформлення відповідних процесуальних документів. Їм було наказано залишатися поряд із працівниками правоохоронних органів та виконувати їх вказівки щодо заборони самостійного пересування по території посту та залишення його території. Їм не дозволяли ні з ким спілкуватися, не давали можливості зателефонувати до близьких та повідомити про факт їх затримання. Вказала, що на неї чинився психологічний тиск, оскільки її обвинувачували у продажі якихось заборонених препаратів. Вона бажала, щоб був присутній захисник під час обшуку її валізи, однак їй не було цього забезпечено. Таким чином, працівники правоохоронних органів, незаконно утримуючи її із подругами на території митного посту в аеропорту "Бориспіль", самостійно обшукали їх валізи, вилучивши звідти всі таблетки. Потім її було доставлено працівниками поліції до місця її проживання, де останні відразу провели обшук у їхній квартирі, де вилучені різні косметичні засоби, вітаміни, лікарські препарати, які вона продавала на своїх сайтах. Весь товар вона зберігала вдома, оскільки не було фінансової можливості орендувати окреме приміщення. З приводу наявності будь-яких заборонених речовин у вказаних ліках їх не було нічого відомо, та вона навіть не здогадувалася. Вказані ліки вільно продається в Україні на різних Інтернет-сайтах. Вона особисто їх так придбавала для себе із чоловіком, ще до того, як вона почала їх реалізовувати на своїх сайтах. Так само вона не цікавилися, чи зареєстрований вказаний лікарській засіб на території України. Виключно від працівників митниці вона вперше почула, що у складі таблеток, які вона ввозила на територію України, є заборонена речовина псевдоефедрин. При цьому навіть почувши цю назву, їй не було відомо, що це за речовина та чому вона заборонена. Про те, що це прекурсор і що це таке дізналась вже під розслідування даної справи від правоохоронних органів. Дійсно, вона підтвердила, що на території Єгипту в неї були знайомі митники, із якими вона підтримувала дружні стосунки, з огляду на те, що досить часто літала, познайомившись під час того як приїжджала на відпочинок разом із родиною. Митний контроль вона повинна була проходити у терміналі, де мала знайомих митників, оскільки переживала, що інші митники можуть обшукувати, оскільки вона везе велику кількість медичного препарату. Не була впевнена, що можна перевозити саме таку кількість медичного препарату. Однак, як би вона знала, що вказаний медичний препарат містить заборонені речовини і його не можна ввозити, вона б ніколи його не купляла, оскільки вона є матір`ю трьох дітей, і думає про їхнє майбутнє. При прийнятті рішення про закупівлю та ввезення в Україну вказаного препарату вона керувалась лише наявною інформацією про лікарські властивості даного препарату і була впевнена, що привезла до України необхідний людям антигістамінний лікарський засіб, який користувався попитом та може принести дохід в розумінні здійснення законної підприємницької діяльності. Дійсність та справжність розмов, зафіксованих у протоколах за НСРД, підтвердила. Контрабанду прекурсорів вона не вчиняла, не мала будь-якого наміру їх перевозити, а ввозила лише лікарській засіб, який був у вільному обігу. Просила її виправдати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні і вчиненні інкримінованого йому злочину своєї вини не визнав повністю, та показав, що його дружина ОСОБА_9 десь півтора роки назад вирішила займатися продажем різних косметичних засобів, які вона придбавала у Таїланді, Індії та Єгипті, на своїх сайтах, з метою поліпшення матеріального становища їх родини. Вона зареєструвалась як ФОП. У зв`язку із загостренням пандемії "короновірусу" стали користуватися попитом лікарські засоби, дія яких була спрямована на усунення закладеності дихальних шляхів. Вказані ліки його дружина придбавала в Єгипті, де дуже якісні лікарські засоби, та потім реалізовувала їх в України на своїх сайтах, не знаючи, про те що обіг їх в Україні заборонено і що вони мають вміст прекурсору. У Єгипті вказані таблетки зареєстровані, перебувають у вільному обігу, дружина придбавала їх в аптеці без будь-якого рецепту. Крім того, вказаний лікарський засіб вільно продавався і на території України через мережу Інтернет на різних сайтах. Дружина їздила закупляла ці ліки та різні косметичні засоби до Єгипту. Він в свою чергу допомагав їй лише зробити замовлення вказаних ліків в Єгипті. Саме він як чоловік спілкувався із лікарем, який там працював, з яким вони познайомились під час відпочинку, та обговорював всі деталі їх замовлення та строки його готовності, оскільки вони замовляли значний обсяг ліків, так як вони користувалися попитом. Також дружина в нього придбавала ще різні косметичні засоби з метою їх подальшої реалізації. Узгодивши дату, на яку їх замовлення було готове, його дружина, яка разом із подружками ОСОБА_14 та ОСОБА_16 полетіла на відпочинок до Єгипту, повинна була забрати вказані таблетки та привезти до України. Враховуючи, що дружинна ввозила значний обсяг ліків, він хвилювався з приводу того, чи дозволено ввозити таку кількість. Однак, що вказані ліки містять якусь заборонено речовину, ні він, ні його дружина навіть не могли подумати, з огляду на їх вільний обіг. Також при вильоті із Єгипту жодних питань до його дружини у працівників митниці не виникало. Вона дійсно мала знайомих митників у Єгипті, однак останні їй допомагали лише прискорити процедуру проходження митного контролю, однак жодної заборони на вивіз цих ліків не було. Коли його дружина разом із подругами прилетіла до аеропорту "Бориспіль", то їх було затримано. Його також затримали, оскільки він зустрічав свою дружину в аеропорту, та вилучили мобільний телефон. Потім він разом із працівниками поліції поїхали до квартири за місцем їхнього проживання, де проводився обшук. Він не розумів, що відбувається, оскільки він не міг зв`язатися із дружиною, бо працівники правоохоронних органів не давали можливості цього зробити. Вказав, що неодноразово заявляв клопотання про присутність захисника під час обшуку в квартирі, однак йому було відмовлено. Під час обшуку були вилучені косметичні засоби та якісь ліки. В ході досудового розслідування йому стало відомо, що до вмісту таблеток, які ввозила його дружину, входить речовини псевдоефедрин, яка є прекурсором, тобто заборонена речовина. До вказаної справи він навіть не знав про існування такої речовини, а тим паче, що вона заборонена. Вказані ліки вони особисто вживали і вони йому дуже допомогли при лікуванні короновірусу. Вважає, щодо них із дружиною матеріали кримінальної справи сфальсифіковані працівниками правоохоронних органів, оскільки ці ліки вільно продаються в аптеках Єгипту.

При розгляді кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , безпосередньо допитавши обвинувачених, свідків, вивчивши документи як докази, на які посилався прокурор, а також надані стороною захисту, вивчивши всі матеріали кримінального провадження, провівши дебати у яких прокурор просив: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнати винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, а захисники та обвинувачені, які не визнали своєї вини у вчиненні даного злочину, просили їх виправдати, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за висунутим їм обвинуваченням з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Судом були допитані свідки обвинувачення, які на думку прокурора, підтверджують винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що близько 4-5 років назад вона під час прогулянки із донькою познайомилась із ОСОБА_9 , яка також була разом зі своїми дітьми. З того часу між ними склалися дружні відносини. Потім вона вже познайомилася із чоловіком ОСОБА_21 . ОСОБА_9 займається бізнесом з продажу різної косметики, вітамінів, препаратів з Таїланду, Єгипту через свої Інтернет-сайти. Десь навесні 2021 року вона разом із ОСОБА_9 та їхньою знайомою ОСОБА_14 вирішили полетіти на відпочинок до Єгипту. Організацією поїздки займалась ОСОБА_9 , а вони лише із ОСОБА_14 дали їх грошові кошти, щоб оплатила їх відпочинок. У Єгипті ОСОБА_9 попросила її та ОСОБА_14 скористатися їхніми валізами, щоб не платити за додатковий багаж. Вона хотіла перевести якусь там продукцію, яку придбала в Єгипті, для свого бізнесу. Будь-яких питань до асортименту її товару в неї не виникало, оскільки вона знає ОСОБА_9 як порядну та відповідальну людину, яка займається законною діяльністю. Вона взяла їх валізи, самостійно їх складала, розділивши свій товар на 3 валізи, та упакувала, а потім вже їм їх повернула. Під час проходження митного контролю в Єгипті до них будь-яких питань не було, і вони без проблем його пройшли. Прилетівши, до аеропорту "Бориспіль", взявши свій багаж, вони направились до виходу, де до них підійшли працівники митниці, із проханням пройти для більш ретельного огляду. Вони пішли разом із ним, їх валізи просвітили на рентген-апараті, після чого попросили відкрити, що вони відразу і зробили. Відкривши валізу, там лежали якісь таблетки, які не були приховані. Вміст валізи вона побачила вперше лише в аеропорту "Бориспіль". Працівники митниці повідомили, що у вказаних таблетках міститься якась заборонена речовина, а також, що в такій кількості їх перевозити не можна. У зв`язку з цим, на них було складено протоколи про порушення митних правил. Після чого їх затримали, не давали спілкуватись між собою, у дівчат забрали телефони, а в неї ні, бо її був розбитий. Участь адвоката їм також не забезпечили. Також, виявлені у валізах таблетки, перераховували та вилучили. При складання протоколів ОСОБА_9 повідомила, що вказані таблетки вона придбала в аптеці в Єгипті, які були у вільному продажі. ОСОБА_9 також не було відомо, що це якісь заборонені ліки, і вона була впевнена, що їх можна ввозити, оскільки вони продавались на території України. Бо в іншому випадку, вона б ніколи їх не ввозила і не продавала. Жодної винагороди за переміщення таблеток у своїй валізі вона не отримувала, вони полетіли на відпочинок, а ОСОБА_9 просто попросили їх валізи, які були порожні, бо їх речі вмістились в рюкзаки, щоб перевести свій товар.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що із ОСОБА_9 знайома близько року, з якою її познайомила їхня спільна знайома ОСОБА_16 , і вони разом товаришували. Десь наприкінці березня або квітня 2021 року, точної дати вона не пам`ятає, вони поверталися всі разом із відпочинку в Єгипті. В аеропорту "Бориспіль", коли вони забрали свої валізи та направилися до виходу, до них підійшло близько 10 осіб, як їх окружили та запросили пройти до якось кімнати. Відразу запитали, що вони перевозять у валізі, на що вона повідомила, що там знаходяться якісь речі подруги, які вона допомагає перевести. Коли вони перебували в Єгипті, то ОСОБА_9 попросила їх із ОСОБА_16 дати свої валізі, які вже були порожні, бо що там знаходилось було використано на відпочинку, щоб перевести свою продукцію, не платити за додатковий багаж. Вона відразу дала їй валізу, не цікавлячись, що вона буде перевозити, оскільки їй було відомо, що ОСОБА_9 займається продажем різної косметики, вітамінів, які закупляє закордоном, через Інтернет-сайти. ОСОБА_9 самостійно склала та запакувала валізу, після чого вже вона їй її повернула. Будь-яких підстав не довіряти ОСОБА_9 в неї не було, оскільки остання є відповідальною та порядною людиною. Вміст валізи їй був невідомий, і вона вперше побачила, що там знаходиться лише в аеропорту "Бориспіль". На прохання митників відкрити валізу, вони відразу це зробили. Відкривши, побачила, що у валізі знаходились якісь таблетки, без будь-якого приховування. Після чого на них було складено протоколи за порушення митних правил. Потім їх затримали, відібрали мобільні телефони та не дозволяли спілкуватися. Їй не було відомо, що це за таблетки, і лише від працівників правоохоронних органів вона дізналась, що у них є якісь заборонені речовини. Від ОСОБА_9 будь-яких грошових коштів вона не отримувала, це була допомога на її прохання. Вони їздили виключно на відпочинок, за який кожен платив сам за себе.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що станом на квітень 2021 року, він працював на посаді головного державного інспектора відділу оперативного реагування № 2 управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці. Того дня він перебував на зміні, і їм надійшло повідомлення від СБУ щодо можливого переміщення певними особами, із наданням орієнтування, заборонених речовин. Близько 01:00 чи 02:00 год. ночі три громадянки, які відповідали орієнтуванню, ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які обрали "зелений коридор" для проходження митного контролю. Після перетину ними зеленої лінії, їх у відповідності до вимог, закріплених у МК, було запрошено для проходження огляду валіз на рентген-апараті, під час якого було виявлено якісь лікарські засоби. Після чого вказаним громадянкам було запропоновано відкрити валізи, в яких було виявлено близько 100 000 пігулок, у складі яких містився прекурсор. Вказані пігулки переміщувались без ознак приховування. У зв`язку із чим ним разом із його колегою було складено протоколи про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК відносно вказаних громадянок. Складання протоколів відбувалося у присутності даних громадянок і вони перебували поряд із ними. Відносно ОСОБА_9 він протокол не складав. Вони оглядали і перераховували пігулки у кожній валізі, які потім передали працівникам СБУ, які проводили огляд місця події. Вказані пігулки були вилучені працівниками правоохоронного органу на підставі протоколу огляду місця події. Ще до перетину кордону вищезазначеними громадянками на території аеропорту, в зоні митного контролю, вже перебували працівники СБУ, прокуратури, з огляду на направлене орієнтування. Чи були затримані дані громадянки йому невідомо, під час огляду місця події вони знаходились поряд.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що станом на квітень 2021 року вона працювала на посаді старшого державного інспектора відділу оперативного реагування № 2 управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Київської митниці Держмитслужби. 24.04.2021 року вона перебувала на роботі в залі "Приліт" терміну "D" МА "Бориспіль", вночі був рейс із Єгипту, на якому прилетіла ОСОБА_9 разом з її 2 подругами. Вказані особи під час проходження митного контролю своїми діями самостійно обрали канал позначений символами зеленого кольору "зелений коридор". Під час проведення їхнього усного опитування щодо наявності в них товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, останні повідомили, що таких речей не мають. Враховуючи, що їм надійшов лист-орієнтування від СБУ на вказаних громадянок, що останні можуть перевозити заборонені речі, то їх разом із валізами було направлено на рентген-апарат митниці. Під час рентген огляду було виявлено, що у валізах знаходяться таблетки у блістерах, які у своєму складі містили псевдоефедрин, який є прекурсором, а тому обмежений до ввезення в Україну. Їх було запрошено до спеціальної кімнати митниці для складання протоколу про порушення митних правил, куди разом із ними вже направилися слідчий, працівники СБУ, прокуратури. Можливо вони підішли трохи раніше, вона вже точно не пам`ятає. У зв`язку із чим нею разом із її колегою відносно вказаних громадянок було складено протоколи про порушення митних правих за ст. 471 МК. Всі таблетки, які були у валізах були ними як митниками вилучені, перераховані та переписані до протоколу, та в подальшому передані слідчому СБУ у Дніпропетровській області. Вказані таблетки переміщувалися без приховування, лежали складені у валізі. Вона складала протокол відносно ОСОБА_9 . Вказані громадянки спочатку були затримані ними на підставі МК, а в подальшому мабуть вже працівниками СБУ. Потім вже відбувалася слідча дія огляд місця події за результатами якого було складено відповідний протокол правоохоронними органами, забравши таблетки. Хто саме упаковував таблетки, чи вона, чи працівники правоохоронних органів, вона не пам`ятає. Однак, вони вилучалися у відповідності до вимог чинного законодавства та були передані правоохоронним органам на підставі протоколу огляду місця події, який був підписаний всіма учасниками. Під час проведення огляду місця події ОСОБА_9 та її подруги перебували поряд, щоб останні користувалися мобільними телефонами вона не бачила. Можливо були якісь вказівки працівників СБУ з приводу заборони на спілкування, пересування відносно даних громадянок, але вона особисто не чула.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що вона зайшла на сайт "in-yan.com.ua", на якому продавалися різні косметичні засоби, щоб подивитися косметику. Під час перебування на даному сайті, вона побачила, що серед іншого там продаються лікарські засоби, а саме: "1, 2, 3" та "Decancit", які в своєму складі містять псевдоефедрин, який використовують при виготовленні психотропних речовин. Інформацію про склад препаратів прочитала на сайті. Сформувавши замовлення, однак не натиснувши на його підтвердження, вона побачила дані про адміністратора сайту, яким була ОСОБА_9 , номер її мобільного телефону та адресу. Відправлення товарів із даного сайту здійснювалося через "Нову пошту". Звернула увагу на речовину псевдоефедрин, оскільки від своїх знайомих чула, що він заборонений. Потім прочитавши ще інформацію про цю речовину в Інтернеті, зрозуміла, що в Україні заборонено продаж таких препаратів. Тому вказану інформацію вона повідомила своєму знайомому, який працював у правоохоронних органах, а також надала йому свої пояснення з цього приводу. В подальшому даний знайомий зробив замовлення на вказаному сайті вищезазначених препаратів. Отримавши замовлення, вони побачили, що йому прийшов якісь лікарський засіб без упаковки, маркування та інструкції.

Крім того, прокурором заявлено та судом задоволено клопотання про допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_22 , присутність яких під час судового розгляду, згідно ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Також, зі свого боку суд, сприяючи розгляду справи в розумні строки, неодноразово з власної ініціативи постановляв ухвалу про примусовий привід свідків, які підлягають допиту у судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення, та встановлення місця перебування даних свідків.

В той же час, не зважаючи на те, що вищевказаний свідок викликався у встановленому процесуальним законом порядку в кожне судове засідання, останній жодного разу не з`явився, ухвали суду про привід та встановлення місця перебування свідка не виконані, оскільки фактичне місцезнаходження шляхом проведення необхідних заходів розшуку не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вичерпаними всі можливості отримання доказів по кримінальному провадженню, оскільки заходи прийняті судом щодо виклику та допиту в якості свідка обвинувачення ОСОБА_22 , які було здійснено за клопотанням прокурора, не дали можливим це здійснити, а стороною обвинувачення на яку покладено відповідно до закону обов`язок доказування не вжито заходів щодо явки в судове засідання зазначеної особи. Таким чином, навіть не зважаючи на вжиті судом заходи для виклику вказаного свідка обвинувачення в судове засідання, останній так і не з`явився, тому за згодою всіх учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що всі можливості для його безпосереднього допиту в суді є вичерпаними. З цього приводу, сторона обвинувачення не виконала процесуальної ухвали суду від 21.06.2022 року щодо обмеження строків подання доказів стороною обвинувачення та приводу указаної особи або забезпечення участі такого свідка в судовому засіданні. У зв`язку з чим за правилами ст. 97 КПК України суд визнав допит свідка ОСОБА_22 неможливим.

Також, судом було безпосередньо досліджено письмові докази сторони обвинувачення, які на думку прокурора, доводять вину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, а саме:

- витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000282 (т.2 а.с.1, 2,3-4), згідно яких до реєстру 20.04.2021 року прокурором ОСОБА_23 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб здійснюють переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю (контрабанда) прекурсоровмісних препаратів іноземного виробництва;

- документи, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР за № 0000282 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України (т.2 а.с.5-7, 8, 9);

-постанова про визначення підслідності від 20.04.2021 року, згідно якої прокурором Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_23 визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000282 за слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області (т.2 а.с.10-11);

-процесуальні документи, які підтверджують повноваження групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування у даному кримінальному провадженні (т.2 а.с.20-22, 23-24, 30, 31-32, та групи прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні (т.2 а.с.12-14, 17-19, 27-29);

-постанови про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 20.04.2021 року (т.2 а.с.15) разом із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000282 (т.2 а.с.16), від 19.08.2021 року (т.2 а.с.35-36);

-постанова про визначення підслідності від 17.06.2021 року, згідно якої прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000282 від 20.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України за Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області (т.2 а.с.33-34);

-постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, за підписом заступника Генерального прокурора ОСОБА_24 , від 06.08.2021 року відповідно до якої доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000282 за слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області, у зв`язку з неефективністю досудового розслідування СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області (т.2 а.с.25-26);

-письмові доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, надані в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження (т.2 а.с.37, 52, 53, 198, т.3 а.с.116, 133-136);

-протокол про порушення митних правил № 0720/10000/21 від 24.04.2021 року, відповідно до якого у діях ОСОБА_9 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 471 МК України, яка 24.04.2021 р. о 01 год. 29 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", прилетівши до України з Єгипту, м. Шарм Ель Шейх, рейсом PS 6202, літаком а/к "МАУ", порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю (т.1 а.с.63-66);

-протокол про порушення митних правил № 0719/10000/21 від 24.04.2021 року, відповідно до якого у діях ОСОБА_25 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 471 МК України, яка 24.04.2021 р. о 01 год. 29 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", прилетівши до України з Єгипту, м. Шарм Ель Шейх, рейсом PS 6202, літаком а/к "МАУ", порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю (т.1 а.с.67-70);

-протокол про порушення митних правил № 0718/10000/21 від 24.04.2021 року, відповідно до якого у діях ОСОБА_26 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 471 МК України, яка 24.04.2021 р. о 01 год. 29 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", прилетівши до України з Єгипту, м. Шарм Ель Шейх, рейсом PS 6202, літаком а/к "МАУ", порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю (т.1 а.с.71-74);

-листи № 01-22/5-30 та № 01-22/5-32 від 30.04.2021 року, за підписом в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_27 , надані на запит прокурора ОСОБА_4 № 09/2-1639-21 від 24.04.2021 року (т.2 а.с.75), щодо не заперечення ДП МА "Бориспіль" на проведення слідчої дії 24.04.2021 року (т.2 а.с.76, 77);

-лист про надання інформації № 7-9-5/20/8/8452 від 28.04.2021 року, за підписом заступника начальника Київської митниці Держмитслужби, наданий на запит прокурора ОСОБА_4 № 09/2-1639-21 від 24.04.2021 року (т.2 а.с.78), з якого вбачається, що співробітникам УСБУ в Дніпропетровській області та Дніпропетровської обласної прокуратури надано дозвіл на проведення огляду на території терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" в зоні митного контролю митного поста "Бориспіль" Київської митниці Держмитслужби в рамках кримінального провадження № 0000282 від 20.04.2021 року (т.2 а.с.80);

-протокол огляду місця події від 24.04.2021 року приміщення, розташованого справа від дверей із № 1.1.61 із написом на дверях: "Зона митного контролю", яке знаходиться на першому поверсі терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, який почато о 08 год. 00 хв., закінчено о 09 год. 05 хв., проведеного прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в присутності понятих: ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , за участю: начальника сектору УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_30 , начальника УБН ДБП у Дніпропетровській області ОСОБА_31 , співробітника УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_32 , головного державного інспектора відділу реагування № 2 ОСОБА_13 , інших осіб: ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , із застосуванням відеозйомки на відеокамеру "GoPro" марки "Xiаomi", micro SD 32 GB. Як вбачається зі змісту даного протоколу безпосередньо предметом огляду стали три дорожні сумки темного кольору, на яких малися багажні бирки на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 . В ході даної слідчої дії, під час огляду вказаних трьох дорожніх сумок виявлено та вилучено: із сумки ОСОБА_9 - 3200 блістерів; 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 1 упаковка лікарського засобу "Hairtone"; із сумки ОСОБА_14 - 3400 блістерів; із сумки ОСОБА_16 3390 блістерів, які були поміщені до поліетиленових пакетів. Також в ході даної слідчої дії вилучено: три протоколи про порушення митних правил, складених відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , та три бирки із дорожніх сумок на ім`я останніх (т.2 а.с.81-84);

-відеозапис слідчої дії огляд місця події, який розміщений на оптичному носії - micro SD 32 GB, який є додатком до протоколу від 24.04.2021 року (т.2 а.с.85-86), відтворений та переглянутий в судовому засіданні;

-ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2021 року у справі № 204/3039/21, провадження 1-кс/204/756/21, якою накладено арешт на вищезазначена майно, що було 24.04.2021 року під час проведення огляду приміщення із написом "Зона митного контролю", розташованому на першому поверсі терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" (т.2 а.с.103-104);

-відеозаписи із камер відеоспостереження служби авіаційної безпеки, об`ємом 502 МВ, які містяться на флеш-накопичувачу (т.2 а.с.101), надані заступником генерального директора з авіаційної безпеки ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_33 (т.2 а.с.100) на запит прокурора ОСОБА_4 № 09/2-1639-21 від 05.05.2021 року (т.2 а.с.99). При відкритті флеш-накопичувача було встановлено, що на ньому містяться 4 відеофайли, на яких зафіксовано зона митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль". Вказаний флеш-накопичувач було досліджено в судовому засіданні шляхом демонстрації відеозапису. Встановлено, що на вказаних відеозаписах зафіксовано: отримання багажу ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 із багажної стрічки, обрання ними для проходження митного контролю каналу, позначеного символами зеленого кольору "зелений коридор", момент зупинення вказаних громадянок працівником правоохоронного органу, а не працівниками митниці, та подальше їх запрошення вже працівниками митниці для проходження огляду на рентген-апараті їх багажем, а також проведення митного огляду їх валіз інспектором митниці у присутні співробітників УСБУ в Дніпропетровській області та Дніпропетровської обласної прокуратури. Результат даного огляду не встановлено у зв`язку з закінченням відеозапису;

-протоколи огляду Інтернет сторінок " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та " ІНФОРМАЦІЯ_5 " від 21.04.2021 року та від 26.04.2021 року з додатками до них, з яих вбачається, що співробітником Кам`янського МРВ Управління СБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_34 , на виконання доручення, наданого у порядку ст.ст. 36-41 КПК, у службовому кабінеті № 110, проведено огляд Інтернет-ресурсів, що здійснюють продаж лікарських препаратів іноземного походження за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В ході даної слідчої дії встановлено, що на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснюється продаж косметологічних та лікарських препаратів, серед іншого, у розділі "Группы товаров и услуг" в категорії "Товары из Египта" розміщено оголошення щодо продажу лікарського препарату іноземного походження під назвою "Decancit SR" 20 таб. від простуди та грипу, вартістю 240 грн., де міститься детальний опис даного препарату із зазначенням його складу, зокрема, що в ньому міститься псевдоефедрин. Крім того, в ході огляду сайту ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено, що вказаний інтернет-ресурс також займається продажем косметологічних засобів та лікарських препаратів. Серед іншого, розміщено оголошення про продаж препарату "One, two, three 1, 2, 3" від простуди та грипу, який також у своєму складі містить речовину псевдо ефедрин. Також у розділі "Контакты" на кожному із сайтів міститься інформація про контактну особу, а саме: ОСОБА_35 , декілька номерів мобільних телефонів різних операторів, е-мейл, адреса, та інші засоби зв`язку. Також в ході перегляду відеозображення о/у зроблено скриншоти з екрану портативного комп`ютера, які є додатками до вказаного протоколу (т.2 а.с.106-108, 109-116, 117-119, 120-126);

-висновок експерта № СЕ-19/117-21/5316-НЗПРАП від 30.04.2021 року з ілюстративною таблицею, наданого головним судовим експертом сектору фізико-хімічних досліджень відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_36 , на підставі постанови прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 27.04.2021 року (т.2 а.с.96-98), з якого вбачається, що надані на дослідження таблетки білого кольору, що знаходяться у 5-ти блістерах із написом "Decancit SR" TM "APEX" (по 10 таблеток у блістері), згідно напису, вилучених із сумки ОСОБА_9 ; із сумки ОСОБА_25 ; із сумки ОСОБА_26 містять псевдоефедрин. Псевдоефедрин відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю. Маса псевдоефедрину в 50 таблетках (згідно напису, вилучених із сумки ОСОБА_9 ) загальною масою 19,661 г становить 5,957 г. Маса псевдоефедрину в 50 таблетках (згідно напису, вилучених із сумки ОСОБА_25 ) загальною масою 19,807 г становить 6,00 г. Маса псевдоефедрину в 50 таблетках (згідно напису, вилучених із сумки ОСОБА_26 ) загальною масою 19,738 г становить 5,980 г. Загальна маса псевдоефедрину в 150 таблетках білого кольору становить 17,937 г (т.2 а.с.129-132, 133-138);

-висновок експерта № СЕ-19/104-21/16335-НЗПРАП від 09.07.2021 року з ілюстративною таблицею, наданого старшим судовим експертом відділу дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів лабораторії досліджень матеріалів, речовин і виробів Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_37 , на підставі постанови прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 29.04.2021 року (т.2 а.с.139-140) з відповідними уточненнями, з якого вбачається, що у наданих на дослідження таблетках, які були вилучені під час проведення 24.04.2021 року обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: у 1416 таблетках, 984 таблетках, 732 таблетках, 12 таблетках, які містяться у чарункових упаковках із написами "Actifea 30GW0301/12gsk" виявлено псевдоефедрин, маса якого становить: 69,6672 г, 48,4128 г, 37,8624 г, 35,9412 г, 0,5916 г відповідно; у 2320 таблетках, 310 таблетках, 280 таблетках, 20 таблетках, які містяться у чарункових упаковках з написами "Decancit SR APEX Pharma" виявлено псевдоефедрин, маса якого становить: 230,1440 г, 30.5660 г, 27,2440 г, 1,9660 г відповідно; у 140 таблетках, які містяться у чарункових упаковках з написом: "EIPICO CONTA-FLU tablets" виявлено псевдоефедрин, маса якого становить 3,4440 г; у 19 капсулах з порошком, які містяться у чарункових упаковках з написом "Codiclyptol penta" виявлено псевдоефедрин, маса якого становить 0,5168 г; у 1540 каплетах, 20 каплетах, 8 каплетах, 3 каплетах, які містяться у чарункових упаковках з написами "1, 2, 3 One, two, three" виявлено псевдоефедрин, маса якого становить: 38,0380 г, 0,4980 г, 0,1960 г, 0,0753 г. Сумарний вміст псевдо ефедрину, у наданих на дослідження таблетках, капсулах та куплетах становить 525,1633 г (т.2 а.с.156-160, 161-164);

-висновок експерта № СЕ-19/104-21/17156-НЗПРАП від 10.08.2021 року з ілюстративною таблицею, наданого старшим судовим експертом відділу дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів лабораторії досліджень матеріалів, речовин і виробів Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_37 , на підставі постанови слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_38 про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 18.05.2021 року (т.2 а.с.142-144), відповідно до якого у наданих на експертизу 600 таблетках, 2850 таблетках, 370 таблетках, 7430 таблетках, 10 таблетках, 530 таблетках, 2920 таблетках, 8220 таблетках, 700 таблетках, 4070 таблетках, 3600 таблетках, 2230 таблетках, 400 таблетках, які вилучено із сумки ОСОБА_26 , виявлено псевдоефедрин. Маса псевдоефедрину становить: 61,800 г, 283,2900 г, 38,0000 г, 737,0560 г, 0,9840 г, 51,3570 г, 287,9120 г, 816,2460 г, 68,8800 г, 398,8600 г, 348,1200 г, 219,2090 г, 39,400 г відповідно. Сумарна маса псевдоефедрину складає 3350,1140 г. У наданих на експертизу 90 таблетках, 4640 таблетках, 3710 таблетках, 80 таблетках, 7430 таблетках, 810 таблетках, 1510 таблетках, 8140 таблетках, 7470 таблетках, 20 таблетках, 50 таблетках, які вилучені із сумки ОСОБА_25 виявлено псевдоефедрин. Маса псевдоефедрину становить: 8,8380 г, 455,6480 г, 366,5480 г, 7,7120 г, 727,3970 г, 78,1650 г, 147,6780 г, 785,5100 г, 738,0360 г., 1,9780 г, 4,9700 г відповідно. Сумарна маса псевдоефедрину складає 3322,4800 г. У наданих на експертизу 10 таблетках, 580 таблетках, 2400 таблетках, 6580 таблетках, 5600 таблетках, 1650 таблетках, 8159 таблетках, 30 таблетках, 6230 таблетках, 370 таблетках, 340 таблетках, які вилучені із сумки ОСОБА_9 виявлено псевдоефедрин. Маса псевдоефедрину становить: 0,9960 г, 57,0720 г, 231,6000 г, 654,7100 г, 558,3200 г, 162,5250 г, 809,3728 г, 3,0030 г, 620,5080 г, 37,0370 г, 33,5920 відповідно. Сумарна маса псевдоефедрину складає 3168,7358 г. Псевдоефедрин відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю (т.2 а.с.167-174, 175-185);

-протокол обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , від 24.04.2021 року, який почато о 04 год. 50 хв., закінчено о 10 год. 55 хв., проведеного слідчим в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_39 , на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку (т.2 а.с.186-188), в присутності понятих: ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , за участю: співробітників УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , інших осіб: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , із застосуванням відеозйомки на відеокамеру "Panasonic HC-V260" з вставленою картою пам`яті Micro SD "SanDisk" 32 GB s/n: 0443AXD264VR. В ході даної слідчої дії виявлено та вилучено: 293 блістера по 10 таблеток у кожному препараті "Decancit SR" TM "APEX" Pharma, 7 упаковок з двома блістерами по 10 таблеток у кожному препараті "CONTA-FLU" ANTICATARRHAL", 324 блістера по 12 таблеток у кожному препараті "Actifed 30 GW0301/12", 1 блістер, в якому міститься 10 таблеток препарату "Codiclyptol penta", 1 блістер, в якому міститься 9 таблеток препарату "Codiclyptol penta", 1 блістер, в якому міститься 3 таблетки препарату "1,2,3 hikma", 1 блістер, в якому міститься 8 таблеток препарату "1,2,3 hikma", 78 упаковок препарату "1,2,3 hikma" з двома блістерами по 10 таблеток у кожній, мобільний телефон марки "OPPO" model: CPH 2109, s/n: НОМЕР_1 , з встановленою сім-картою мобільного оператора "ВФ Україна" за номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки "iPhone6" MG4W2LL/A, s/n: НОМЕР_3 з встановленою сім-картою мобільного оператора "ВФ Україна" за номером НОМЕР_4 (т.2 а.с.189-192);

-відеозапис слідчої дії обшук, який розміщений на оптичному носії Micro SD "SanDisk" 32 GB s/n: 0443AXD264VR, який є додатком до протоколу від 24.04.2021 року (т.2 а.с.193), відтворений та переглянутий в судовому засіданні;

-протокол огляду від 26.04.2021 року, з якого вбачається, що слідчим в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_39 було оглянуто вміст поліетиленових пакетів № 1 та № 2, та встановлено, що в них знаходяться речі та предмети, які були вилучені під час проведення 24.04.2021 року обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_3 (т.2 а.с.194);

-висновок експерта № 58 від 03.06.2021 року з ілюстративною таблицею, наданого експертом Зонального експертного сектору ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_44 , на підставі постанови слідчого в ОВС СБ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_38 про призначення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів від 28.04.2021 року (т.2 а.с.202-203), яким встановлено, що надані на дослідження мобільні телефони: марки "OPPO" model: CPH 2109, s/n: НОМЕР_1 , та марки "iPhone6" MG4W2LL/A, s/n: НОМЕР_3 , перебувають у робочому стані. Дослідження мобільного телефону марки "iPhone6" було неможливим, оскільки вміст телефону захищений паролем користувача. В той же час інформація та файли, що містяться на мобільному телефоні марки "OPPO" model: CPH 2109, в наявному вигляді скопійовано на оптичний диск DVD-R Videx s/n: 17В, який опущено до паперового конверту та опечатано фрагментом паперу з пояснюючим написом "Додаток № 2 до висновку експерту № 58 від 03.06.2021" (т.2 а.с.205-207, 208-209, 211);

-протокол огляду від 06.09.2021 року, з якого вбачається, що слідчим в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_39 було оглянуто паперовий конверт, в якому знаходився DVD-R Videx s/n: 17В, на якому містилася інформація із мобільного телефону марки "OPPO" model: CPH 2109, а саме: "Історія Браузера", історія спілкування за допомогою коротких повідомлень (СМС), історія листування у встановлених Інтернет-месенджерах, електронне листування (т.2 а.с.212-222);

-лист адміністрації Держприкордонслужби, наданий на запит начальника СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_45 № 55/8-902/вих. Від 18.05.2021 року (т.2 а.с.231), про надання інформації щодо перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_9 за період часу з 01.01.2020 року по день надання відповіді (т.2 а.с.232);

-протокол обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , від 19.08.2021 року, який почато о 07 год. 19 хв., закінчено о 08 год. 01 хв., проведеного слідчим в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_39 , на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку (т.3 а.с.1-4), в присутності двох понятих, за участю: співробітників УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_32 ОСОБА_46 , інших осіб: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , із застосуванням відеозйомки на відеокамеру "Panasonic HC-V260" з вставленою картою пам`яті Micro SD "SanDisk" 32 GB s/n: 0443AZD264VR, та відеозапис даної слідчої дії. В ході даної слідчої дії нічого не вилучалось (т.3 а.с.5-7, 8):

-протокол обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , від 19.08.2021 року, проведеного слідчим в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_47 , на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку (т.3 а.с.9-11), в присутності двох понятих, за участю ОСОБА_14 , із застосуванням відеозйомки на відеокамеру "Panasonic HC-V260" з флеш-носієм, та відеозапис даної слідчої дії. В ході даної слідчої дії нічого не вилучалось (т.3 а.с.12-14, 20);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.09.2021 року, який було здійснено слідчим в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_39 , на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2021 року про тимчасовий доступ до речей і документів (т.3 а.с.142-143) у приміщенні відділення № 93 ТОВ "Нова Пошта" за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, буд 17, згідно якого було вилучено інформацію з реєстру експрес-накладних за номерами телефонів: НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 . Інформація була вилучена на оптичний диск DVD-R s/n: CMDR 47 G CFMWMO3 (т.3 а.с.144-147, 148);

-лист Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками № 48701-21 від 16.09.2021 року, наданий на запит прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 № 09/2-1639-21 від 01.09.2021 року (т.3 а.с.149-150), з якого вбачається, що згідно з Державним реєстром лікарських засобів України, препарат "Decancit SR" незареєстрований в Україні як лікарський засіб. Наявна в препараті кількість псевдоефедрину (120 мг) перевищує його гранично допустиму кількість, визначену постановою КМУ від 10.10.2007 року № 1203. Відповідно до постанови КМУ від 03.06.2009 року № 589 діяльність, пов`язана з обігом засобів і речовин, включених, зокрема до списку 1 Таблиці IV Переліку, препаратів, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори в кількості, що перевищте гранично допустиму, провадиться суб`єктами господарювання на підставі ліцензії, виданої Держлікслужбою (т.3 а.с.151-152);

-постанови прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про визнання речовими доказами від 24.04.2021 року (т.2 а.с.60-62), від 24.04.2021 року (т.2 а.с.87-89) та постанова слідчого в ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_38 про визнання речовим доказом та його доручення до кримінального провадження від 26.04.2022 року (т.2 а.с.195-197);

-квитанції № 125 та № 126 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження (т.3 а.с.186-187, 188);

-повідомлення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.10.2021 року (т.3 а.с.231, 232);

-постанова про виділення матеріалів кримінального провадження, за підписом прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , від 28.09.2021 року, відповідно до якої виділено з кримінального провадження № 0000119 в кримінальне провадження № 0000282, матеріали досудового розслідування (т.4 а.с.8-10);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.09.2021 року (т.4 а.с.11-12) та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2021 року (т.4 а.с.13);

-доручення про проведення негласних слідчих дій № 09/2-1043т від 04.03.2021 року, за підписом прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яким доручено співробітникам Управління СБУ в Дніпропетровській області проведення НСРД в рамках кримінального провадження № 0000119 (т.4 а.с.24-25);

-протокол за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.04.2021 року з додатком до нього: оптичний диск обл. № 55/8488т від 28.04.2021 року, складеного оперуповноваженим Кам`янського МВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_34 , на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду № 28-1334т/2021 від 02.03.2021 року (т.4 а.с.26-27), якою клопотання № 09/2-947т від 01.03.2021 року, щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, пов`язаних з тимчасовим обмеженням конституційних прав людини (т.4 а.с.19-23) задоволено, та надано дозвіл на проведення негласних слідчих розшукових дій стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, а саме: з номеру телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна" НОМЕР_6 , та номеру телефону оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл" НОМЕР_7 , та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу мобільних терміналів із вказаними номерами абонентів мобільних операторів, терміном на два місяці, згідно якого було знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_6 , який знаходиться у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_10 , за 13, 15, 19, 20, 22, 23, 26, 30 березня, 2, 11, 12, 13, 24 квітня 2021 року. У вказаному протоколі містяться аудіозаписи та стенограми проведеного оперативного-технічного заходу по зняттю інформації з мобільного номеру НОМЕР_6 , де зафіксовані телефонні розмови ОСОБА_10 зі своєю дружиною - обвинуваченою ОСОБА_9 , що відбулися між ними у зазначені вище дати. Також зафіксовані телефонні розмови із особою з прізвищем ОСОБА_48 , які відбулися 22.03.2021 року та 23.03.2021 року (т.4 а.с.40-66, 90);

-протокол за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.04.2021 року з додатком до нього: оптичний диск обл. № 55/8487т від 28.04.2021 року, складеного оперуповноваженим Кам`янського МВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_34 , згідно якого було знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_7 , який знаходиться у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_10 , за 14, 22, 25 березня 2021 року. У вказаному протоколі містяться аудіозаписи та стенограми проведеного оперативного-технічного заходу по зняттю інформації з мобільного номеру НОМЕР_7 , де зафіксовані телефонні розмови ОСОБА_10 із особою на ім`я ОСОБА_49 , який користується номер телефону НОМЕР_8 , які відбулися 14 та 22 березня 2021 року, в ході яких вони обголювали питання з приводу підняття рейтингу їх сайту. Також зафіксовано телефонну розмови із особою з прізвищем ОСОБА_50 , яка відбулася 25.03.2021 року (т.4 а.с.67-71, 90);

-протокол за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.04.2021 року з додатком до нього: оптичний диск обл. № 55/8489т від 28.04.2021 року, складеного оперуповноваженим Кам`янського МВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_34 , на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду № 28-1333т/2021 від 02.03.2021 року (т.4 а.с.28-29), якою клопотання № 09/2-946т від 01.03.2021 року, щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, пов`язаних з тимчасовим обмеженням конституційних прав людини (т.4 а.с.14-18) задоволено, та надано дозвіл на проведення негласних слідчих розшукових дій стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, а саме: з номеру телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна" НОМЕР_5 , та установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу мобільних терміналів із вказаним номером абонента мобільного оператору, терміном на два місяці, згідно якого було знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж з абонентського номеру НОМЕР_5 , який знаходиться у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_9 , за 10, 15, 19, 20, 25, 26, 29, 30 березня, 2, 7, 9, 13, 14 квітня 2021 року. У вказаному протоколі містяться аудіозаписи та стенограми проведеного оперативного-технічного заходу по зняттю інформації з мобільного номеру НОМЕР_5 , де зафіксовані телефонні розмови ОСОБА_9 зі своїм чоловіком обвинуваченим ОСОБА_10 , що відбулися 10, 15, 26 березня 2021 року. Також зафіксовані телефонні розмови: із особою з прізвищем ОСОБА_48 , які відбулися 20, 25 березня, 2, 13 квітня 2021 року; із особою на прізвище ОСОБА_14 , які відбулися 19 березня та 9 квітня 2021 року; із особою на прізвище ОСОБА_51 , які відбулися 26 та 29 березня 2021 року; із особою на прізвище ОСОБА_52 , які відбулися 29 березня, 2, 7 квітня 2021 року; із особою на прізвище ОСОБА_53 , яка відбулася 30 березня 2021 року та із особою на прізвище ОСОБА_54 , яка відбулася 14 квітня 2021 року (т.4 а.с.72-89, 90);

-аудіозаписи, що містяться на оптичних дисках: обл. № 55/8488т, обл. № 55/8487т, обл. № 55/8489т (т.4 а.с.90), прослухані в ході судового розгляду на яких зафіксовані дані, що відображені у вищезазначених протоколах за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.04.2021 року;

-повідомлення про підозру ОСОБА_10 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (т.3 а.с.25-28, 61-64, 195-198);

-повідомлення про підозру ОСОБА_9 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (т.3 а.с.29-32, 47-50, 191-194);

-документи, які підтверджують відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України та ознайомлення з ними стороною захисту (т.3 а.с.217, 233);

-копія супровідного листа № 09/2-1639-21 від 11.06.2021 року, за підписом керівника Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_55 , з якого вбачається, матеріали кримінального провадження № 0000282 від 20.04.2021 року направлені заступнику Генерального прокурора ОСОБА_56 для визначення підслідності (т.5 а.с.221);

-супровідний лист № 10/1/3-149вих-21 від 16.08.2021 року, за підписом в.о. начальника Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОГП ОСОБА_57 , відповідно до якого матеріали кримінального провадження № 0000282 від 20.04.2021 року направлені до Дніпропетровської обласної прокуратури (т.5 а.с.222);

-речові докази, які були досліджені та оглянуті в ході судового розгляду в порядку ст. 357 КПК України.

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого та письмові докази, надані стороною захисту (т.5 а.с.99-183), зокрема копії адвокатських запитів до державних установ та відповіді на них, а також характеризуючи матеріали на обвинувачених.

Крім того, судом були досліджені докази захисту, які були відкриті стороною захисту стороні обвинувачення в порядку ч. 6 ст. 290 КПК, та приєднанні до матеріалів кримінального провадження № 0000282 від 20.04.2021 року під час досудового розслідування (т.3 а.с.219-230), а саме: інструкція до лікарського засобу "Decancit SR"; фотокопії упаковки лікарського засобу "Decancit SR"; рахунки від 17.04.2021, 18.04.2021 та 23.04.2021 року з їх офіційним перекладом на українську мову.

Також судом були дослідженні, отримані в ході судового розгляду, відомості з ЄРДР у кримінальному проваджені № 0000282, надані Офісом Генерального прокурора (т.1 а.с.83-131), на підставі листа № 25/3-1803вих-21 від 10.11.2021 року (т.1 а.с.82) на виконання ухвали суду від 13.10.2021 року (т.1 а.с.78-80), якою клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_11 про витребування інформації та документів задоволено. У вказаних відомостях відображені процесуальні аспекти руху кримінального провадження від моменту внесення відомостей до ЄРДР до моменту звернення до суду із обвинувальним актом.

Крім того, на обґрунтування висунутого обвинувачення прокурором будо долучено наступні протоколи слідчих дій, а саме протоколи допиту свідків: ОСОБА_17 (т.2 а.с.41-44), ОСОБА_22 (т.1 а.с.45-48); ОСОБА_13 (т.3 а.с.164-170); ОСОБА_15 (т.3 а.с.171-177); ОСОБА_16 (т.3 а.с.201-207), а також протоколи допиту підозрюваних (т.3 а.с.75-83, 84-94, 95-97), однак, з огляду на те, що в цих протоколах містяться показання підозрюваних та свідків, які суд безпосередньо не сприймав під час судового засідання, ці показання були надані слідчому під час досудового розслідування, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, про те, що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, тому судом дані докази оцінюються критично та не приймаються до уваги.

Отже, допитавши обвинувачених, свідків, дослідивши, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними до суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про необхідність виправдування обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за висунутим йому обвинуваченням виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визнають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочин, тобто включає в себе наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Згідно формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкримінується вчинення контрабанди прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в особливо великих розмірах, вчинена за попередньою групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України д оказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

При цьому, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний зі злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Надаючи оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В силу ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 3) порушення права особи на захист.

На вказані обставини наголошено в п. 3 Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011, відповідно до якого визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні данні, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

На підставі аналізу положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, Конституційний Суд України дійшов висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтовано фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме, з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою, тощо. (п.3.2 Рішення конституційного Суду України №12-рп/2011).

Отже, вимогами до допустимості доказів є: 1) законність способу (процесуального порядку) отримання доказів, 2) законність джерел отримання доказів, 3) належність оформлення ходу і результатів проведення слідчих (розшукових) і негласних (розшукових) дій, 4) а також належність суб`єкту, що проводить процесуальні дії з отримання доказів.

Таким чином, допустимість доказів як ознака їх якості визначається нормами кримінального процесуального закону.

Так, детально дослідивши зміст протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року та відеозапис даної слідчої дії (т.2 а.с.81-85, 86), з огляду на його допустимість, судом беззаперечно встановлений той факт, що слідча (розшукова) дія огляд місця події, була проведена прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , з грубим порушенням вимог КПК України, виходячи із наступного.

За змістом статей 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

При цьому, згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 233 КПК України визначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Тобто, законодавцем окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року, прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 було проведено огляд - приміщення, розташованого справа від дверей із № 1.1.61 із написом на дверях "Зона митного контролю", яке знаходиться на першому поверсі терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, під час якого виявлено та вилучено: із сумки ОСОБА_9 - 3200 блістерів; 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 1 упаковку лікарського засобу "Hairtone"; із сумки ОСОБА_14 - 3400 блістерів; із сумки ОСОБА_16 3390 блістерів, а також три протоколи про порушення митних правил та три бирки із вказаних дорожніх сумок. На цьому слідча дія завершена. Зазначену слідчу дію, було процесуально оформлено відповідним протоколом як огляд місця події.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, а також виходячи із змісту протоколу огляду, суд приходить до висновку, що об`єктом огляду фактично стали три дорожні сумки, з якими подорожували ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які перебували на підлозі службового приміщення з написом на дверях: "Зона митного контролю", яке знаходиться на першому поверсі терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, а не безпосередньо службове приміщення митниці. Це також повністю підтверджується і відеозаписом даної слідчої дії, де на відеозаписі під назвою "VID_20210424_065641_0001" на 07:04, на 09:44 та на 11:12 хвилинах відео чітко зафіксована як працівник УБН ДБН у Дніпропетровській області ОСОБА_58 самостійно відкриває кожну із дорожніх сумок, а потім він особисто дістає вміст кожної із валіз по черзі, викладаючи на все на стіл та на підлогу.

З урахуванням наведеного, провівши аналіз вищезазначених доказів в їх сукупності, судом беззаперечно встановлено, що прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за участю співробітників УБН ДБН у Дніпропетровській області та УСБУ у Дніпропетровській області, в період часу з 08:00 год. по 09:05 год. 24.04.2021 року фактично провів обшук (огляд) трьох дорожніх сумок, з якими подорожували ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , у ході огляду місця події, а не огляд місця події, який в подальшому було оформлено протоколом огляду місця події, безпосередньо вилучивши із вказаних дорожніх сумок повністю їх вміст - таблетки.

Слід зазначити, що Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку чи огляду, зокрема іншого володіння особи, під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07 червня 2018 року (справа № 740/5066/15-к), від 26 лютого 2019 року (справа № 266/4000/14-к), від 19 березня 2019 року (справа № 380/157/14-к), від 22.05.2019 року (640/2449/16-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені ст. 233, ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 237 КПК.

Прокурором не надано доказів на підтвердження законності проникнення до вищезазначених дорожніх сумок, які являються приватною власністю громадянок, не надано ані ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення огляду чи обшуку, ані доказів легалізації проведеного огляду ухвалою слідчого судді, ані доказів надання дозволу користувача майна провести огляд, згідно ст. 233-237 КПК України.

При цьому суд не приймає до уваги та оцінює критично показання свідка ОСОБА_15 , в частині того, що вилучення таблеток у ОСОБА_9 та її подруг проводилося працівниками митниці у відповідності до вимог МК України, які в подальшому були передані працівникам правоохоронних органів, а також відомості відображені у протоколах про ПМП № 0720/10000/21, 0719/10000/21, № 0718/10000/21, в частині того, що таблетки були вилучені на підставі ст. 511 МК, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Так, як вбачається із відеозапису слідчої дії огляд місця події від 24.04.2021 року, на ньому чітко зафіксовано, що на початок проведення даної слідчої дії, дорожні сумки були закриті, та безпосередньо вже під час проведення даної слідчої дії працівником УБН ДБН у Дніпропетровській області було їх самостійно відкрито, оглядом їх вмісту встановлено, що в них знаходяться таблетки у блістерах, які в подальшому були витягнуті ним та розкладені поряд на столі та підлозі. Після чого працівниками правоохоронних органів вказані таблетки були складені до поліетиленових пакетів, які упаковані та опечатані, та вилучені за наслідками проведення даної слідчої дії. Тобто з вказаного відеозапису слідує, що вказані таблетки були вилучені із валіз саме працівником правоохоронного органу в ході проведення огляду місця події, а не працівником митного органу з подальшим їх передаванням прокурору для їх вилучення.

Про це також додатково свідчить і той факт, що відповідно до ст. 339 МК України, у випадках визначених у даній статті саме митний орган має право провести огляд, а в разі необхідності - і переогляд ручної поклажі та багажу з їх розпакуванням. При цьому у ч. 5, ч. 6 даної статті закріплено, що про здійснення огляду та переогляду складається акт, форму якого встановлює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник акта огляду (переогляду) передається громадянину або уповноваженій ним особі або представнику підприємства, що здійснює перевезення, пересилання ручної поклажі та багажу чи їх зберігання.

В той же час в матеріалах кримінального провадження відсутні акти про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу у громадянок ОСОБА_9 ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , та для безпосереднього дослідження в ході судового розгляду стороною обвинувачення надані не були. Також допитані в ході судового розгляду як обвинувачена ОСОБА_9 , так і свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 підтвердили, що працівниками митниці було складено лише протоколи про порушення митних правил, будь-яких інших документів, останні їм не вручали. Вказані показання також узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив, що пігулки, які знаходилися у валізах, були вилучені працівниками правоохоронного органу на підставі протоколу огляду місця події.

Також в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які процесуальні документи на підставі яких вищезазначені таблетки були передані працівниками митного органу, за умови їх вилучення останніми, прокурору. При цьому допита в ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 стверджувала, що таблетки були вилучені нею під час митного огляду, однак не змогла повідомити суду, чи складався нею акт огляду (переогляду), незважаючи на те, що у разі проведення огляду та переогляду багажу з його розпакування митний орган зобов`язаний його скласти, та на підставі якого саме процесуального документу нею в подальшому були передані таблетки працівникам правоохоронного органу. Це в свою чергу лише вкотре свідчить про те, що митним органом під час проведення огляду багажу в порядку визначеному МК України таблетки не вилучалися.

З огляду на вищевикладені докази судом беззаперечно встановлено, що вилучення таблеток у блістерах, які знаходилися у дорожніх сумках, - предметів кримінального правопорушення, було здійснено саме працівниками правоохоронних органів під час проведення слідчої дії огляд місця події, з їх самостійним відкриттям, шляхом безпосереднього діставанням їх вмісту, а не працівником митниці в порядку проведення митного огляду у відповідності до вимог МК України.

При цьому посилання прокурора на те, що огляд службового приміщення з написом на дверях: "Зона митного контролю", яке знаходиться на першому поверсі терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", у ході якого було вилучено таблетки у блістерах, проведено на підставі добровільної згоди в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_27 (т.2 а.с.76, 77), та згоди заступника начальника Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_59 (т.2 а.с.80) не спростовують висновки суду щодо несанкціонованого проникнення органами досудового розслідування під час проведення огляду місця події до дорожніх сумок, які являються приватною власністю громадянок: ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , в яких, серед іншого, могли зберігатися їх особисті речі.

Крім того, як встановлено судом, в подальшому, всупереч наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, після здійсненого 24 квітня 2021 року працівниками правоохоронного органу огляду, під час якого було вилучено таблетки, ні прокурор, ні слідчий не звернулися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, чим порушили вимоги ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 234, ч. 2 ст. 237 КПК.

В той же час, наявні в матеріалах справи лист № 01-22/5-30 та 01-22/5-33, за підписом в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_27 (т.2 а.с.76, 77), який надав дозвіл на проведення на території МА "Бориспіль" на проведення слідчих дій 24.04.2021 року, і не могли бути законною підставою для проведення такого огляду, оскільки безпосередньо навіть у вказаному листі останній зазначає, що у випадку необхідності проведення обшуку на території аеропорту, його проведення повинно бути здійснено виключно на підставі ухвали слідчого судді з дотриманням порядку, встановленого ст.ст. 233-236 КПК.

Крім того, вищезазначені листи, за підписом в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_27 , і не могли бути законною підставою для проведення такого огляду, оскільки приміщення, якими користувалася Київська митниця, відповідно до ч. 2 ст. 556 МК, перебували у тимчасовому користуванні Київської митниці. Таким чином, вказана добровільна згода хоч і надана власником приміщення, однак не була отримана безпосереднього у володільця службового приміщення.

З огляду на вищевикладене, суд не приймає до уваги вищезазначену згоду в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_27 (т.2 а.с.76, 77) на огляд службового приміщення з написом на дверях: "Зона митного контролю", як підставу для проникнення до володіння особи без ухвали слідчого судді.

При цьому, як зазначав Касаційний кримінальний суд у постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к (провадження № 51-1173км18), для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду житла чи іншого володіння особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмової згоди.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року, під час проведення даної слідчої дії ні начальник Київської митниці Держмитслужби, ні його заступник ОСОБА_60 , ні в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_61 безпосередньо присутніми не були. В той же час, при детальному дослідженню змісту листа № 7-8-5/20/8/8452 за підписом заступника начальника митниці (т.2 а.с.80), слідує, що він не являється згодою на проведення слідчих дій на території аеропорту "Бориспіль", зокрема в зоні митного контролю, 24.04.2021 року, оскільки дата його складання вказана 28.04.2021 року, тобто через 4 дні вже після проведення слідчої дії, а тому суд не приймає її до уваги.

Також при детальному дослідженню змісту листів № 01-22/5-30 та 01-22/5-33, за підписом в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_27 (т.2 а.с.76, 77) встановлено, що вони складені останнім 30.04.2021 року, тобто через 6 днів після проведення огляду, а тому суд також не приймає їх до уваги.

Крім того, суд звертає увагу, що прокурором ОСОБА_4 листи № 09/2-1639-21 (т.2 а.с.75, 78) щодо отримання добровільної згоди директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_27 та в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_62 на проведення слідчих дій на території аеропорту, в тому числі в зоні митного контролю, датовані 24.04.2021 року. При цьому при детальному дослідженню змісту вказаних листів, слідує, що вони складені прокурором ОСОБА_4 з порушенням вимог процесуального законодавства, оскільки в них однаковий реєстраційний індекс документу, що є неприпустимим, оскільки кожен документ має свій індивідуальний індекс, який свідчить про його реєстрацію.

Також як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 перебувала на території митного посту "Бориспіль-аеропорт" 24.04.2021 року о 01:29 год., а відповідно до протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року проведення даної слідчої дії було розпочато о 08:00 год. Із відеозаписів із камер відеоспостереження служби авіаційної безпеки вбачається, що на момент перетину громадянкою ОСОБА_9 "зеленої лінії" прокурор ОСОБА_4 вже перебував у зоні митного контролю. Це в свою чергу свідчить виключно про те, що до початку проведення огляду місця події 24.04.2021 року прокурор ОСОБА_4 фізично не міг звернутися із листами ні до директора аеропорту, ні в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби, з приводу отримання добровільної згоди на проведення слідчих дій на територію ДП МА "Бориспіль", в тому числі і в зоні митного контролю, так як останній до прибуття в аеропорт "Бориспіль" перебував у дорозі (виїзд із Дніпропетровської області, з огляду на відстань точно відбувався 23.04.2021 року), і станом на 01:29 год. 24.04.2021 року останній вже перебував в аеропорту "Бориспіль", куди потрапив однозначно раніше.

Разом з тим, з метою надання видимості, що стороною обвинувачення було отримано добровільну згоду як директора аеропорту "Бориспіль", так і в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби, на проведення слідчих дій на території аеропорту, в тому числі в зоні митного контролю, у відповідності до вимог чинного законодавства, після завершення проведення слідчої дії огляд місця події, прокурором було направлено поштою відповідні лист на адресу аеропорту та митниці, як того вимагають як норми КПК, так і МК. Про це також додатково свідчить той факт, що вказані листи прокурора ОСОБА_4 мають однаковий реєстраційний індекс документу, тобто один із листів взагалі не був зареєстрований, і вказані листи не могли бути фізично отримані керівниками даних установ до початку проведення слідчої дії, з огляду на їх дату, що також підтверджується змістом листів № 01-22/5-30 та 01-22/5-33, де зазначено, що їх отримано лише 29.04.2021 року, а відповіді на них отримані прокурором вже після завершення слідчої дії.

В той же час стороною обвинувачення в судовому засіданні не наведено жодного обґрунтування невідповідності вказаних обставин.

З огляду на вищевикладене, із наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, встановлено, що в.о. генерального директора ДП МА "Бориспіль" ОСОБА_61 , так само як в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_63 , надали згоду на проведення слідчих дій 24.04.2021 року, не до початку проведення огляду місця події дії, не під час її проведення, оскільки під час огляду особисто присутніми вони не були, а через 6 та 4 дні відповідно після завершення проведення даної слідчої дії. Тому не можна стверджувати, що вони були здатні усвідомлювати правові наслідки такої згоди, оскільки відповідна слідча дія, станом на 28.04.2021 та 30.04.2021 (дати надання згоди) вже була проведена, а тому не є процесуальною гарантією забезпечення права обвинуваченого на захист.

Аналогічна позиції притримується і Верховний Суд, зокрема у постанові від 13 травня 2020 року номер провадження 51-2824км18, справа № 591/6423/15-к.

Крім того, даних про те, що було дозволено огляд дорожніх сумок їх власниками матеріали кримінального провадження також не містять. Відсутні і в протоколі огляду дані про те, що самою ОСОБА_9 , або ОСОБА_14 , або ОСОБА_16 було надано добровільну згоду на огляд їх валіз. При цьому, допитані в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_9 , а також свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 показали, що їхньої згоди на огляд ніхто не питав, а валізи, як і інші їх речі, зокрема мобільні телефони в них забрали.

При цьому суд зазначає, що посилання сторони обвинувачення на мовчазну згоду обвинуваченої ОСОБА_9 на огляд іншого володіння, в даному випадку не може бути підставою законного проведення такої слідчої дії, яка за своєю правовою природою є примусовою з огляду на фактичні обставини кримінального провадження.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. В той же час зазначене конституційне право було порушено під час проведення огляду місця події 24.04.2021 року.

У зв`язку з викладеним, протокол огляду місця події від 24.04.2021 року необхідно вважати недопустимим доказом, оскільки характер дій працівників правоохоронних органів вказує на підміну ними однієї слідчої дії іншою, яка є різною за своєю правовою природою (процесуальною суттю) від проведеної, оскільки під час огляду місця події 24 квітня 2022 року було фактично проведено обшук валіз із їх відкриванням та вилучення їх вмісту, який проведено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених ч. 2 ст. 237, ч. 2 ст. 233 КПК України, оскільки ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук (огляд) органом досудового розслідування в даній справі отримано не було.

Також, даючи оцінку протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року, а фактично обшуку, суд звертає увагу ще й на таке.

У ч. 1 ст. 332 МК закріплено, що режим зони митного контролю - це встановлені законодавством України з питань митної справи приписи, заборони та/або обмеження щодо перебування в зоні митного контролю товарів, транспортних засобів комерційного призначення та громадян, розташування в ній споруд та об`єктів, а також проведення у цій зоні господарських робіт.

Відповідно до ч. 2 даної статті проведення господарських робіт у зоні митного контролю, переміщення через межі зони митного контролю і в межах цієї зони товарів, транспортних засобів, громадян, які не перетинають митний кордон України, посадових осіб інших державних органів, які не проводять заходи офіційного контролю (до яких не відносяться працівники правоохоронних органів), відбуваються з дотриманням режиму зони митного контролю і допускаються тільки з письмового дозволу керівника відповідної митниці (митного поста) або його заступника, а в зонах митного контролю, розташованих у пунктах пропуску через державний кордон України, - крім того, за погодженням з начальником відповідного органу охорони державного кордону.

В той же час, як беззаперечно встановлено в ході судового розгляду, ні на момент потрапляння працівниками правоохоронних органів: прокурора, працівників УСБУ у Дніпропетровській області та УБН ДБН у Дніпропетровській області, в зону митного контролю митного поста "Бориспіль" Київської митниці Держмитслужби, ні на початок проведення прокурором за участю працівників правоохоронних органів слідчої дії, останні не мали письмового дозволу керівника відповідної митниці або його заступника навіть на перебування у зоні митного контролю. Перебування працівників правоохоронних органів у зоні митного контролю та під час проведення митного контролю без відповідного письмового дозволу є неприпустимим.

При цьому у ч. 2 ст. 332 МК закріплено, що особам, допущеним у зону митного контролю, забороняється втручатися у дії посадових осіб митниці (митного поста), які здійснюють митний контроль та митне оформлення, а також вчиняти будь-які дії щодо товарів, транспортних засобів, а також інших осіб, які знаходяться у зоні митного контролю, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, як вбачається із відеозапису під назвою "Список воспроизведения_2021-05-21_1305" із камер відеоспостереження служби авіаційної безпеки на 00:04 хв. відео ОСОБА_9 зупиняє не працівник митного органу, а інша особа працівник правоохоронного органу, який в подальшому перевіряє паспорт ОСОБА_9 , не повернувши останній, що в свою чергу вказує на те, що останній вчинив певні дії щодо особи, яка знаходиться у зоні митного контролю, що прямо заборонено МК. Ці обставини в сукупності однозначно свідчить про порушення правил перебування працівниками правоохоронних органів у зоні митного контролю, а тому викликає у суду сумніви у правомірності подальших дій правоохоронних органів під час проведення митного контролю відносно обвинуваченої та свідків, та дійсності та вірогідності, викладених у протоколі огляду місця події відомостей.

Це в свою чергу лише вкотре вказує на те, що слідча дія огляд місця події проведена з істотним та очевидним порушенням порядку її проведення.

Враховуючи наявність зазначених обставин в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слідча (розшукова) дія огляд місця події, та процесуальна фіксація (оформлення) ходу і результатів даної слідчої дії, яка відображена у згаданому протоколі огляду місця події від 24.04.2021 року, була проведена прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 за участю співробітників УБН ДБН у Дніпропетровській області та УСБУ у Дніпропетровській області, з грубим порушенням вищезазначених вимог КПК України.

Отже, органи досудового розслідування під час проведення такого огляду та вилученні майна (речей) допустили істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим та на підставі ст. 87 КПК України пов`язані з таким оглядом докази (протокол огляду місця події) слід визнати недопустимим.

Таким чином, оскільки основний доказ - протокол огляду місця події від 24.04.2021 року, здобутий внаслідок істотного порушення гарантій отримання доказів, передбачених Конституцією України, міжнародними договорами щодо прав та свобод людини, цей доказ є безумовною підставою для визнання його недопустимим.

Також окрім вказаних вище порушень кримінального процесуального закону в ході досудового розслідування цього кримінального провадження, не залишились поза увагою суду й інші порушення, допущені у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування та процесуальним керівником.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 травня 2021 року у справі № 601/200/18 зазначає, що факт затримання може визначатися не лише протоколом затримання, але й іншими засобами доказування. Таким чином, судова практика виходить з того, що факт затримання особи може встановлюватися не лише протоколом затримання, але й іншими доказами, а відомості, зазначені у протоколі, можуть бути спростовані або, навпаки, підтверджені іншими доказами. Суд вважає, що, встановлюючи обставини затримання, у тому числі час фактичного затримання та наявність підстав для затримання, суди мають виходити з дійсних обставин, встановлених на підставі усієї сукупності доказів, наданих сторонами, включаючи, але не обмежуючись відповідним протоколом.

Так, обвинувачена ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що після того як її зупинили для проведення огляду її валізи на рентген-апараті, як в неї, так і в її подруг забрали мобільні телефони, їй не дозволяли ні з ким спілкуватися, ні самостійно кудись виходити чи пересуватися, та після того як обшук формально було завершено, її не відпустили, а посадили до автомобіля та вони разом із працівниками правоохоронних органів поїхала за адресою її проживання.

Вищезазначені показання обвинуваченої ОСОБА_9 повністю узгоджуються з показаннями свідків: ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , які показали, що вони фактично були затримані, оскільки після як їх зупинили для проведення огляду валіз на рентген-апараті, їх нікуди не випускали, не дозволяли вільно пересуватися, забрали мобільні телефони і не дозволяли нікому телефонувати; з показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтвердив, що він не міг ніяк зв`язатися із дружиною, не зважаючи на те, що він зустрічав її, чекаючи біля аеропорту, і вона з ним на зв`язок не виходила, поки її не привезли додому працівники правоохоронних органів; з показаннями свідків: ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які показали, що ОСОБА_9 , ОСОБА_64 та ОСОБА_16 спочатку були затримані ними для проведення митного контролю, а після його завершення вони постійно перебували поряд із прокурором, працівниками СБУ, і вони не бачили, щоб останні кудись відлучались, вільно пересувались чи користувалися мобільними телефонами, а також даними, що зафіксовані на відеозаписах із камер відеоспостереження служби авіаційної безпеки ДП МА "Бориспіль", а тому суд вважає їх такими, що відповідають дійсності.

Так, детально дослідивши відеозаписи із камер відеоспостереження служби авіаційної безпеки ДП МА "Бориспіль" слідує, що станом на час проведення огляду місця події 24.04.2021 року ОСОБА_9 була вже фактично затриманою. Як зазначалося вище із відеозапису під назвою "Список воспроизведения_2021-05-21_1305" вбачається, що ОСОБА_9 зупиняє не працівник митного органу, а інша особа працівник правоохоронного органу. При цьому на відео чітко зафіксована значна кількість працівників правоохоронних органів, які весь час перебувають поряд із ОСОБА_9 , і супроводжуючи ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 разом покинули службове приміщення, де розташований рентген-апарат. Також на 00:46-01:15 хв. даного відеозапису зафіксовано, що працівник, який зупинив ОСОБА_9 перевіряє її паспорт, який їй в подальшому не був повернутий останнім, що підтверджується відеозаписом під назвою "Список воспроизведения_2021-05-21_1308" на 02:36 хв. Також на 05:13-05:20 хв. даного відео чітко зафіксовано як працівник правоохоронного органу підходить до ОСОБА_9 , яка дістала мобільний телефон із кишені, і примусово забирає його прямо із її рук, та в подальшому надає вказівки ОСОБА_14 та ОСОБА_16 віддати їх мобільні телефони, поклавши їх всі разом поряд із їх особистими речами (ручна поклажа) в одному місці, тим самим позбавивши їх змоги ними користуватися. Крім того, на 20:00-20:20 хв. вказаного відео зафіксовано як працівник правоохоронного органу не дає ОСОБА_9 взяти свій мобільний телефон, забравши його собі, та в подальшому передавши іншому працівнику правоохоронного органу (20:28-20:30 хв. відео).

Також, що ОСОБА_9 фактично була затримана ще до проведення огляду місця події беззаперечно свідчать відомості, що зафіксовані у протоколі обшук від 24.04.2021 року (т.2 а.с.189-192), де ОСОБА_9 зазначена як учасник даної слідчої дії, незважаючи на те, що на початок її проведення та до її завершення, остання перебувала в аеропорту "Бориспіль", що не заперечується стороною обвинувачення, а також відеозаписом даної слідчої дії (т.2 а.с.193). Так, на відеозаписі під назвою "S2020004.MP4" з 03:30 до 04:10 хв. зафіксовано спілкування слідчого із оперативним працівником, в ході якого останні підтвердили, що ОСОБА_9 участь у проведенні даної слідчої дії безпосередньо не приймає, проведення обшуку вони завершать без неї, однак протокол обшуку слідчий буде складати лише, коли буде доставлена ОСОБА_9 за місцем свого проживання. Крім того, на відеозаписі під назвою "S2020004.MP6" 16:45-18:22 хв. зафіксовано, що проведення обшуку дійсно завершено без ОСОБА_9 , у зв`язку з чим призупиняється здійснення відеозапису та констатовано, що обшук завершено о 06:58 год. Тобто на вказаний час ще навіть не розпочалося проведення слідчої дії огляд місця події, згідно відомостей викладених у протоколі вказана слідча дія розпочалася о 08:00 год. 24.04.2021 року, однак слідчий вже впевнений, що ОСОБА_9 буде доставлено додому, і за її участі він буде складати вже протокол обшуку від 24.04.2021 року. Така впевненість слідчого лише беззаперечно підтверджує те, що ОСОБА_9 буде доставлена за місцем її проживання саме працівниками правоохоронних органів, і що остання позбавлена можливості вільно пересуватися. На відеозаписі під назвою "S2020004.MP7" зафіксовано, що о 10:24 год. у квартирі вже перебувала ОСОБА_9 .

Згідно зі ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З огляду на вищезазначені докази в їх сукупності, в ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що ще до початку проведення слідчої дії огляд місця події 24.04.2021 року, працівниками правоохоронних органів фактично було затримано ОСОБА_9 .

В момент затримання розпочинають спливати строки, визначені у КПК України та настають юридичні наслідки, пов`язані із затриманням, в тому числі затримана особа набуває статусу підозрюваного з правами, передбаченими статтею 42 КПК України (рішення ЄСПЛ у справах Смолика проти України, №11778/05 від 19 січня 2012 року, Савіна проти України, №34725/08 від 16 лютого 2012 року).

Це зобов`язувало прокурора із самого початку фактичного затримання ОСОБА_9 повідомити їй про її процесуальні права затриманої особи, передбачені частиною 4 статті 208 КПК України, в тому числі право залучити в будь-який момент захисника (ч. 1 ст. 48 цього ж Кодексу) та забезпечити його участь, на вимогу ОСОБА_9 , у проведенні подальших процесуальних дій, або ж прийняти відмову від захисника, про що скласти відповідний протокол. Таких вимог процесуального закону дотримано не було, оскільки до суду не надано протоколу затримання ОСОБА_9 та доказів роз`яснення їй його прав для безпосереднього їх дослідження.

Отже, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що затримання ОСОБА_9 , в порядку ст. 208 КПК України не проводилося, протокол її затримання прокурором не складався, її права як затриманої особи, роз`яснено не було, в тому числі і право на захист, а отже, фактично її затримання відбулося із грубим порушенням норм КПК України.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що прокурор фактично здійснивши затримання ОСОБА_9 , без складання відповідного протоколу, грубо порушив вищезазначені вимоги процесуального закону, що є неприпустимими. З цього вбачається, що законні процедури не були дотримані, а отже, в діях працівників правоохоронних органів також наявне порушення засад законності кримінального провадження, визначених ст. 9 КПК України.

Своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією забезпечення права на свободу, гарантованого статтею 29 Конституції України та статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відсутність протоколу затримання або неточні відомості, внесені у такий протокол, є порушенням права на свободу, оскільки своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією від порушення інших прав особи (Бєлозоров проти Росії та України (Belozorov v. Russia and Ukraine), рішення у справі від 15 жовтня 2015 року, заява № 43611/02).

При цьому обвинувачена ОСОБА_9 , будучи фактично затриманою 24.04.2021 року, однак останній не були роз`яснені права, як того вимагає ч. 4 ст. 208 КПК, зокрема право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього.

Так, з досліджених судом доказів встановлено, що з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 за її участю у даному кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій, зокрема, огляд місця події та обшук за місцем її проживання.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.1988 року, "Тейксейра де Кастро проти Португалії" від 09.06.1998 року, "Яллог проти Німеччини" від 11.07.2006 року, "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

З досліджених судом вищезазначених протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року та протоколу обшуку від 24.04.2021 року, проведених за участю ОСОБА_9 , яка була на момент їх проведення фактично затриманою, судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, оскільки при проведенні зазначених слідчих дій було порушено право затриманої особи ОСОБА_9 на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як порушення права особи на захист.

ЄСПЛ завжди вважав доступ до захисника на ранніх стадіях провадження процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основоположною гарантією від поганого поводження, зазначаючи про особливу вразливість обвинуваченого на ранніх стадіях провадження, коли він стикається зі стресом самої ситуації і все складнішими нормами кримінального і кримінально-процесуального законодавства. Будь-які винятки щодо реалізації цього права повинні бути чітко обумовлені, а їх застосування суворо обмежене в часі. Ці принципи є особливо важливими, коли йдеть про серйозні обвинувачення (п.54 рішення від 27.11.2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини», заява № 36391/02).

Право на захист належить до загальновизнаних принципів міжнародного права, яке імплементоване у національне законодавство як орієнтир, що визначає умови справедливого судового розгляду, а саме - у п. 5 ч. 1 ст. 129 Конституції України, та п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України, воно закріплено як одна з основних засад кримінального провадження.

В п. 183 рішення ЄСПЛ у справі "Кулік проти України" від 2 лютого 2017 року суд нагадав, що відповідно до загальновизнаних міжнародно-правових норм, які визнаються судом і формують основу його прецендентної практики, обвинувачений має право на допомогу адвоката одразу після затримання, а не тільки під час допитів.

Застереження щодо неприпустимості порушення права особи на отримання ефективної, реальної та практичної правової допомоги в кримінальному провадженні містяться у рішеннях ЄСПЛ: "Імбріоша проти Швейцарії" (Imbrioscia v. Switzerland) від 24 листопада 1993 року, "Габріелян проти Вірменії" (Gabrielyan v. Armenia) від 10 квітня 2012 року, "ФалькаодосСантос проти Португалії" (FalcaodosSantos v. Portugal) від 03 липня 2012 року.

У вирішенні питання про допустимість доказів, а саме вищезазначених протоколів огляду місця події та обшуку від 24.04.2021 року, суд враховує істотність порушення прав і свобод ОСОБА_9 , що має важливе значення, оскільки згідно дії принципу верховенства права "обвинувачений не розплачується своєю долею за помилки або зловживання органів кримінального переслідування, а також захисників та інших осіб, які стоять на його стороні. Тягар доведення хибності матеріалу покладено на сторону, яка вказує на його хибність. Якщо ця сторона продемонструє його хибність, тягар доведення допустимості матеріалу як доказу покладається на протилежну сторону".

На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що слідчі дії огляд місця події та обшук, проведені 24.04.2021 року з грубим порушенням вимог КПК України, а саме з порушенням права на захист. Це в свою чергу є додатковою підставою для визнання протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року недопустимим доказом.

Наведені обставини тягнуть за собою визнання недопустимими доказами даних, які містяться у протоколі огляду місця події від 24.04.2021 року з додатком до нього та речей виявлених та вилучених в ході такого огляду місця події, які були прокурором визнані речовими доказами, на підставі постанов про визнання речовими доказами від 24.04.2021 року (т.2 а.с.60-62, 87-89), а також даних, які містяться у протоколі обшуку від 24.04.2021 року з додатком до нього та речей виявлених та вилучених в ході такого обшуку, які були слідчим визнані речовими доказами, на підставі постанови про визнання речовими доказами та його доручення до кримінального провадження від 26.04.2021 року (т.2 а.с.195-197), а також у протоколі огляді від 26.04.2021 року (т.2 а.с.194), в якому відображено огляд даних речових доказів.

При цьому, суд звертає увагу, що всі інші докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчинені інкримінованого їм кримінального правопорушення, є похідними, оскільки є фактичними даними, отриманими внаслідок проведення слідчих дій з предметами, вилученими під час проведення огляду місця події 24.04.2021 року та обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_3 24.04.2021 року.

Так, згідно до вимог ст. 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

В ч. 5 ст. 101 КПК України зазначено, що висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

Крім того, суд звертає увагу, що у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд ЄСПЛ, застосовує концепцію "плодів отруєного дерева", тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Зокрема вказана позиція, викладена Європейським судом в рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України".

Враховуючи вищевикладене, практику Європейського суду з прав людини, а також ту обставину, що висновки експертів, які приєднані стороною обвинувачення, в якості доказів, базуються на доказах, визнаних судом недопустимим, та під час їх проведення експертами проводилось дослідження об`єктів, отриманих з порушенням порядку, передбаченого діючим КПК України, то висновок експерта № СЕ-19/117-21/5316-НЗПРАП від 30.04.2021 року з ілюстративною таблицею до нього (т.2 а.с.129-138); висновок експерта № СЕ-19/104-21/16335-НЗПРАП від 09.07.2021 року з ілюстративною таблицею до нього (т.2 а.с.155-164); висновок експерта № СЕ-19/104-21/17156-НЗПРАП від 10.08.2021 року з ілюстративною таблицею до нього (т.2 а.с.167-185); висновок експерта № 58 від 03.06.2021 року з додатками до нього (т.2 а.с.205-211), суд визнає недопустимими доказами.

При цьому вирішуючи питання допустимості зазначених доказів, в порядку ст. 89 КПК України, суд встановив наступне.

Як вбачається із висновку експерта № СЕ-19/117-21/5316-НЗПРАП від 30.04.2021 року (т.2 а.с.129-138) експерту на дослідження надано по 5 блістерів із написом "Decancit SR" TM "APEX" (по 10 таблеток у блістері), які були вилучені із сумок ОСОБА_9 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 відповідно. В той же час відповідно до протоколу огляду місця події від 24.04.2021 року, із сумки ОСОБА_9 було вилучено 3200 блістерів даного препарату; із сумки ОСОБА_14 - 3400 блістерів; із сумки ОСОБА_16 3390 блістерів. Це в свою чергу свідчить про те, що всі блістери із таблетками, які були вилучені в ході огляду місця події, навіть не надавалася стороною обвинувачення експерту для проведення експертизи та не досліджувалася безпосередньо останнім. З огляду на вказані обставини суд визнає даний висновок експерта і неналежним доказом, оскільки в ході експертного дослідження експертом було досліджено лише незначна частина блістерів порівняно із кількістю, яка була вилучена під час проведення огляду місця події, а тому суд не може встановити на його підставі наявність фактів та обставин, які б вказували на винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Крім того, висновок експерта № СЕ-19/104-21/16335-НЗПРАП від 09.07.2021 року (т.2 а.с.155-164) також судом визнається неналежним доказом, оскільки будь-яким чином не вказує на наявність у діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 контрабанди, а також зважаючи на ту обставину, що обвинуваченим незаконне зберігання прекурсорів, не інкримінується.

Також при детальному досліджені змісту висновку експерта № СЕ-19/104-21/17156-НЗПРАП від 10.08.2021 року (т.2 а.с.167-185) судом встановлено, що в ході проведення даного експертного дослідження експертом було досліджено таблетки не з кожного блістера, а лише їх частину, та визначено в них вміст псевдоефедрину. В подальшому шляхом множення визначеної кількості псевдоефедрину в досліджених пігулках, на кількість пігулок, які були надані на дослідження, експертом було встановлено, що у 99 979 пігулках загальна маса псевдоефедрина становить 9859,2668, що становить особливо великий розмір. При цьому із даного висновку вбачається, що кожна із досліджених експертом пігулок має свій показник вмісту псевдоефедрину, який відрізняється один від одного. Таким чином, більша частина пігулок під час проведення експертизи не досліджувалася, тобто маса вмісту псевдоефедрину в кожній пігулці не встановлювалася експертом. Це в свою чергу свідчить про те, що вказаний висновок є недостатньо повним, оскільки заснований на дослідженні не всіх, наданих експертові об`єктів, а лише їх частини, що є грубим порушенням вимог КПК України. Це є додатковою підставою для визнання даного висновку недопустимим доказом.

Крім того, слід зазначити, що як вбачається із висновку експерта № СЕ-19/117-21/5316-НЗПРАП від 30.04.2021 року (т.2 а.с.129-138), так і з висновку експерта № СЕ-19/104-21/17156-НЗПРАП від 10.08.2021 року (т.2 а.с.167-185) вони є недостатньо якісними, оскільки експерти не надали чіткої відповіді на питання: "Чи відносяться надані на дослідження об`єкти до наркотичних, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів?". За результатами проведених досліджень експерти лише констатували вміст псевдоефедрину у складі таблеток "Decancit SR" TM "APEX", та приналежність даної складової у чистому вигляді до прекурсору. При цьому поза увагою експертів залишилась головна частина запитання, чи є самі по собі таблетки об`єкти, вилучені під час огляду місця події, в сукупності всіх своїх елементів, які входять до їх складу, прекурсорами.

З огляду на викладені обставини, зазначені вище висновки експертів не можуть бути використані судом в якості доказу у кримінальному провадженні, оскільки вони не містить вичерпної та однозначної відповіді на поставлене питання. Це є додатковою підставою для визнання їх недопустимими доказами.

Що стосується інших доказів, наведених у вироку, зокрема, протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з відповідними додатками, протоколів обшуку, протоколів огляду та протоколу тимчасового доступу до речей і документів, які були досліджені в судовому засіданні, то вони не є такими, на підставі яких суд може встановити наявність фактів та обставин, які б вказували на винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому суд визнає їх неналежними доказами.

Також, суд приходить до висновку, що й всі інші, надані стороною обвинувачення докази, як самі по собі так і в сукупності, не доводять вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

З огляду на вищевикладене, надані стороною докази не можуть бути застосовані як докази винуватості обвинувачених у скоєні зазначеного та інкримінованого їм злочину.

Таким чином, суд вважає, що представлені до суду стороною обвинувачення докази здобуті з тими порушеннями кримінального процесуального закону, які підривають довіру щодо їх достовірності. А тому використання цих доказів не буде відповідати вимогам справедливого судочинства. Представлені стороною обвинувачення докази не є настільки переконливими, що давало б суду підстави дійти висновку про винуватість обвинувачених "поза розумним сумнівом".

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що заявлені, в ході виступу під час судових дебатів, захисниками обвинувачених адвокатами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 клопотання, підтримані обвинуваченими, про визнання вищезазначених доказів недопустимими, у зв`язку з тим, що вони були одержані з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, даючи оцінку доводам сторони захисту, висловлених адвокатами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час виступу в судових дебатах, в частині того, що про всі зібрані по справі докази є недопустимими, оскільки досудове розслідування здійснювалось з грубим порушенням вимог ст. 218 КПК України, тобто не уповноваженим на те органом досудового розслідування, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження на ім`я керівника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло інформування від УСБУ в Дніпропетровській області про ймовірне вчинення контрабанди прекурсовмісних препаратів та подальший їх продаж шляхом їх пересилки за допомогою поштової служби "Нова пошта" територією України особам, що організовують діяльність підпільних нарколабораторій з виготовлення психотропних речовин на території Дніпропетровської області та інших областей України (т.2 а.с.5-7).

На підставі вищезазначеної інформації 20.04.2021 року прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_23 було внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0000282 від 20.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК.

Того ж дня прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_23 було винесено постанову про визначення підслідності, відповідно до якої визначено підслідність даного кримінального правопорушення за слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області.

Тому після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань:20 квітня 2021 року за № 0000282 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, відповідний прокурори з дотриманням вимог статей 216, 218 КПК України своєю постановою визначив, зокрема, предметну підслідність за слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області, виходячи із об`єму наявної в нього інформації щодо обставин кримінального правопорушення.

Отже, при встановлених обставинах, судом не встановлено порушень вимог статей 216, 218 КПК України при винесенні прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_23 постанови про визначення підслідності від 20.04.2021 року під час провадження досудового розслідування, та вважає, що першочергові слідчі дії проведенні уповноваженим особами у законний спосіб. Вказаний висновок суду також узгоджується із позицією Верховного суду, викладеній у постанові від 06.07.2022 року у справі № 454/2576/17.

Тому доводи сторони захисту, в цій частині, є необґрунтованими, та не можуть бути підставою для визнання всіх доказів, зібраних в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, недопустимими доказами.

Разом з тим суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо порушення вимог чинного законодавства під час доручення заступником Генерального прокурора здійснення досудового розслідування кримінального провадження іншому органу досудового розслідування, з огляду на наступне.

Згідно постанови заступника генерального прокурора ОСОБА_24 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 06.08.2021 року (т.2 а.с.25-26), враховуючи те, що вказане кримінальне правопорушення розпочато Дніпропетровською обласною прокуратурою, а першочергові слідчі дії проведені слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області, визначено підслідність кримінального провадження № 0000282 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.04.2021 за слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області. Зі змісту даної постанови слідує, що єдиною підставою для доручення досудового розслідування іншому органу слугував той факт, що протягом майже двох місяців у кримінальному провадженні № 0000282 не проведено жодної слідчої дії СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, що свідчить про неефективність досудового розслідування.

При цьому сама постанова про визначення підслідності фактично є немотивованою в частині зазначення підстав для визначення підслідності слідчому відділу УСБУ у Дніпропетровській області, оскільки починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань з 20 квітня 2021 року, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось лише слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області. В той же час працівниками СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, за яким було визначено підслідність даного кримінального провадження на підставі постанови прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 17.06.2021 року (т.2 а.с.33-34) будь-яке досудове розслідування не здійснювалось, оскільки матеріали кримінального провадження, не зважаючи на винесення даної постанови, на адресу СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області не надходили, не приймались слідчими до провадження та слідчі СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області для проведення досудового розслідування не призначались. Вказані обставини підтверджуються як відомості з ЄРДР у кримінальному проваджені № 0000282, надані Офісом Генерального прокурора (т.1 а.с.83-131), де детально та поетапно відображено процесуальні аспекти руху кримінального провадження від моменту внесення відомостей до ЄРДР до моменту звернення до суду із обвинувальним актом, а також даними листа № 51/17/Ш-1367/24 від 25.11.2021 року, за підписом начальника СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області (т.5 а.с.131), наданого на адвокатський запит адвоката ОСОБА_65 (т.5 а.с.127-129), відповідно до якого у період з 17.06.2021 року по 06.08.2021 року матеріали кримінального провадження № 0000282 до слідчого управління Головного управління не надходили. Відтак уповноважений слідчий орган був позбавлений можливості проводити якісне досудове розслідування, тому досудове розслідування, яке б можна було визнати неефективним, не було проведено.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог КПК України, ні слідчий УСБУ в Дніпропетровській області, ні прокурори не вирішили питання про спрямування вказаного кримінального провадження № 0000282 для розслідування до належного правоохоронного органу, на підставі постанови про визначення підслідності від 17.06.2021 року, а відтак, враховуючи ч. 2 ст. 218 КПК України, усі процесуальні та слідчі дії, що були здійснені СВ УСБУ у Дніпропетровській області з 17 червня 2021 року, та з 06.08.2021 року, не можна визнати законними.

Зазначене вказує на недопустимість доказів, отриманих СВ УСБУ у Дніпропетровській області під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000282 з 06.08.2021 року, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України.

Така позиція щодо визнання доказів недопустимими внаслідок порушення правил підслідності також знаходить своє відображення і в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 640/5023/19.

З огляду на вище викладене, суд визнає докази, зібрані в рамках даного кримінального провадження слідчим УСБУ у Дніпропетровській області з 06.08.2021 року, зокрема: протокол огляду від 06.09.2021 року (т.2 а.с.212-222); протоколи обшуків від 19.08.2021 року з додатком до них (т.3 а.с.5-7, 8, 12-14, 20); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.09.2021 року (т.3 а.с.144-147, 148) та інші недопустимими так як отримані не уповноваженими особами у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку. За таких обставин клопотання сторони захисту, в цій частині щодо порушення правил підслідності, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Також суд звертає увагу на наступне.

Дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України як контрабанда прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в особливо великих розмірах, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 305 КК України, контрабандою наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів є їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Предметом даного злочину є наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори або фальсифіковані лікарські засоби. Його визначення має важливе значення, оскільки даний злочин належить до так званих "предметних" злочинів. Відсутність такої ознаки виключає можливість кваліфікації діяння особи за вказаною статтею.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" прекурсори наркотичних засобів і психотропних речовин - речовини, які використовуються для виробництва, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року затверджено перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсор, який являється вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Дійсно, законодавець відніс речовину псевдоефедрин гідрохлорід до Списку № 1 "Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю" Таблиці IV Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 р. за № 700 із змінами.

В той же час лікарський засіб з написом на упаковці "Decancit SR" у Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 700 від 06.05.2000 зі змінами і доповненнями, не значиться.

Відповідно до Інструкції із застосування лікарського засобу "Decancit SR" (т.3 а.с.219-224) - він призначений для полегшення назальних та неназальних симптомів, пов`язаних із сезонними або багаторічним алергічним ринітом у дорослих та дітей віком від 12 років. Як вбачається із написів на упаковці даного препарату "Decancit SR" він використовується від алергії та закладеності.

У ст. 2 ЗУ "Про лікарські засоби" закріплено, що лікарський засіб - будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), що має властивості та призначена для лікування або профілактики захворювань у людей, чи будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), яка може бути призначена для запобігання вагітності, відновлення, корекції чи зміни фізіологічних функцій у людини шляхом здійснення фармакологічної, імунологічної або метаболічної дії або для встановлення медичного діагнозу.

Вказаний закон ділить лікарські засоби на: наркотичні лікарські засоби - лікарські засоби, віднесені до наркотичних відповідно законодавства; отруйні лікарські засоби; сильнодіючі лікарські засоби; радіоактивні лікарські засоби.

Однак, цим законом не передбачено, що лікарські засоби, що містять прекурсори, відносяться до прекурсорів відповідно до законодавства.

Отже, з вищевикладених норм законодавства слідує, що тільки наркотичні лікарські засоби прямо підпадають під дію Закону "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори".

З листа Держлікслужби від 08.09.2021 року (т.3 а.с.151-152) вбачається, що препарат "Decancit SR" незареєстрований в Україні як лікарський засіб. Даний препарат у своєму складі містить псевдоефедрин гідрохлорід (120 мг), яка перевищує його гранично допустиму кількість, визначену постановою КМУ № 1203 від 10.10.2007 року. Згідно з Порядком провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 року, діяльність пов`язана з обігом засобів і речовин, включених, зокрема, до Списку № 1 Таблиці IV Переліку, препаратів, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори в кількості, що перевищує гранично допустиму, провадиться суб`єктами господарювання на підставі ліцензії, виданої Держлікслужбою.

З огляду на викладене, на препарат "Decancit SR" встановлені ті ж засоби контролю, що й відносно псевдоефедрину, зокрема, наявність ліцензії на здійснення такої діяльності.

Проте в жодному нормативному акті законодавець не відносить лікарські засоби, які містять прекурсори, до прекурсорів, оскільки Перелік прекурсорів є вичерпним.

Як вбачається із висновків експертів № СЕ-19/117-21/5316-НЗПРАП від 30.04.2021 року (т.2 а.с.129-138) та № СЕ-19/104-21/17156-НЗПРАП від 10.08.2021 року (т.2 а.с.167-185), наданих стороною обвинувачення в якості доказів, як про це зазначалося вище, в них констатовано, що в складі, наданих на дослідження таблетках з написами "Decancit SR", виявлено псевдоефедрин, а також визначена його маса у вказаних таблетках. В той же час зі змісту вказаних висновках експертів відсутня відповідь на питання, чи є самі по собі таблетки із написом "Decancit SR", які надані для дослідження до експертної установи, - прекурсорами. Це в свою чергу беззаперечно свідчить, що вказані висновки експертів не є категоричними, що також відповідно до вимог ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України не можуть бути використані як докази.

Незважаючи на те, що під час проведення вищезазначених експертних досліджень експертами було лише констатовано, що у складі таблеток із написом "Decancit SR" міститься псевдоефедрин, який відноситься до прекурсорів у чистому вигляді, а не як складова таблетки, відповідно до Списку № 1 "Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю" Таблиці IV, затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 р. за № 700 із змінами, орган досудового розслідування та прокурор не вжили достатніх заходів щодо перевірки можливості використання даних таблеток з написами "Decancit SR" саме як прекурсору, тобто для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Так само під час проведення досудового розслідування відповідна експертиза щодо дослідження властивостей таблеток з написами "Decancit SR", із врахуванням всіх її елементів, які входять до складу цих таблеток, та властивостей псевдоефедрину після вилучення його зі складу даних таблеток, які були вилучені під час проведення огляду місця події, та можливості використання даних таблеток у чистому вигляді, чи псевдоефедрину після його вилучення зі складу цих таблеток, саме як прекурсору для виготовлення психотропної речовини, органом досудового розслідування не проводилась. Це в свою чергу беззаперечно свідчить про те, що сторона обвинувачення не вжила достатніх заходів для збирання доказів під час проведення досудового розслідування, оскільки докази, які сторона обвинувачення подала суду на підтвердження висунутого обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , викликають у суду сумніви, щодо їх достовірності, а також законності здобуття, у зв`язку з чим визнані судом недопустимими та не приймаються до уваги.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що версія сторони обвинувачення, що таблетки із написом "Decancit SR", вилучені під час проведення огляду місця події, які відповідно до Інструкції та упаковки є лікарським засобом, являються прекурсором базується виключно на припущеннях, що є неприпустимим, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження даних тверджень.

При цьому, суд звертає увагу, що в обвинуваченні, пред`явленому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взагалі не відображено те, що безпосередньо таблетки із написом "Decancit SR" являються прекурсором, а лише констатовано, що вказані таблетки містять у собі псевдоефедрин, який є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовного якого встановлюються заходи контролю, не зважаючи на те, що правильність встановлення фактичних обставин справи, як на досудовому розслідуванні, так і у суді надало б можливість суду правильно дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 305 КК України. Разом з цим, орган досудового розслідування навіть не намагався встановити суттєві обставини пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, стороною обвинувачення ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду не встановлено та не доведено, що ОСОБА_9 переміщала через митний кордон саме прекурсор, що є необхідним елементом складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК, а саме об`єктивною стороною.

Також кримінальне правопорушення, передбачене ст. 305 КК, з об`єктивної сторони полягає у діях, а саме у переміщенні зазначених вище предметів через митний кордон поза митним контролем або із приховуванням від нього.

Відповідно до ППВСУ "Про судову практику про контрабанду та порушення митних правил" № 8 від 03.06.2005 року незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

В той же час, на переконання суду сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_9 переміщували таблетки із написом "Decancit SR" з приховуванням від митного органу, так як із жодного наданого стороною обвинувачення доказу не слідує, що саме ОСОБА_9 будь-яким чином приховувала їх, оскільки останні переміщувалися нею відкрито у валізах, будучи складеними в стопки по 1000 блістерів у кожній, без будь-якого додаткового їх упакування чи приховання.

При цьому, в матеріалах справи навпаки наявні докази, які повністю спростовують дані твердження сторони обвинувачення. Так, допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 показали, що як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_14 , так і ОСОБА_16 переміщували таблетки без будь-якого приховування від митного органу, звичайним способом, склавши їх до валіз. Вказані показання свідків повністю узгоджуються із відомостями, які зафіксовані у протоколах про порушення митних 0720/10000/21, 0719/10000/21, 0718/10000/21 від 24.04.2021 року, які складені відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 471 МК України за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а не за ст. 483 МК, яка передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Вказані докази беззаперечно свідчить про те, що версія сторони обвинувачення з приводу того, що ОСОБА_9 переміщувала таблетки з приховуванням від митного контролю базується виключно на припущення, що є неприпустимим, оскільки всі сумніви тлумачаться на користь обвинувачених.

Також злочин, передбачений ст. 305 КК України, характеризуються лише прямим умислом, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Однак, належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_9 під час перетину нею державного кордону та ввезення на територію України антигістамінного лікарського засобу призначеного для полегшення назальних та неназальних симптомів, пов`язаних із сезонним або багаторічним алергічним ринітом у дорослих та дітей віком до 12 років, суб`єктивної сторони та умислу на вчинення їх контрабанди, суду надано не було.

Аналізуючи докази, на які послалась сторона обвинувачення, судом не встановлено в них жодного посилання на те, що ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 були обізнані щодо того, що ОСОБА_9 перевозить через митний кордон України саме прекурсор.

Так, детально дослідивши зміст протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 30.04.2021 року (т.4 а.с.40-66, 67-71, 72-89), а також аудіозаписи розмов, що містяться на оптичних носіях (т.4 а.с.90), слідує, що зміст вказаних розмов жодним чином не доводить можливу участь обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні контрабанди прекурсорів. Дійсно, на вказаних розмовах обговорюється питання з приводу купівлі лікарських засобів за кордоном з метою їх подальшого продажу в Інтернет-магазинах, що не заперечується обвинуваченими, оскільки ОСОБА_9 здійснювала відповідну підприємницьку діяльність. Продаж, саме препаратів, які обговорювали в ході свого спілкування обвинувачені, ОСОБА_9 також повністю підтверджуються даними протоколів огляду від 21.04.2021 (т.2 а.с.106-116, 117-126), де зафіксовано, що на Інтернет-ресурсах за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , розміщено оголошення щодо продажу лікарського препарату іноземного походження під назвою "Decancit SR" 20 таб. Однак суть даного спілкування взагалі не пов`язана з наміром вчинити контрабанду прекурсорів.

Отже, у телефонних розмовах, які відбулись між обвинуваченими, а також між ними та іншими особами, обвинувачені жодного разу не озвучували назви заборонених речовин, та будь-яких натяків на те, що вони знали про те, що в цих пігулках є прекурсор - псевдоефедрин, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, - немає.

Тому, в даному випадку ствердження сторони обвинувачення, що обговорення у телефонних розмовах між обвинуваченими та з іншими особами з приводу продажу лікарського засобу та його продаж має відношення до контрабанди прекурсору жодним чином не доведено та по суті є тільки припущеннями сторони обвинувачення, не підтвердженими належними та допустимими доказами.

При цьому, досліджені в ході судового розгляду, протоколи огляду від 21.04.2021 (т.2 а.с.106-116, 117-126) також будь-яким чином не підтверджують обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення у вчиненні, якого вони обвинувачуються. Вказані протоколи лише вказують на те, що ОСОБА_9 займалась продажем лікарського препарату під назвою "Decancit SR" через свої Інтернет-сайти, який вона купляла в Єгипті, що не заперечуються обвинуваченими.

Отже стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_9 дійсно ввезла на територію України із Єгипту лікарський препарату іноземного походження під назвою "Decancit SR", що не заперечується обвинуваченими, однак, доказів, що ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 достеменно знали, що ці пігулки містять речовину, яка обмежена в обігу, а саме псевдоефедрин, і діяли з прямим умислом, - суду надано не було.

Так, допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_9 показала, що вона не усвідомлювала та не могла усвідомлювати, що ввозить на територію України якість заборонений засіб або прекурсор,. При прийнятті рішення про закупівлю та ввезення в Україну препарату "Decancit SR" вона керувалася лише наявною інформацією про лікарські властивості даного препарату, а саме, що він використовуються від алергії та закладеності, який перебував у вільному обігу в Єгипті та був придбаний нею в аптеці без будь-яких рецептів, а тому вона була впевнена, що ввозить до України необхідний людям антигістамінний засіб, який був дуже дієвим при лікуванні короновірусу та користувався попитом, з метою його продажу через мережу Інтернет на своїх сайтах, та отримання доходу в розумінні здійснення законної підприємницької діяльності. Повністю аналогічні показання були надані і обвинуваченим ОСОБА_10 , який допомагав своїй дружині у здійсненні її підприємницької діяльності.

В той же час вищезазначені твердження обвинувачених стороною обвинувачення спростовані не були, та навпаки вони повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями, допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які показали, що ОСОБА_9 займалася підприємницькою діяльність з продажу різних косметичних засобів, БАДів, препаратів, які вона закупляла за кордоном, зокрема і в Єгипті, жодних випадків щодо продажу останньою заборонених препаратів їм невідомо, і в даному випадку у Єгипет вони полетіли на відпочинок, а ОСОБА_9 поєднала його з роботою, попросивши використати їх валізи, які на зворотному напрямку все рівно в них були порожні, з метою перемістити якісь товар для своїх сайтів, щоб виключно не переплачувати за додатковий багаж, на що вони погодились без будь-яких сумнівів; протоколами оглядів від 21.04.2021 (т.2 а.с.106-116, 117-126), де зафіксовано, що на Інтернет-ресурсах за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 було відкрито розміщено оголошення щодо продажу лікарського препарату іноземного походження під назвою "Decancit SR", із зазначенням інформацію про його склад, без будь-якого приховування; відомостями, що містяться в Інструкції із застосування лікарського засобу "Decancit SR" та на упаковці (т.3 а.с.219-224), де зазначено, що це лікарській засіб, який використовується від алергії та закладеності; рахунками від 17.04.2021, 18.04.2021 та 23.04.2021 з їх офіційним перекладом (т.3 а.с.225-230), якими підтверджується, що препарат "Decancit SR" був придбаний ОСОБА_9 в Єгипті в аптеці "Раваа" у доктора ОСОБА_66 .

Також, як беззаперечно встановлено в ході судового розгляду, лікарський засіб "Decancit SR" сам по собі не є прекурсором, а лише містить у собі, серед інших складових, псевдоефедрин, у зв`язку з чим являє собою комбінований лікарський засіб. В той же час, як зазначалося вище, будь-яких доказів, що лікарський засіб "Decancit SR" може використовуватися для виготовлення психотропної речовини, стороною обвинувачення надано не було. Вказані обставини в свою чергу лише додатково свідчать про те, що у обвинувачених був відсутній умисел на вчинення контрабанди прекурсорів, оскільки "Decancit SR" в першу чергу являється саме лікарський засіб.

При цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 в описі складу лікарський засіб "Decancit SR" зазначала, що в його складі міститься псевдоефедрин, не спотворюючи та не приховуючи даного факту. Вказані обставини можуть свідчити виключно про те, що обвинувачені не були обізнані та не усвідомлювали, що у вказаному препараті міститься якась заборонена речовина, вільно розміщуючи інформацію про його склад.

Також суд вважає обґрунтованими доводи захисту про те, що обвинуваченням не надано доказів наявності в діях обвинувачених суб`єктивної сторони злочину, оскільки Інструкції до пігулок, які були, на думку сторони обвинувачення, - ввезенні ОСОБА_9 в України, не містять прямої вказівки на те, що в їх складі наявні заборонені в обігу речовини. В Інструкції лише зазначена інформація, що у складі таблеток міститься псевдоефедрин, однак у обвинувачених відсутні спеціальні знання в галузі медицини та фармакології. Це в свою чергу лише додатково вказує на те, що обвинувачені не маючи спеціальної освіти, не могли самостійно визначити наявність заборонених речовин в препаратах, без жодних застережень та вказівок із цього приводу в Інструкції.

З огляду на вищевикладене, доводи сторони обвинувачення, в частині того, що обвинувачені усвідомлювали, що переміщували через митний кордон України саме прекурсор, а не лікарській засіб, ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, слід також зазначити, що склад даного кримінального правопорушення, в частині, що стосується контрабанди прекурсорів, характеризується і спеціальною метою, виходячи із визначення прекурсору, а саме: зазначені дії повинні вчинятись для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Так, суд, оцінивши всі докази в сукупності, дійшов висновку, що під час судового провадження не доведена вина обвинувачених у переміщенні через митний кордон лікарського засобу "Decancit SR" з метою його подальшого продажу для виготовлення психотропної речовини. Аналізуючи всі докази по кримінальному провадженню у них відсутні жодні посилання на те, що ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 контактували з особами, які займалися виготовлення психотропних речовин, таких осіб взагалі не встановлено в ході досудового розгляду. Також немає посилань на те, що ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 хоча б комусь з допитаних свідків або інших осіб повідомляли, що мають будь-яке відношення до прекурсору, в тому числі, що вони придбавали та перевозив саме прекурсор, а не лікарській засіб.

В той же час, як встановлено в ході судового розгляду, в матеріалах кримінального провадження наявні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_9 займалася підприємницькою діяльністю шляхом продажу різних косметичних засобів, БАДів, вітамінів, препаратів, які ввозила із кордону, на власних сайтах: ІНФОРМАЦІЯ_6 , https://asianflower.com.ua/, де останньою відкрито було розміщено оголошення про продаж лікарського препарату "Decancit SR" із зазначенням інформації про його склад, зокрема, що серед іншого він містить псевдоефедрин, не приховуючи вказану інформацію та не усвідомлюючи, що це за речовина. Розміщення вказаної інформації лише додатково вказує на те, що обвинувачені не були обізнані, що псевдоефедрин є прекурсором, та його обіг в України заборонений, що в свою чергу виключає наявність в їх діях суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК.

Таким чином, в ході судового розгляду прокурором були лише надані докази на підтвердження факту, що ОСОБА_9 ввезла на територію України із Єгипту лікарський засіб "Decancit SR", що не заперечується обвинуваченими, однак не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона діяла із прямим умислом з метою переміщення прекурсору.

При цьому формулювання обвинувачення, яке вбачається з обвинувального акту, не містить даних про умисел обвинувачених і спеціальну мету. Вказані обставини стороною обвинувачення не встановлювалися в ході досудового розслідування та не були доведені в ході судового розгляду.

З огляду на вищевикладене та встановлені в ході судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в частині того, що ОСОБА_9 ввозила на територію України лікарський засіб "Decancit SR" із Єгипту, який там знаходиться у вільному продажі і був придбаний нею в аптеці без будь-яких рецептів, з метою подальшого його продажу на власних Інтернет-сайтах, для отримання доходу в розумінні здійснення законної підприємницької діяльності, є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, а тому є такими, що відповідають дійсності.

З огляду на викладене, на думку суду докази, надані прокурором та досліджені у судовому засіданні не доводять винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України.

При цьому суд враховує правову позицію щодо визнання винності особи "поза розумним сумнівом" та визначення "стандартів доказування", висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, суд вважає, що представлені до суду стороною обвинувачення докази здобуті з тими порушеннями кримінального процесуального закону, які підривають довіру щодо їх достовірності. А тому використання цих доказів не буде відповідати вимогам справедливого судочинства. Представлені стороною обвинувачення докази не є настільки переконливими, що давало б суду підстави дійти висновку про винуватість обвинувачених "поза розумним сумнівом".

З урахуванням викладеного, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях та на доказах, здобутих з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, які не відповідають критеріям допустимості і законності, і ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення.

Сумнівний характер вчинення обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях, які наведені вище.

Таким чином, ті обставини, які сторона обвинувачення вважала доведеними, жодними належними та допустимими доказами в судовому засіданні не підтверджені та спростовуються показаннями, допитаних судом свідків, та дослідженими матеріалами справи в їх сукупності. А тому ці обставини є лише припущенням обвинувачення і нічим об`єктивно не підтверджені та не свідчать про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Аналізуючи, надані стороною обвинувачення докази з точки зору їх достатності, для визнання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винними у вчиненні інкримінованого їм злочину, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили контрабанду прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на викладене, жоден із наданих стороною обвинувачення доказів як сам по собі, так і в сукупності з іншими, з точки зору достатності та взаємозв`язку, не дає достатніх підстав стверджувати поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, суд приходить до висновку про необхідність виправдання останніх у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченими злочину, у скоєнні якого вони обвинувачуються.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про судову експертизу", ст. 124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів у даному кримінальному пров адженні, в розмірі 17 848 грн. 36 коп., слід віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. З огляду на це, арешт накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2021 року у справі № 204/3039/21, провадження 1-кс/204/756/21 (т.2 а.с.103-104) підлягає скасуванню.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 124, 318, 322, 337, 342-353, 358, 363-368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2 ст. 371, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376 КПК України, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2021 року у справі № 204/3039/21, провадження 1-кс/204/756/21, на майно, а саме: 3200 блістерів із написом "Decancit SR" TM "APEX" (діюча речовина - псевдоефедрин 120 мг) (10 таблеток у блістері); 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 1 упаковка лікарського засобу "Hairtone"; 3400 блістерів із написом "Decancit SR" TM "APEX" (діюча речовина -псевдоефедрин 120 мг) (10 таблеток у блістері); 3399 блістерів із написом "Decancit SR" TM "APEX" (діюча речовина - псевдоефедрин 120 мг) (10 таблеток у блістері); протоколи про порушення митних правил у кількості 3 штуки, складені відносно ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 ; бирки у кількості 3 штуки із дорожніх сумок ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , яке було вилучено 24.04.2021 року під час проведення огляду приміщення із написом "Зона митного контролю", розташованому на першому поверсі терміналу "D" ДП МА "Бориспіль".

Речові докази в кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: протоколи про порушення митних правил у кількості 3 штуки, складені відносно ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , - залишити зберігатися в матеріалах судового кримінального провадження;

- бирки у кількості 3 штуки із дорожніх сумок ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження № 0000282, внесеного до ЄРДР 20.04.2021 року;

- 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 3 упаковки лікарського засобу "Меbo"; 1 упаковка лікарського засобу "Hairtone", 7 упаковок з двома блістерами по 10 таблеток у кожному препараті "CONTA-FLU" ANTICATARRHAL", 324 блістера по 12 таблеток у кожному препараті "Actifed 30 GW0301/12", 1 блістер, в якому міститься 10 таблеток препарату "Codiclyptol penta", 1 блістер, в якому міститься 9 таблеток препарату "Codiclyptol penta", 1 блістер, в якому міститься 3 таблетки препарату "1,2,3 hikma", 1 блістер, в якому міститься 8 таблеток препарату "1,2,3 hikma", 78 упаковок препарату "1,2,3 hikma" з двома блістерами по 10 таблеток у кожній, мобільний телефон марки "OPPO" model: CPH 2109, s/n: НОМЕР_1 , з встановленою сім-картою мобільного оператора "ВФ Україна" за номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки "iPhone6" MG4W2LL/A, s/n: НОМЕР_3 з встановленою сім-картою мобільного оператора "ВФ Україна" за номером НОМЕР_4 , - повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- 3200 блістерів із написом "Decancit SR" TM "APEX" (діюча речовина - псевдоефедрин 120 мг) (10 таблеток у блістері), 3400 блістерів із написом "Decancit SR" TM "APEX" (діюча речовина -псевдоефедрин 120 мг) (10 таблеток у блістері); 3399 блістерів із написом "Decancit SR" TM "APEX" (діюча речовина - псевдоефедрин 120 мг) (10 таблеток у блістері), 293 блістера по 10 таблеток у кожному препараті "Decancit SR" TM "APEX" Pharma знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в кримінальному провадженні № 0000282 в розмірі 17 848 (сімнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 36 коп. - віднести на рахунок Держави України.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору.

Суддя ОСОБА_1