УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 10.12.2021 про відмову у задоволені заяви ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого, подану у кримінальному провадженні №0000533 від 17.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 10.12.2021 про відмову у задоволені заяви ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого, подану у кримінальному провадженні №0000533 від 17.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

Заявник зазначає, що у провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000533 від 17.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

ОСОБА_4 вказує, що 08.12.2021 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою про залучення до провадження як потерпілого у кримінальному провадженні №0000533, у зв`язку з протиправними діями завдано шкоду його правам та законним інтересам, а саме притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі сфабрикованих матеріалів кримінального провадження шляхом незаконних методів досудового розслідування.

10.12.2021 старшим детективом відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 винесено постанову про відмову в задоволенні заяви.

Зазначена постанова була направлена на його адресу 13.12.2021, та отримана 16.12.2021.

Вказану постанову заявник вважає не обґрунтованою та постановленою з порушенням вимог КПК України, оскільки вона не містить належного обґрунтування мотиву відмови, у зв`язку з чим просить її скасувати та зобов`язати детектива повторно розглянути заяву про залучення його до провадження як потерпілого.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розгляд скарги здійснювати беї його участі та повідомив, що скаргу підтримує та просить задовольнити.

Детектив в судове засіданя не з`явився, про час, день та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. На адресу суду від старшого детектива НАБУ ОСОБА_6 надійшов лист - повідомлення від 23.02.2022 року, що у кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КППК України за заявою ОСОБА_3 від 21.12.2021.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим.

Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим. Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Проаналізувавши постанову детектива, останній вважає, що в ході кримінального провадження не встановлено достатніх відомостей, які б свідчили про завдання ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим, скаржник у заяві зазначає, що йому внаслідок кримінального правопорушення, яке розслідується, завдано шкоду його права та інтересам, однак, не обґрунтовує належним чином ці доводи, не надає доказів на підтвердження, а лише констатує ст. 55 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди. У цьому випадку скаржник не надає будь якого підтвердження завдання йому будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням.

Натомість слідчий суддя критично оцінює доводи скаржника з приводу того, що постанова є невмотивованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено будь-якими доказами розміру шкоди, що була завдана, або могла бути завдана кримінальним правопорушенням. Разом з тим, звертаю увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 10.12.2021 про відмову у задоволені заяви ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілого, подану у кримінальному провадженні №0000533 від 17.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1