ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро:
кримінальне провадження № 0000204 від 11.05.2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Димитров, Донецької області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України;

кримінальне провадження № 0000385 від 14.07.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у сел. Олексієво-Дружківки, Донецької області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої - ОСОБА_6 , захисників-адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Особа 1 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та зупинено кримінальне провадження), у невстановленому місці та часу, однак не пізніше 21 години 00 хвилин 10 травня 2021 року, діючи під приводом волонтерів реабілітаційного центру із вилікування наркозалежності, хоча такими офіційно не є, отримали від невстановленої особи вказівку на доставлення ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , до невстановленого місця, шляхом транспортування її на автомобілі, тим самим у викраденні людини та незаконному позбавленні її волі.
Після чого, 10 травня 2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, обвинувачені ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_3 та Особою 1, виконуючи вказівку невстановленої особи, прибули на автомобілі марки «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 , коричневого кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 до буд. АДРЕСА_5 .
Згодом, обвинувачені ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 та Особа 1, безперешкодно зайшли до кв. АДРЕСА_6 , шляхом допуску у приміщення квартири одним із власників - ОСОБА_9 , у власності якої перебуває 1/5 частини квартири, де у той момент у спальній кімнаті відпочивала ОСОБА_6 .
Під приводом лікування від наркозалежності обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Особою 1, ОСОБА_6 10 травня 2021 року в період часу з 21 години 00 хвилин по 21 годину 30 хвилин було в ультимативній формі вказано прослідувати до автомобілю для подальшого доставления до невстановленого місця утримання.
Після категоричної відмови ОСОБА_6 добровільно прослідувати до автомобілю, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення людини та незаконне позбавленні її волі, виконуючи вказівку невстановленої особи, порушуючи право людини на свободу пересування, а саме вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території країни у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, діючі умисно, проти волі останньої, шляхом протиправного, відкритого захоплення ОСОБА_6 та незаконного позбавлення її волі, а також протиправного переміщення та утримання в автомобілі «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 , попередньо вступивши у попередню злочинну змову з раніше знайомим обвинуваченим ОСОБА_3 та Особою 1, розподіливши між собою ролі у скоєнні злочину таким чином, що обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Особі 1, було відведено обов`язки по примусовому викраденню ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_6 , під приводом лікування останньої від наркозалежності у невідомому місці та доставляння її до автомобілю марки «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 , коричневого кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, з наступним фізичним утриманням та психологічним залякуванням в автомобілі при транспортуванні викраденої особи до невстановленого місця утримання, що є фактичним незаконним позбавленням волі, а обвинуваченому ОСОБА_3 було відведено обов`язок керування автомобілем при транспортуванні ОСОБА_6 , Особі 1 та обвинуваченому ОСОБА_4 було відведено обов`язок за необхідності фізичного утримування останньої при перевезенні, почали вчиняти такі дії.
Після надання усіма учасниками добровільної згоди на вчинення кримінального правопорушення - викрадення людини та її незаконне позбавлення її волі, шляхом фактичного виконання співучасниками окремих фізичних дій, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи у групі з обвинуваченим ОСОБА_3 та Особою 1, дотримуючись узгодженого злочинного умислу, та діючи згідно відведеної кожному злочинної ролі, перебуваючи у кв. АДРЕСА_6 , де всупереч встановленому Конституцією України права на свободу вибору місця перебування та пересування, винесли ОСОБА_6 долаючи її опір, на руках у ковдрі з зазначеної квартири проти волі останньої, при цьому ОСОБА_6 обмежили у використанні верхнього одягу, та спричиняючи фізичні страждання, умисно заштовхали до салону автомобіля марки «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 , коричневого кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску, помістивши останню на заднє сидіння, а ОСОБА_4 , розташувався також на задньому сидінні зазначеного автомобіля з боку від ОСОБА_6 , тим самим фактично обмеживши можливість останньої змінити місце свого тимчасового перебування та вибір місця пересування.
При цьому, під час виносу ОСОБА_6 із місця постійного мешкання за адресою: з квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та Особа 1, не реагували на крики, зауваження та вимоги як сторонніх осіб, так і ОСОБА_6 , щодо викрадення та незаконного позбавлення волі останньої.
Потім, обвинувачений ОСОБА_3 , згідно відведеної йому ролі, сів за кермо даного автомобіля, Особа 1 сів на переднє пасажирське сидіння даного автомобілю, та разом з обвинуваченим ОСОБА_4 , який згідно відведеної йому ролі фактично під примусом утримував ОСОБА_6 на задньому сидінні автомобіля, направилися у напрямку Донецької області.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи у групі з обвинуваченим ОСОБА_3 та Особою 1, викрали ОСОБА_6 та незаконно позбавляли її волі 10 травня 2021 року в період часу до 21 годині 40 хвилин, коли злочинна діяльність останніх була припинена поза їх волею працівниками поліції в районі буд. АДРЕСА_7 , шляхом звільнення незаконно утриманої ОСОБА_6 , яка перебувала в місця утримання - на задньому сидінні автомобіля марки «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 , коричневого кольору, VIN: НОМЕР_2 , 2006 року випуску.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у викраденні людини та незаконному позбавленні її волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 146 КК України.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_4 виразилися у викраденні людини та незаконному позбавленні її волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 146 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину у скоєному злочині не визнав, пояснив суду, що 10 травня 2021 року у вечірній час йому зателефонував ОСОБА_10 та запитав чи не бажає він - ОСОБА_3 , проїхатись до м. Дніпра та забрати дівчину у реабілітаційний центр, на що він погодився, оскільки раніше теж проходив реабілітацію та залишився волонтером у реабілітаційному центрі. Після чого їм зателефонувала мати потерпілої - ОСОБА_9 та попрохала приїхати за її донькою близько 21 години та надала адресу, за якою вони повинні були прибути та забрати ОСОБА_6 . Після чого він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_11 приїхав до АДРЕСА_4 , де мешкала на той час ОСОБА_6 . Мати потерпілої - ОСОБА_9 відчинила їм двері та впустила до квартири. У кімнаті він побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка лежала на підлозі разом із дитиною та спала, після чого вони ввімкнути світло, від чого остання прокинулась та між ними виникла розмова з приводу необхідності їхати до реабілітаційного центру та в ході вказаної розмови між ними виникли протиріччя, спочатку ОСОБА_6 повідомляла, що не хоче нікуди їхати, але у подальшому погодилась, накинула на себе ковдру та у спідній білизні пішла на вулицю разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а він в свою чергу залишився для розмови із матір`ю потерпілої - ОСОБА_9 , оскільки остання повідомила, що особисті речі вона для доньки привезе наступного дня. Після чого вони всі разом сіли до автомобіля, а невідомий чоловік на вулиці почав питати, що відбувається, повідомив, що викличе поліцію. Після чого, вийшла мати потерпілої, яка наполягала, щоб вони відвезли її доньку до реабілітаційного центру, на що вони вирушили, але під час поїздки були зупинені працівниками поліції.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєному злочині не визнав, пояснив суду, що з 26 жовтня 2020 року перебував у реабілітаційному центрі, який знаходиться у м. Першотравенськ у зв`язку із вживанням наркотичних засобів. 10 травня 2021 року до нього підійшов ОСОБА_3 та запропонував з`їздити до м. Дніпра за дівчиною, на що він погодився. Після чого вони приїхали до АДРЕСА_4 , де мешкала на той час ОСОБА_6 . Мати потерпілої - ОСОБА_9 відчинила їм двері та впустила до квартири. ОСОБА_3 та ОСОБА_11 пішли до кімнати, де знаходилась ОСОБА_6 , а він в свою чергу залишився чекати в коридорі. Після чого, приблизно через 5-10 хвилин ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 вийшли з кімнати. Далі він, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 вийшли з квартири та сіли до автомобіля, а через деякий час до них вийшов ОСОБА_3 та вони на автомобілі рушили до реабілітаційного центру, але у смт. Слобожанське були зупинені працівниками поліції.
Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 увикраденні потерпілої ОСОБА_6 та незаконному позбавленні її волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, їх винність у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими судом наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6 стверджував у суді, що 10 травня 2021 року знаходилась вдома та відпочивала разом із дитиною - інвалідом за адресою АДРЕСА_4 , коли раптом до її кімнати зайшли обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які повідомили, що їй потрібно одягнутись та вийти проїхати з ними, на що вона відмовилась. Після чого, її силоміць загорнули у ковдру, винесли з квартири та посадили до автомобіля «Мазда», за кермом якого був обвинувачений ОСОБА_12 , вона знаходилась з обвинуваченим ОСОБА_4 на задньому сидінні, а ОСОБА_11 сів на переднє пасажирське місце. При цьому потерпіла зазначила суду, що коли обвинувачені виносили її з квартири вона була у спідній білизні, кричала та кликала на допомогу. У подальшому, вони на автомобілі, двері якого було заблоковано на центральний замок, рухались у сторону м. Підгороднього, та були зупинені співробітниками поліції, після чого, вона повідомила співробітникам поліції, що її насильно, без її волі викрали з її місця проживання. Також потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що пізніше їй стало відомо, що за грошові кошти її мати ОСОБА_9 замовила послуги обвинувачених, які намагались проти її волі, відвезти до реабілітаційного центру.
Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що є працівником поліції та 10 травня 2021 року їхав на виклик з приводу позбавлення волі людини. Так, в районі м. Підгороднє було помічено та зупинено автомобіль «Мазда», у якому знаходилось троє чоловіків - обвинувачені та жінка - потерпіла, яка була у спідній білизні, замотана у ковдру та просила про допомогу. У подальшому потерпіла ОСОБА_6 повідомила їм, що її було викрадено, спротив її волі, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу.
Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що раніше був працівником патрульної поліції та 10 травня 2021 року знаходився на чергуванні у одному екіпажі з ОСОБА_13 . Так, в районі м. Підгороднього було зупинено автомобіль «Мазда», за кермом якого був ОСОБА_3 . На задньому сидінні зупиненого автомобіля знаходилась потерпіла у спідній білизні, вона була замотана у ковдру та повідомила у подальшому, що її викрали з місця її проживання, поза її волею.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що є працівником поліції та 10 травня 2021 року було отримано повідомлення від перехожих, що вони були свідком того, що дівчину силоміць затягнули до автомобіля. Після чого в районі м. Підгороднього було зупинено автомобіль «Мазда», всередині якого знаходилось троє чоловіків та жінка, яка була напівроздягнена, у спідній білизні та повідомила, що її утримують проти її волі, силоміць замотали у ковдру та витягнули з квартири. У подальшому, було встановлено особи чоловіків, які знаходились в автомобілі, якими виявились - ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , за кермом автомобіля був ОСОБА_3 . Також обвинувачені повідомили, що везуть потерпілу до реабілітаційного центру, оскільки вона є наркозалежною.
Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що 10 травня 2021 року перебував біля буд. 4 по пр. Миру у м. Дніпро та був безпосереднім свідком обставин, коли троє чоловіків силоміць заштовхали дівчину, яка була замотана у ковдру та кликала на допомогу - до автомобіля, який поїхав у невідомому напрямку. У зв`язку з побаченим, він зателефонував до поліції та повідомив про обставини, що відбувались біля буд. 4 по пр. Миру у м. Дніпро.
Свідок ОСОБА_9 мати потерпілої ОСОБА_6 суду повідомила, що приблизно за тиждень до 10 травня 2021 року зв`язалась із реабілітаційним центром у якому її знайома лікувала свого сина. Напередодні 10 травня 2021 року вона розмовляла зі своєю донькою - ОСОБА_6 , яка не заперечувала пройти лікування у реабілітаційному центрі оскільки вживає наркотичні засоби. У подальшому, коли приїхали забрати її до реабілітаційного центру, ОСОБА_6 відмовилась одягатись, але з квартири вийшла добровільно, а побачивши на вулиці біля під`їзду компанію невідомих осіб раптово почала кричати та кликати про допомогу.
Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що з потерпілою ОСОБА_6 не знайомий, але знайомий з її матір`ю - ОСОБА_9 , оскільки вона зв`язувалась з ним з приводу оголошення, яке він розмістив. Так, він розмістив оголошення з приводу лікування наркозалежних людей у організації, яка офіційно не ліцензована, але були меморандуми із соціальними службами. У їх діяльність входило поміщати до установи наркозалежних людей, надавати їм житло, забезпечували харчами та у подальшому відбувалось лікування шляхом перебування у атмосфері та колективі, який у них був, при цьому жодних ліків вони не застосовували. 10 травня 2021 року він повинен був забрати на лікування ОСОБА_6 , але поїхав у командировку, у зв`язку з чим за потерпілою поїхали ОСОБА_3 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , які працювали волонтерами у їх організації. Також свідок пояснив, що поміщення до реабілітаційного центру відбувається за договором із наркозалежною особою добровільно, а не всупереч її волі.
Винність обвинувачених також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме:
- протоколом огляду від 10 травня 2021 року з фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто автомобіль Мазда д/н НОМЕР_1 , у якому перебувала потерпіла ОСОБА_6 у спідній білизні;
- протоколом огляду від 11 травня 2021 року з фото-таблицею до нього, згідно якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_6 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка застосовуючи до неї силу 10.05.2021 винесла її з квартири з двома іншими чоловіками, заштовхнули до автомобіля та повезли у невідомому напрямку;
- протоколом огляду речей та документів від 04 червня 2021 року згідно якого було оглянуто компакт-диск з записом нагрудних реєстраторів, з якого вбачається як в автомобілі знаходиться жінка - потерпіла ОСОБА_6 , яка одягнена у нижню білизну та повідомляє працівникам поліції, що невідомі чоловіки застосовуючи силу викрали її з квартири за місцем мешкання; вказаний відеозапис також було оглянуто безпосередньо у судовому засіданні;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31 травня 2021 року згідно якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка застосовуючи до неї силу 10.05.2021 винесла її з квартири з двома іншими чоловіками, заштовхнули до автомобіля та повезли у невідомому напрямку;
- протоколом обшуку від 05 червня 2021 року згідно якого в ході обшуку на території релігійної організації "Релігійна громада Христянська церква "Нове покоління" за адресою Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Молодіжна 34, було виявлено та вилучено оригінали договорів про погодження з режимом та умовами соціальної реабілітації з додатками у загальній кількості 137 штук;
- речовими доказами визнаними по кримінальному провадженню.
Суд, безпосередньо дослідивши письмові докази по кримінальному провадженню, доводи захисника-адвоката ОСОБА_8 в частині визнання недопустимим доказом протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31 травня 2021 року, вважає необґрунтованими за наступних підстав.
У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 87 КПК України визначено недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і встановлено: Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно із ст. 228 КПК України встановлені вимоги такої слідчої дії як пред`явлення особи для впізнання.
Безпосередньо дослідивши зазначені у клопотання захисника протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31 травня 2021 року, судом не вбачається порушення норм КПК України при проведенні даної слідчої дії, оскільки впізнання відбувалось із залученням понятих, особи пред`являлися на впізнання разом з іншими особами тієї же статі, яких було не менше трьох і які не мали різких відмінностей у віці і зовнішності, окрім того, протокол містить відомості за сукупністю яких саме ознак потерпіла ОСОБА_6 впізнавала обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а тому суд не вбачає ознак недопустимості у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 31 травня 2021 року, яки б перешкоджали суду посилатись на нього при ухваленні судового рішення.
До невизнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд відноситься критично, оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілої ОСОБА_6 , яка безпосередньо у судовому засіданні стверджувала, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 10 травня 2021 року у нічний час, прибули за місцем її мешкання, за адресою АДРЕСА_4 , та силоміць витягли її з квартири, посадили до автомобіля та почали везти у невідомому напрямку, при цьому вона чинила опір останнім та кликала на допомогу. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є працівниками поліції, повідомляли, що 10 травня 2021 року надійшов виклик з приводу викрадення людини та під час патрулювання було зупинено автомобіль «Мазда», всередині якого знаходилась потерпіла ОСОБА_6 , яка була одягнена лише у спідню білизну та просила про допомогу, при цьому пояснюючи, що її було викрадено. Свідок ОСОБА_16 повідомляв, що 10 травня 2021 року перебував біля буд. АДРЕСА_5 , та безпосередньо був свідком того, як троє чоловіків силоміць заштовхали дівчину до автомобіля, яка була замотана у ковдру та кликала на допомогу, у зв`язку з чим він зателефонував до поліції.
Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , в частині того, що обвинувачені повинні були відвезти потерпілу ОСОБА_6 до реабілітаційного центру на лікування добровільно, за її згоди, не спростовують показів потерпілої ОСОБА_6 щодо незаконного позбавлення її волі, при подоланні опору та проти волі, із примусовим затягуванням до салону автомобіля, з обмеженням її можливостей щодо зміни місце свого тимчасового перебування та вибору місця пересування, у зв`язку з чим вона вимушена була кликала на допомогу.
Таким чином, суд визнає допустимими, належними і достовірними фактичні дані, що стосуються подій викрадення потерпілої ОСОБА_6 та незаконному позбавленні її волі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, які містять відповідні протоколи огляду місця подій, предметів, пред`явлень для впізнання, відтак визнає щирими покази потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які повністю узгоджуються з такими даними. Вказані докази суд кладе в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачення, водночас, критично оцінює, а тому і відхиляє показання обвинувачених щодо відсутності в їх діях по відношенню до потерпілої ОСОБА_6 незаконного позбавлення її волі та викраденні, оскільки ці показання спростовуються сукупністю доказів, які суд визнав допустимими, належними і достовірними.

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та запобіганню нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страдає на захворювання ПТФС правої гомілки уразкової форми та має батька пенсійного віку.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 в ході судового розгляду не встановлено.
Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2 ст. 50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його відношення до скоєного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді реального позбавлення волі, якого буде достатньо для перевиховування обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та запобіганню нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має малолітню дитину - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.
Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2 ст. 50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді реального позбавлення волі, якого буде достатньо для перевиховування обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, після приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання період часу знаходження під вартою з 08 червня 2021 року до 24 червня 2021 року, включно.
Після набранням вироком законної сили та затримання ОСОБА_3 , заставу у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, повернути заставодавцю.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 жовтня 2021 року залишив незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ - компакт-диск з записами наданими УПП в Дніпропетровській області, на яких зафіксовано факт вчинення злочину, пов`язаного з викраденням ОСОБА_6 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази - оригінали договорів про погодження з режимом та умовами соціальної реабілітації з додатками у загальній кількості 137 штук, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особами, відносно яких винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1