Справа № 522/4872/22
Провадження № 1-кс/522/3895/22
УХВАЛА
Іменем України
23 червня 2022 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.10.2018 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Залік ч. 5 ст. 72 ККУ 1 рік 5 місяців 7 днів. Звільнений 05.04.2019 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні СВ Відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000421 від 21.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК Українии, за наступних обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив кримінальне правопорушення майнового характеру.

Так, 21.06.2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, під час воєнного стану, який був введений 24 лютого 2022 року Президентом ОСОБА_8 (Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні від 18 травня 2022 року Указ № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року), ОСОБА_5 знаходячись у кімнаті № 315 готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, під приводом зарядження взяв у ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung A10» в корпусі червоного кольору, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Київсар» з номером телефону НОМЕР_1 .

Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 утримуючи при собі мобільний телефон марки «Samsung A10» в корпусі червоного кольору, в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Київсар» з номером телефону НОМЕР_1 , вартістю 4 000 гривень покинув приміщення готелю «Аркадія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24.

В подальшому ОСОБА_5 з викраденим мобільним телефоном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 4 000 гривень.

22.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наступним.
Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом затримання особи, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом впізнання особи за фотознімками, протоколом огляду відеозапису та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Об`єм зібраних в ході досудового розслідування доказів є достатнім для підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий зазначає, що у відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України:

запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від суду, що підтверджується тим є те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, ОСОБА_5 являється особою раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, постійного місця проживання на території міста Одеси не має, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, а також відбував покарання у місцях позбавлення волі, тому перебуваючи на свободі, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін може переховуватись від слідства та суду, у тому числі на непідконтрольній території Україні;

незаконно впливати на потерпілу свідка у кримінальному провадженні, оскільки мешкання підозрюваного ОСОБА_5 є межі населеного пункту проживання потерпілої ОСОБА_9 , а тому останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, шляхом залякування, погроз та іншими способами може впливати на неї, показання якої мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, так як, відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. У зв`язку з цим, покази потерпілої свідка отримані в ході досудового розслідування не можуть бути використаними в суді як докази, які доводять вину обвинуваченого, тому ризик впливу існує;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе вжити заходів щодо створення штучного алібі, шляхом підмови своїх знайомих до надання показів на його користь.

В-четверте, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, на території міста Одеси не має постійного місця проживання та скоїв кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень останнім, враховуючи, що останній раніше вчиняв злочини майнового характеру та знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став та належних висновків для себе не зробив.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, норми моралі та правові обмеження щодо вчинення протиправних дій в суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, перебуваючи на свободі він може зникнути у невідомому напрямку, що призведе до тяганини під час досудового розслідування, що суперечить завданням та принципам кримінального провадження, створення штучного алібі, що призведе до негативної правової поведінки ОСОБА_5 , плутанини та затягування досудового розслідування судового розгляду.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органу досудового розслідування.

Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Наявність же ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити одну чи кілька із наведених дій як другу складову підстави обрання запобіжного заходу означає наявність даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення ним таких дій.

Під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен враховувати суворість покарання, що загрожує відповідній особі у разі доведення та визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, а також відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник заперечував щодо поданого клопотання, та просив застосувати менш суворий захід не пов`язаний із позбавленням волі. Поставив під сумнів обґрунтованість підозри, та за наслідком чого вказує, що обраний запобіжний захід не обґрунтований, ризики не підтверджені матеріалами клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, пояснив, що не працює, є біженцем, проживає в хостелі наданому волонтерами. З ним в кімнаті мешкає дружина з дитиною, однак документів з цього приводу не надав.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
На цей час у кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливості впливати на потерпілого та свідків, з метою перешкоджання проведення досудового розслідування, з метою уникнення покарання та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і її належної поведінки.

Перераховане вище дає підстави припускати можливість вчинення підозрюваним інших умисних злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зазначені обставини та тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, поведінки підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам на даному етапі досудового розслідування, зважаючи на обставини справи та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який згідно ч.4 ст.186 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, є необхідним застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання, особиста порука), не здатен забезпечити виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України а саме, своєчасне з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій, виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, та запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з урахуванням зазначених обставин справи, а також особи самої підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність призначити заставу у розмірі двадцяти розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 серпня 2022 року, після чого, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 21.06.2022 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , провадження по справі №1-кс/522/3895/22.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1