Номер провадження: 11-сс/813/753/22
Справа № 496/1653/22 1-кс/496/693/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника власників майна адвоката ОСОБА_9 ,

представника Нижньодністровського

національного природного парку ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та представника власника майна директора Нижньодністровського національного природного парку ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 травня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000117 від 18 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 травня 2022 року частково задоволено клопотання заступника начальника СД Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000117 від 18 травня 2022 року, а саме на:

- живі біоресурси, а саме рибу: сазан 40 штук; товстолоб 1 штука; ракі 174 штуки; судок круглої форми зеленого кольору, GPS навігатор чорно жовтого кольору «GARMIN ELREX-10» із застуванням заборони користування та розпорядження;

- човен UMS-470, з бортовим номером ДАП 9524 к, з інвентарним номером 101520004, та човниковий двигун «YAMAXA-70» № 6CJL НОМЕР_1 , який належить Нижньодністровському національному парку без застосування заборони користування та розпорядження.

Вимоги наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб які їх подали
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та 1) зобов`язати дізнавача або прокурора повернути ОСОБА_8 водні живі біоресурси, а у разі їх реалізації, виплатити кошти отримані від реалізації цих водних живих біоресурсів; 2) зобов`язати дізнавача або прокурора повернути ОСОБА_7 . GPS навігатор чорно жовтого кольору «Garmin Elrex 10».

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді постановлена з грубим порушенням вимог КПК України.

Так, слідчий суддя не взяв до уваги, що працівники поліції безпідставно та незаконно зупинили автомобіль в якому знаходився ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , провели незаконний обшук автомобіля, в якому виявили водні живі біоресурси та звинуватили їх у браконьєрстві.

При цьому співробітники поліції викликали ЗМІ, які виклали на ютуб неправдиві відомості, які дискредитують ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Між тим, участь представників ЗМІ не була відображена у протоколі обшуку автомобіля від 18 травня 2022 року.

Протокол невідкладного обшуку від 18 травня 2022 року є недопустимим доказом, оскільки дізнавач не зазначив місце, де був оглянутий транспортний засіб.

Відомості, які повідомив співробітник поліції ОСОБА_13 на службу 102 є завідомо неправдивими, а в діях заступника начальника СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 убачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, за фактом внесення до офіційних документів неправдивих відомостей, оскільки обшук автомобіля проводився не за адресою, вказаною у клопотанні про арешт майна, а саме: Біляївський район, с. Маяки, вулиця, РСК «Придністровський», а біля кладовища в с.Маяки, що підтверджується відеоматеріалами.

Також, відсутні будь-які свідки того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за допомогою човна та ліскових сіток здійснили добування живих водних біоресурсів.

18 травня 2022 року під час затримання ОСОБА_8 пояснював, що придбав у фізичної особи водні живі біоресурси. 23 травня 2022 року ОСОБА_14 до судового засідання пояснив слідчому судді, що 18.05.2022 він передав ОСОБА_8 80 кг риби карп та 6 кг живих раків, однак слідчий суддя не надав цим поясненням будь-якої оцінки.

Ухвалою слідчого судді було заборонено користуватися та розпоряджатися живими водними біоресурсами, однак вони уже давно були реалізовані фірмою ПП «Клест».

Крім того, апелянт просив дослідити докази, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна директор Нижньодністровського національного природного парку ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000117 від 18 травня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що жодній особі не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, а клопотання про арешт майна подане неуповноваженою особою, оскільки з таким клопотанням має право звернутися лише прокурор.

Також слідчим суддею не враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні власники арештованого майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представника Нижньодністровського національного природного парку ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу директора цього парку ОСОБА_11 .

Прокурор заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням дізнавача та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З клопотання про арешт майна убачається, 18 травня 2022 року до чергової частини Одеського РУП №2 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 18 травня 2022 року о 07 годині 08 хвилин за адресою Одеській район, с.Маяки, РСК «Придністровський» було затримано ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які здійснили незаконний вилов біоресурсів в період нересту лісковими сітками ( ЄО 6571). Даний факт був зареєстрований в ЖЄО Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області за №6571 від 18 травня 2022 та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 18 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

В період з 09 години 38 хвилин до 10 години 00 хвилин 18 травня 2022 року був проведений невідкладний обшук автомобіля «HYUNDAI H200», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_15 . В ході проведено невідкладного обшуку було виявлено та вилучено: живі біоресурси, а саме риба: сазан 40 штук; товстолоб 1 штука; ракі 174 штуки; судок круглої форми зеленого кольору, GPS навігатор чорножовтого кольору «GARMIN ELREX-10».

В період часу з 12 години 00 хвилин до 12 години 41 хвилин 18 травня 2022 року був проведений огляд місця події, а саме причалу №5 РСП «Придністровець», розташованого в с.Маяки по вул.Річна 72-а, в ході якого була виявлений та вилучений човен UMS-470, з бортовим номером ДАП 9524 к, з інвентарним номером НОМЕР_4 , та човниковий двигун «YAMAXA-70» № 6CJL НОМЕР_1 , який належить відповідно до технічного талону № 275420 Нижньодністровському національному парку.

Заступник начальника СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 в своєму клопотанні про арешт майна зазначив, що виявлені речі та предмети, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку являються речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження.

Метою накладення арешту вказав запобігання можливості пошкодження, втрати, знищення вилученого майна, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, з метою збереження речових доказів, для ідентифікації особи, що вчинила злочин або може бути причетна до вчинення злочину. Крім цього, вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого проведення у кримінальному проваджені ряду відповідних судових експертиз.

Слідчий суддя погодився з доводами викладеними в клопотанні про арешт майна та задовольнив його.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду та належним чином не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, статтею 30 Конституції України встановлено, що кожному гарантується недоторканність житла.

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст.233 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Апеляційний суд вважає, шо на момент проведення обшуку автомобіля «HYUNDAI H200», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_15 не існували підстави, передбачені ч.3 ст.233 КПК України для проведення обшуку без відповідної ухвали слідчого судді, пов`язані із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Не були вказані такі підстави і в ухвалі слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 травня 2022 року, якою в подальшому обшук автомобіля «HYUNDAI H200» був легалізований.

Крім того апеляційний суд звертає увагу і на інші обставини, які булі встановлені під час апеляційного перегляду.

Так в клопотанні про арешт майна зазначено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 здійснили незаконний вилов біоресурсів в період нересту лісковими сітками.

Разом з тим під час проведення невідкладного обшуку автомобіля «HYUNDAI H200» будь-яких сіток, або інші знаряддя для незаконного вилову риби виявлені не були.

Не були виявлені такі предмети і під час проведення огляду місця події причалу №5 РСП «Придністровець», розташованого в с. Маяки по вул. Річна 72-а, в ході якого був виявлений та вилучений човен UMS-470, з бортовим номером ДАП 9524 к та човниковий двигун «YAMAXA-70» № 6CJL НОМЕР_1 , які належать Нижньодністровському національному парку.

Власники майна та їх представник вказували, що ОСОБА_7 в не робочий час підвозив свого знайомого ОСОБА_8 , який придбав водні живі біоресурси у фізичної особи. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рухались на автомобілі, їх зупинили співробітники поліції, які провели незаконний обшук автомобіля, виявили водні живі біоресурси, звинуватили їх в браконьєрстві та викликали слідчу оперативну групу.

В матеріалах провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували вказану версію ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Та обставина, що під час проведення обшуку та огляду місця події не були виявлені знаряддя для вилову риби ставить під сумнів те, що взагалі мала місце подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України (незаконне зайняття рибним промислом).

Крім того, матеріалах провадження за клопотанням заступника начальника СД Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 для незаконного вилову риби використовували саме човен НОМЕР_5 , з бортовим номером ДАП 9524 к та човниковий двигун «YAMAXA-70» № 6CJL НОМЕР_1 , які належать Нижньодністровському національному парку.

Апеляційний суд зазначає, що з 18 травня 2022 року моменту реєстрації кримінального провадження до ЄРДР та до теперішнього часу, жодній особі, в тому числі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.1 ст.249 КК України.

Окремо апеляційний суд зазначає, що в резолютивній частині оскарженої ухвали слідчий суддя наклавши арешт на човен UMS-470, з бортовим номером ДАП 9524 к, з інвентарним номером НОМЕР_4 та на човниковий двигун «YAMAXA-70» № 6CJL НОМЕР_1 , який належить Нижньодністровському національному парку визначив спосіб накладення арешту без застосування заборони користування та розпорядження.

Тобто, в даному випадку, слідчий суддя в взагалі не визначив спосіб арешту на човен та човниковий двигун.

Слідчий суддя не надав належної оцінки встановленим апеляційним судом обставинам, чим допустив неповноту судового розгляду, що, в свою чергу, призвело до невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до пунктів 1) та 2) ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, а також слідчий суддя не дослідив обставини кримінального провадження та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що відповідно до положень статей 409, 410, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого суді та постановлення нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та апеляційну скаргу представника власника майна директора Нижньодністровського національного природного парку ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 травня 2022 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000117 від 18 травня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника СД Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000117 від 18 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3