Справа № 573/603/22
Номер провадження 1-кп/573/80/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 червня 2022 року за №0000133, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, непрацюючого, розлученого, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 03 серпня 2021 року у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, за фактом несплати аліментів на утримання дитини в сумі 85 591 грн 96 коп. на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

17 серпня 2021 року до Сумського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області надійшла на виконання вищевказана постанова та на підставі п. 13.6 Розділу XIII Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19 березня 2013 року (далі - Порядок) ОСОБА_4 цього ж дня поставлений на облік (особова справа №17/2021).

На виконання п. 13.9 Порядку ОСОБА_4 25 серпня 2021 року викликано до Сумського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідність сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати. Останнього попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

Також ОСОБА_4 роз`яснено про необхідність повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про поважні причини, що унеможливлюють вихід на суспільно корисні роботи або прибуття за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також про зміну місця проживання.

25 серпня 2021 року, будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, під особистий підпис ОСОБА_4 отримав направлення від Сумського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області до Білопільської міської ради для відбування адміністративного стягнення.

27 серпня 2021 року Білопільською міською радою видано розпорядження №101-АІ, яким ОСОБА_4 направлено на роботу до КУ «Благоустрій Білопілля» в м. Білопілля Сумської області, складено та погоджено графік виходу на роботу.

Однак, незважаючи на роз`яснення порядку та умов відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, ОСОБА_4 свідомо ухилявся від відбуття стягнення, а саме у період з 30 серпня по 17 вересня 2021 року із встановлених за графіком 120 годин відпрацював лише 16 годин (30 серпня 2021 року 8 годин та 31 серпня 2021 року 8 годин), чим допустив 104 години не виходу на суспільно корисні роботи без поважних причин. На відпрацюванні не був взагалі з 01 по 03 вересня, 06 та 07 вересня 2021 року, чим порушував порядок та умови відбування стягнення.

У зв`язку з цим, 13 вересня 2021 року Сумським районним сектором №1 стосовно ОСОБА_4 складено протокол №2/2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП.

У подальшому, ОСОБА_4 не зробив належних висновків та свідомо ухилявся від відбуття стягнення, а саме не виходив на суспільно корисні роботи з 08 по 10 та з 13 по 17 вересня 2021 року, чим порушував порядок та умови відбування стягнення.

04 жовтня 2021 року Сумським районним сектором №1 стосовно ОСОБА_4 складено протокол №3/2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП.

18 листопада 2021 року до Сумського районного сектору №1 надійшла постанова Білопільського районного суду Сумської області від 05 листопада 2021 року, відповідно якої ОСОБА_4 за вказаними вище адміністративними протоколами визнаний винним та на нього накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 доби.

12 травня 2022 року працівниками уповноваженого органу з питань пробації складено повторне направлення до Білопільської міської ради за вих. №26/1-344-22, згідно з яким ОСОБА_4 повинен приступити до відбування стягнення у вигляді суспільно корисних робіт не пізніше 16 травня 2022 року, та яке останній під особистий підпис отримувати відмовився в присутності свідків.

Відповідно до виданого Білопільською міською радою розпорядження №25-АГП від 13 травня 2022 року ОСОБА_4 направлений для відбування стягнення до КУ «Благоустрій Білопілля», де відповідальною особою складено графік виходу на роботу.

Однак, незважаючи на роз`яснення порядку та умов відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, ОСОБА_4 свідомо ухилявся від відбуття стягнення, а саме у період із 16 по 31 травня 2022 року відпрацював лише 8 годин суспільно корисних робіт (16 травня 2022 року 4 години та 17 травня 2022 року 4 години).

До відпрацювання накладеного стягнення не приступив без поважної причини взагалі 18, 19, 20, 23, 24, 25, 26, 27, 30 та 31 травня 2022 року, чим порушив порядок та умови відбування стягнення.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх протиправний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальне правопорушення з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що постановою Білопільського районного суду Сумської області від 03 серпня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату аліментів та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин. У зв`язку з цим поставлено на облік у районному секторі пробації, видано направлення до Білопільської міської ради, роз`яснено порядок та умови відбування стягнення та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування суспільно корисних робіт. Надалі Білопільською міською радою його було направлено на роботу до КУ «Благоустрій Білопілля», де з призначених судом 120 годин суспільно корисних робіт відпрацював 16 годин, зокрема, по 8 годин 30 та 31 серпня 2021 року. Після цього на роботу не виходив без поважних причин. За це постановою Білопільського районного суду від 05 листопада 2021 року був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк три доби. 12 травня 2022 року працівники органу пробації намагалися повторно вручити йому направлення до Білопільської міської ради для відбування суспільно корисних робіт, але, від його отримання він відмовився. Після цього, на підставі розпорядження Білопільської міської ради повторно прибув для відбування стягнення до КУ «Благоустрій Білопілля» та згідно з графіком 16 й 17 травня 2022 року відпрацював по 4 години суспільно корисних робіт, після чого на роботу не виходив без поважних причин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 , а також інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскарження в апеляційному порядку обставин, встановлених під час досудового розслідування, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи вищенаведене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 389-2 КК України як злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину та після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно (а. с. 20-22).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи зазначені вище пом`якшуючі покарання обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду, призначення такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 23).

Цивільний позов у справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ особову справу №17/2021 від 17 серпня 2021 року на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Сумського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: