Справа № 308/8288/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/8288/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001030 від 21.09.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
30 червня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001030 від 21.09.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04 липня 2022 року призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про можливість призначення кримінального провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору немає.
Прокурор також заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яке подав у письмовому вигляді. Прокурор вказує на наявність ризику переховування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується. Наголосив також на ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Також прокурор подав до суду клопотання про обрання обов`язків до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яке подав у письмовому вигляді. Прокурор вказує на те, що ухвалами слідчого судді відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави, яку останні внесли та на них у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України покладено визначені обов`язки. Прокурор вказує на обгрунтованість підозри ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та на наявність ризиків переховування обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 від суду; ризик незаконного впливу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується та ризик перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні та обрання обов`язків до обвинуваченого ОСОБА_8 не заперечив.
Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні та обрання обов`язків до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не заперечила.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_12 в підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту просив розглянути на розсуд суду. Проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечив, вважає клопотання необгрунтованим, відсутні докази на підтвердження наявності ризиків, просив відмовити у задоволенні клопотання. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, яке подав до суду у письмовому вигляді.Просив врахувати те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_15 , що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання.
Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та просив суд змінити йому раніше обраний запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту просив розглянути на розсуд суду. Проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечив, вважає клопотання необгрунтованим, відсутні докази на підтвердження наявності ризиків, доводи прокурора, щодо наявності ризиків вважає його припущеннями. Прокурор не обгрунтував ризик незаконного впливу на свідків, не конкретизував на яких свідків може здійснювати вплив ОСОБА_9 . Вказав , що на його думку відсутня обгрунтована підозра ОСОБА_9 . Окрім того, прокурор не навів мотиви і не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та просив суд відмовити у задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Як вбачається з змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001030 від 21.09.2020 року, такий по формі і за змістом складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та затверджений процесуальним прокурором, наявна дата затвердження.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.
Угода про примирення або про визнання винуватості - не укладались.
Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.
Обвинувачені отримали обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розписками.
Суд, зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише в разі його невідповідності ст. 291 КПК України. Недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою повернення обвинувального акта.
Аналіз змісту обвинувального акта свідчить про те, що при його складанні були дотримані вимоги статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.
Беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України, для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд вважає за необхідне здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинувачених, захисників.
З врахуванням викладеного, вважаю, що є достатні підстави для призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , суд враховує вимоги КПК України та п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, зокрема ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання , суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України та у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)
При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України.
Також, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказані ризики, на думку суду, доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, а також тяжкістю покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачені, можуть вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.
На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, зокрема санкція статті за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та санкція статті за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція статті за яке, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. При чому вчинення злочинів стало наслідком усвідомленого ігнорування ОСОБА_6 , ОСОБА_9 вимог чинного законодавства .

Співставлення негативних для обвинувачених наслідків переховування у вигляді їх покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором їх винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Суд вважає, що небезпека переховування обвинувачених здається явно переконливою.
Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається тримання під вартою обвинувачених.
До цих підстав віднесені: наявність ризику, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).
Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він настільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 від правосуддя.
Отже, існує реальний ризик того, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 перебуваючи на волі, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Існування такого ризику обгрунтовується характером протиправних дій, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у разі визнання їх винуватими у інкримінованому злочині та наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
При цьому судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Встановлений ризик незаконно впливати на свідків, є актуальним до моменту їх допиту в суді при розгляді обвинувального акту по суті, а тому, не може вважатись припиненим.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, то суд вважає його обґрунтованим, оскільки підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_9 перебуваючи на волі під час розгляду справи матимуть можливість впливати на свідків. Окрім цього, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експерта, спеціалістів та дослідження їх судом.
На даний час існує реальна необхідність допиту свідків, проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання суду, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу обвинувачених на свідків .
На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених судом ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_9 спроби переховуватись від суду ; впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможуть переховуватися від суду , знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ними діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останнім вини у вчинені вище вказаних кримінальних правопорушень.
Дані про особу ОСОБА_6 : має місце проживання, неодружений, перебуває у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не має, офіційно не працює, що свідчить про відсутність тісних соціальних звязків та підтверджує існування ризиків, а відтак дані про особу суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Дані про особу ОСОБА_9 : має місце проживання, неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працює, що свідчить про відсутність тісних соціальних звязків та підтверджує існування ризиків, а відтак дані про особу суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Водночас суд вважає, що вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_9 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_9 перешкоджає обранню відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Суд вважає, що обрання відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, тяжкістю покарання, яке їм загрожує у випадку визнання їх винуватими, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд звертає увагу на спосіб вчинення кримінальних правопорушень, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України передбачені випадки, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд приходить до переконання, про необхідність застосувати до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в силу ч.4 ст. 183 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обов`язків до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд зазначає наступне.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 травня 2022 до підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави, яку останні внесли, у зв`язку з чим на них були покладені обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2022 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави, яку останній вніс, у зв`язку з чим на нього були покладені обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2022 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави, яку останній вніс, у зв`язку з чим на нього були покладені обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.
Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно вимог ст. 182 КПК України тапараграфу 1 глави 18 КПК Українине передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакціїпостанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.
При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК Україницей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Сутність обов`язків, які покладаються на обвинуваченого на підставі ст. 194 КПК України, полягає в їх додатковій природі по відношенню до застосованого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. В даному випадку таким запобіжним заходом є застава, яка почала діяти щодо кожного обвинуваченого з моменту її внесення.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Враховуючи зазначені положення закону, суд при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, має встановити: 1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного покладено ряд обов`язків, визначених п. 5 ст. 194 КПК України продовжено строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків.
У клопотанні прокурор посилається на наявність наступних ризиків: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Крім того, судом встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 статті 177 КПК України, існування яких стало підставою для застосування до них запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави , на даний час не зменшилися та продовжують існувати
Таким чином, вирішуючи клопотання про обрання обов`язків покладених у зв`язку із внесенням застави обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд виходить з того, що на даний момент такі ризики як можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжують існувати, а тому саме такі мінімальні обов`язки, передбачені пунктами ч. 5 ст. 194 КПК України, які на них слід покласти, можуть запобігти цим ризикам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27,314-316 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК Україниу відкритому судовому засіданні на 22.07.2022 року о 15 год. 00 хв., в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за участю прокурора, обвинувачених, захисників.
Кримінальне провадження розглядати одноособово.
Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, за національністю,мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 09 вересня 2022 року включно.
Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця смт. Усть-Омчуг, Тенькинського району, Магаданської області, Російської федерації, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 09 вересня 2022 року включно.
Клопотання прокурора про обрання обов`язків покладених у зв`язку із внесенням застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України - задовольнити.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_3 , наступні обов`язки:
-Зявлятись до суду з встановленою періодичністю;
- Не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає, а саме АДРЕСА_3 , без дозволу суду;
-Повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи і навчання;
-утриматися від спілкування з будь-якою особою, визначеною прокурором або спілкуватися з нею із дотриманням визначених умов
У разі невиконання обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Клопотання прокурора про обрання обов`язків покладених у зв`язку із внесенням застави на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.
Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_5 , наступні обов`язки:
-Зявлятись до суду;
- Не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає, а саме м. Ужгород, без дозволу суду;
-Повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи і навчання;
-утриматися від спілкування з будь-якою особою, визначеною прокурором або спілкуватися з нею із дотриманням визначених умов
У разі невиконання обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Клопотання прокурора про обрання обов`язків покладених у зв`язку із внесенням застави на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.
Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_3 , наступні обов`язки:
-Зявлятись до суду;
- Не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає, а саме м. Ужгород, без дозволу суду;
-Повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи і навчання;
-утриматися від спілкування з будь-якою особою, визначеною прокурором або спілкуватися з нею із дотриманням визначених умов
У разі невиконання обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Клопотання прокурора про обрання обов`язків покладених у зв`язку із внесенням застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України - задовольнити.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_3 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_6 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , наступні обов`язки:
-Зявлятись до суду;
- Не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає, а саме АДРЕСА_7 , без дозволу суду;
-Повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи і навчання;
-утриматися від спілкування з будь-якою особою, визначеною прокурором або спілкуватися з нею із дотриманням визначених умов
У разі невиконання обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_12 про зімну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_6 відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Копію ухвали надіслати начальнику Закарпатської УВП №9.
Повний текст ухвали оголошено 15.07.2022 року о 16 - 50 год.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1