В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" червня 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0001261 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Блиставиця Бородянського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15 квітня 2021 року ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, буд. 5, поруч зі станцією метро «Дарниця» спілкувався з невстановленою досудовим розслідуванням особою. Від якої дізнався, що останній має при собі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області.
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння паспортом громадянина України з метою його використання при укладанні цивільно - правових зобов`язань та заволодіння грошовими шляхом обману, при цьому не маючи наміру подальшого його повернення. Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим паспортом громадянина України з метою його подальшого використання в порушення законного порядку, установленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділені в окреме досудове розслідування, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області.
Крім того, ОСОБА_3 15.04.2021 року в ранковий час не зупиняючись на скоєному та продовжуючи свої дії, з метою використання паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вказаний документ посвідчує особу власника та є підтвердженням громадянства України, а також, достовірно знаючи про порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України, таким чином завідомо посягаючи на встановлений державою порядок видачі паспортів громадянина України, водночас розуміючи, що він не має можливості використати раніше отриманий паспорт із-за різниці в ототожнюючих особу фотокартках, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи дві фотокартки для документів зі своїм зображенням, за допомогою леза від`єднав існуючі в паспорті фотознімки на першій та третій сторінках із зображенням ОСОБА_4 , на місце яких на першій та третіх сторінках паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, особисто вклеїв належні йому фотознімки, тим самим вчинив підроблення офіційного документу, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи. Також шляхом підчистки у графі «Дата народження» на першій сторінці та на другій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 вніс зміни з подальшою допискою цифри «0».
Підробивши таким чином паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 почав його умисно використовувати для посвідчення особи.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-21/18515-ДД від 01.06.2021 року :
1.До рукописного запису «1980» у графі «Дата народження» на першій сторінці та рукописного запису «1980» у графі «Дата народження/Дата рождения» на другій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вносились зміни шляхом підчистки останньої цифри з подальшою допискою цифри «0». Встановити первинний зміст рукописних записів не виявилось можливим.
2. До рукописного запису «45» у відбитку штампа на двадцятій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вносились зміни шляхом дописки до цифри «1» двох штрихів, що утворюють цифру «4». Первинний зміст рукописного запису «15».
3. На першій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки.
4. На третій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вносились зміни шляхом переклеювання фотокартки.
Крім того, 15.04.2021 року приблизно о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи поруч з ТЦ «Дарниця» за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, буд. 18, маючи на меті використати завідомо підроблений документ - чужий паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, з метою його використання при укладанні цивільно - правових зобов`язань та заволодіння грошовими шляхом обману, при цьому не маючи наміру подальшого їх повернення, зайшов до приміщення АТ «Ідея Банк».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 під час складання анкети - заяви позичальника пред`явив (використав) уповноваженій особі АТ «Ідея Банк» менеджеру з надання кредитів ОСОБА_5 завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, з метою отримання кредиту.
Крім того, 15.04.2021 року приблизно о 13 годині 10 хвилин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами АТ «Ідея Банк» шляхом обману, використовуючи підроблений паспорт, без мети повернення коштів.
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 15.04.2021 року приблизно о 13 годині 10 хвилин, з метою отримання споживчого кредиту та неповернення останнього, звернувся до АТ «Ідея Банк», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, буд. 18, уповноваженій особі АТ «Ідея Банк» менеджеру з надання кредитів- ОСОБА_5 він в подальшому надав завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, намагався укласти з AT «Ідея Банк» кредитний договір, відповідно до якого видаючи себе за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав намір отримати кредит в сумі 10800 гривень.
В подальшому, ОСОБА_3 надав згоду на збір та обробку персональних даних. Перевіряючи надані ОСОБА_3 документи для оформлення кредиту в уповноваженої особи АТ «Ідея Банк» менеджера з надання кредитів ОСОБА_5 виникли сумніви у справжності паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області.
З метою перевірки вказаного паспорту громадянина України на предмет його дійсності, ОСОБА_5 попросила ОСОБА_3 зачекати та викликала працівників поліції.
В подальшому, ОСОБА_3 не було підписано договір про надання споживчого кредиту, оскільки дії останнього були припинені працівниками поліції.
Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК Українивін беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст.190 КК України, а саме закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння паспортом громадянина України, ч.1 ст.358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст.61 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, положення ст.61 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК Україниу виді обмеження волі.

Враховуючи вимоги ст.75 КК України, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 4118 гривень 88 копійок за проведення експертизи у кримінальному провадженні №0001261 (висновок №СЕ-19/111-21/18515-ДД від 01.06.2021 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.190, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.3 ст.357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.1 ст.358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0001261 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/10787/21.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 копійок.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві (квитанція №016769), знищити; компакт-диск DVD-R №РАР633ХС300003313, ємністю 4.7 Gb, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1