Справа № 191/289/22
Провадження № 1-кп/191/7/22
У Х В А Л А
іменем України

11 жовтня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю:

законного представника ОСОБА_5

особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження №0000703 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2021 року, у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , з метою розпиття спиртних напоїв прийшов до своєї знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилися її знайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_7 повідомила, що о 19.00 годині їй потрібно їхати на роботу у нічну зміну та ОСОБА_6 знаючи, що вдома нікого не буде, з метою викрадення майна, вирішив проникнути до житла потерпілої.
Далі, ОСОБА_6 пішов до вбиральні, де відчинив вікно, щоб в подальшому безперешкодно проникнути до приміщення будинку і повернувся назад на кухню, де продовжив вживати спиртне.
В цей же день, 13.11.2021 року приблизно о 18 годині 45 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вийшли з території домоволодіння, ОСОБА_7 , зі своїми знайомими пішли в одну сторону, а ОСОБА_6 відійшов на деяку відстань, де чекав, щоб ОСОБА_7 зникла з його поля зору.
В подальшому, переконавшись в тому, що ОСОБА_7 пішла, ОСОБА_6 в період часу з 18.50 по 19.05 годин, підійшов до території домоволодіння, переліз через паркан, таким чином проник на територію домоволодіння, та прослідував до будинку, де за допомогою сили рук штовхнув рухому частину метало пластикового вікна, яке відчинив напередодні.
Після чого, ОСОБА_6 проник всередину будинку, з метою вчинення крадіжки майна, яке там зберігалося, із якого, таємно викрав фен «Philips HP 4862» в корпусі біло-блакитного кольору, вартістю 250грн. 00 коп.; ТВ-тюнер «Т-2 Strong 8500» в корпусі чорного кольору, вартістю 350 грн. 00 коп.; мобільний телефон «Huawei TIT-U02» в корпусі сірого кольору, вартістю 900 грн. 00 коп..
З викраденим майном ОСОБА_6 , покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1500 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 18 від 19.01.2022 року встановлено, що ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.
Таким чином, дане суспільнонебезпечне діяння вірно кваліфіковано за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Особа, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав, розкаявся у скоєному. Пояснив, що на фоні вживання спиртних напоїв вчинив крадіжку чужого майна. у зв`язку з його важким психічним станом здоров`я.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 пояснила, що про скоєне вона дізналась від сина, який приніс додому крадене майно та сказав, що воно чуже. Все майно вони викупили з ломбарду та повернули потерпілій. Також пояснила, що її син хворіє 15 років, вона його лікує один два рази на рік. Раніше подібних дій він не вчиняв.

Захисник та законний представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та вважали доцільним застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Крім пояснень ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_5 , факт вчинення ОСОБА_6 вказаного суспільно небезпечного діяння, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншої дії від 14.11.2021 року, згідно якої ОСОБА_7 звернулася до Синельниківського РУП з заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом крадіжки з її будинку за адресою: АДРЕСА_2 (т.2, а.с. 8);

- протоколом огляду місця події від 14.11.2021 року, згідно якого було проведено огляд домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що одне з вікон будинку відчинено, з кімнати викрадені зазначені потерпілою речі (т. 2 а. с. 10 13);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме, два сліди папілярних візерунків (т.2. а.с. 14);

- заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу для огляду та подальшого вилучення: фен марки «Philips HP 4862», в корпусі біло-блакитного кольору, який останній викрав у ОСОБА_7 (т.2 , а.с. 32);
- протоколом огляду предмету фену марки «Philips HP 4862», в корпусі біло-блакитного кольору (т.2. а. с.33-34);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме, вилученого фену марки «Philips HP 4862», в корпусі біло-блакитного кольору (т.2. а.с. 35);

- висновком експерта №4739/21 від 14.12.2021 року, згідно якого вартість досліджуваних об`єктів на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 13.11.2021 року становила: фену «Philips HP 4862»
в корпусі біло-блакитного кольору - 250грн. 00 коп.; ТВ-тюнеру «Т-2 Strong 8500» в корпусі чорного кольору - 350 грн. 00 коп.; мобільного телефону «Huawei TIT-U02» в корпусі сірого кольору - 900 грн. 00 коп. (т.2, а.с. 38-40);
- заявою ОСОБА_10 про добровільну видачу для огляду та подальшого вилучення: ТВ-тюнеру «Т-2 Strong 8500» в корпусі чорного кольору, який був закладений ОСОБА_6 (т.2 , а.с. 43);
- протоколом огляду предмету ТВ-тюнеру «Т-2 Strong 8500» в корпусі чорного кольору (т.2. а. с.44-46);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме, вилученого ТВ-тюнеру «Т-2 Strong 8500» в корпусі чорного кольору (т.2. а.с. 46);

- протоколом огляду предмету мобільного телефону «Huawei TIT-U02» в корпусі сірого кольору (т.2. а. с.49-50);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме, вилученого мобільного телефону «Huawei TIT-U02» в корпусі сірого кольору (т.2. а.с. 51);

- протоколами пред`явлення речей для впізнання від 13.12.2021 року потерпілій ОСОБА_7 , а саме фену «Philips HP 4862»
в корпусі біло-блакитного кольору; ТВ-тюнеру «Т-2 Strong 8500» в корпусі чорного кольору; мобільного телефону «Huawei TIT-U02» в корпусі сірого кольору (т. 2 а.с. 57 62);

- висновком експерта №СЕ-19/104-22/2046-Д від 24.01.2022 року, з якого вачається, що слід папілярного узору пальця руки розміром 21х13 мм залишений безіменним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надана на дослідження (т.2. а.с. 97-104);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме, вилученого паперовий конверт з дактилокартою ОСОБА_6 та конвертом, в який поміщено вилучені з місця події 2 сліди папілярних ліній (т.2. а.с. 107).

Зібрані у кримінальному провадженні докази, пояснення ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_5 повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке мало місце при обставинах, зазначених вище.

Відповідно до ст. 18, ст. 19КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно-небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричного експерта № 18 від 19.01.2022 року ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Беручи до уваги психічний стан ОСОБА_6 , він потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

При вивченні особи ОСОБА_6 судом встановлено, що останній за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та заяв на останнього до сільської ради не надходило, перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Синельниківська ЦМЛ`СМР з діагнозом F20.0, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_6 наявні ознаки суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Однак, суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи, він не міг на час вчинення суспільно небезпечного діяння, і на цей час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, і до нього рекомендовано застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Вирішуючи питання про визначення виду примусового заходу медичного характеру, суд керується положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 94 КК України, які передбачають, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

На важливість висновку експерта в таких категоріях справ, звертав увагу і Європейський суд по правам людини (справа «Ходжич проти Хорватії» (заява №28932/14), де Суд зазначив: «У такій складній сфері як психічний стан людини і передбачення того, наскільки небезпечною може бути ця людина, важко оскаржити висновок експерта без допомоги іншого експерта.».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння проти громадської безпеки, тяжкість такого діяння, вид і тяжкість захворювання ОСОБА_6 згідно висновку судово-психіатричного експерта та визначення примусового заходу медичного характеру, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Також суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92-94, 100 КК України, ст. 369,372,512,513,516 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характерув рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази два сліди папілярних візерунків, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження; фен марки PhilipsHP 4862 у корпусі білого кольору, ТВ тюнерT-2Strong 8500 у корпусі чорного кольору,телефон марки HuaweiTiT-V02 у корпусі сірого кольору, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_7 , повернути у власність потерпілій ОСОБА_7 ; що знаходяться при матеріалах кримінального провадження (а. с. 107), зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1