УХВАЛА

26 серпня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
заявника - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання ОСОБА_4 про передачу автомобіля на відповідальне зберігання,,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про передачу автомобіля на відповідальне зберігання звернулася ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_5 від 21.07.2022 у межах кримінального провадження №0001269 від 16.07.2022, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ст.198 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «Mazda CX-5», номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 із забороною на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.
Клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та, відповідно, ухвала слідчого судді мотивована тим, що при проведенні переєстрації вказаного транспортного засобу працівником МРЕО було встановлено, що автомобіль марки «Mazda CX-5», номер кузова НОМЕР_2 перебуває в Інтерполі в розшуку.
У зв`язку з викладеним, співробітниками поліції прийняте рішення про обмеження в користуванні вказаним транспортним засобом шляхом його вилучення та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання та тимчасового утримання транспортних засобів.
Вона являється добросовісним набувачем вказаного майна автомобіля марки «Mazda CX-5», номер кузова НОМЕР_2 , придбала його за власні кошти і на момент придбання ним жодним чином не було відомо про те, що зазначений автомобіль перебуває в розшуку.
Вилучення транспортного засобу обмежує її права в частині користування та розпорядження автомобілем.
На момент розгляду клопотання слідчим суду не надано жодних підтверджуючих документів, які б вказували, що нею свідомо придбано автомобіль марки «Mazda CX-5», номер кузова НОМЕР_2 , який був викрадений закордоном та перебуває в розшуку.
У даному випадку вона фактично являється потерпілою від протиправних, шахрайських дій попереднього власника майна, який відчужив на її користь вказаний автомобіль та заволодів її коштами.
Крім того, вже понад місяць зазначений транспортний засіб перебуває під відкритим небом на території спеціального майданчика та під впливом погодних умов зазнає псування та втрачає у вартості.
На даний час органом досудового розслідування не здобуто жодних доказів того, що її автомобіль придбано злочинним шляхом, оскільки на момент його придбання їй нічого про факт перебування в розшуку відомо не було, а тому в її діях відсутні ознаки злочину, передбаченого ст.198 КК України.
Її причетність до вчинених злочинів матеріалами досудового розслідування у межах кримінального провадження не доведена, підозра у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення у кримінальному провадженні їй не вручалася та не оголошувалося. У даному кримінальному провадженні вона не має статус свідка.
Також, у кримінальному провадженні відсутні фактичні докази того, що дане майно у кримінальному провадженні є речовими доказами, окрім надання самим слідчим статусу «речових доказів» вилученому автомобілі.
Вказані обставини свідчить про те, що в подальшому застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на майно відпало.
ОСОБА_4 своє клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив з приводу задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Українислідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
З матеріалів справи встановлено, що в провадженні слідчого перебувають матеріали кримінального провадження №0001269 від 16.07.2022, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ст.198 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 21.07.2022 у межах кримінального провадження №0001269 від 16.07.2022, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ст.198 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «Mazda CX-5», номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 із забороною на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.
Відповідно до ч. 1ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно постанови КМ України № 1104 від 19.11.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» визначено порядок передачі та зберігання речових доказів.
В п. 5 вказаної постанови зазначено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. При цьому зазначено, що забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.
Речові докази, зберігання яких через громіздкість або з інших причин не можливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання.
Крім того, як встановлено в судовому засіданні, що у кримінальному провадженні підозра ОСОБА_4 не оголошувалась.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Враховуючи вище викладене, слідчий судя дійшов висновку, що речовий доказ, транспортний засіб автомобіль марки «Mazda CX-5», номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , з врахуванням вище наведеного та введенням в Україні військового стану слід передати власнику на відповідальне зберігання.
Керуючись ст.. 307 КПК України,-
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_4 про передачу автомобіля на відповідальне зберігання - задоволити.
Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001269 від 16.07.2022 року повернути ОСОБА_4 безоплатно на відповідальне зберігання, без права відчуження, автомобіль марки «Mazda CX-5», номер кузова НОМЕР_2 без оплати вартості послуг з зберігання транспортного засобу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду (підпис) ОСОБА_7
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Ухвала набрала законної сили 26.08.2022 року.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

_____________2022 року.