Справа №479/870/21
Провадження №1кп/479/28/22
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
08 липня 2022 року смтКриве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 03 червня 2020 року за №0000171, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року за ч.2 ст.187, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.ч.1,3 ст.357, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;
- вироком Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ;

потерпілий - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ;

в с т а н о в и в :

02 червня 2020 року близько 17.30 год. ОСОБА_3 рухався по вул.Поштова в смт.Криве Озеро Миколаївської області. В цей час, проходячи повз автомобілю марки "Mazda 626", реєстраційний номер - НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , який був припаркований на узбіччі АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 в салоні вказаного автомобіля виявив GPS-навігатор, марки "Pioneer" б/в, що був прикріплений з внутрішньої сторони вітрового скла, який обвинувачений вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переслідуючи мету незаконного збагачення, та, маючи корисливий мотив, ОСОБА_3 підійшов до вказаного автомобіля, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, просунув руку у отвір, який був наявний внаслідок незачиненого вікна передньої пасажирської дверці, після чого таємно викрав GPS-навігатор, марки "Pioneer". Заволодівши викраденим, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викрадене присвоїв та розпорядився на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток в сумі 1424.04 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про здійснення судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України за його відсутності, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.
Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується негативно, не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, відсутність претензій у потерпілого.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , за обвинувальним актом не встановлено.

Скоєний обвинуваченим ОСОБА_3 злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

За даних умов, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, в межах даного виду покарання, встановлених санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Судом також береться до уваги, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року за ч.2 ст.185 КК України, йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць з конфіскацією майна. Даний злочин був вчинений обвинуваченим 02 червня 2020 року, тобто до ухвалення вироку Біляївським районним судом. В зв`язку з чим, суд вважає за необхідне обвинуваченому остаточно визначити покарання з урахуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеним за даним вироком та вироком Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року,
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеним за даним вироком, та вироком Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2021 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 7(сім) років 4(чотири) місяці з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного його затримання, тобто з 09 січня 2021 року.

Речові докази:
- GPS-навігатор, марки "Pioneer", який переданий потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у останнього за належністю;
- сліди папілярних узорів, які разом із дактилокартами на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , поміщено до пакету №ЕХ167656, та зберігаються в кімнаті речових доказів Кривоозерського ВП - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: