Єдиний унікальний номер 448/287/19
Провадження № 1-кп/448/17/22
В И Р О К
Іменем України

26.10.2022 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Яворівського району, Львівської області) кримінальне провадження №0000758 від 27 вересня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосілки, Яворівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого охоронцем у ПАТ «Львівелектромаш», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
потерпіла ОСОБА_7 , не з`явилась (заява),
обвинувачений ОСОБА_8 ,
його захисник-адвокат ОСОБА_9 (ордер серії НОМЕР_1 ),
в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 27.09.2017 року, приблизно о 17:00 год., керуючи транспортний засобом - автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по автодорозі, яка веде від с.Максимці Мостиського району Львівської області, в напрямку до нерегульованого перехрестя з автодорогою між селами Арламівська Воля та Соколя Мостиського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п.п. 1.З., 1.5., 1.10. (в частині визначення термінів «головна дорога», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «дати дорогу», «небезпека для руху»); Р.2 п.2.3 б), д); Р.10 п.10.1; Р.12 п.12.3; Р.16 п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, які виразились в тому, що він, керуючи вищезазначеним автомобілем, не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав з вищезазначеної автодороги, яка веде с.Максимці Мостиського району Львівської області та згідно з Р.1 п.1.10 (в частині терміну «головна дорога») є другорядною дорогою, так як є ґрунтовою, на нерегульоване перехрестя з автодорогою між селами Арламівська Воля та Соколя Мостиського району Львівської області, яка згідно з Р.1 п. 1.10 (в частині терміну «головна дорога») є головною дорогою, по якій в цей момент в напрямку від с.Арламівська Воля до с.Соколя Мостиського району Львівської області рухався транспортний засіб - автомобіль марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , та здійснив зіткнення із даним транспортним засобом, в результаті чого пасажир транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , від отримав тілесних ушкоджень цього ж дня помер у Мостиській ЦРЛ, а пасажирка цього ж транспортного засобу - ОСОБА_12 , отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 , правил безпеки дорожнього руху, пасажир автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №06/2018 від 12.10.2017 року, отримав поєднану травму голови та тазу у вигляді крововиливів в м`які оболонки головного мозку, множинних переломів кісток тазу, вивиху правого стегна, що призвело до масивної гострої крововтрати, що викликало припинення функцій центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання та було причиною смерті.

Також, внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 , правил безпеки дорожнього руху, пасажирка автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №140/2017 від 04.10.2017 року, отримала перелом кісток тазу, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допущені водієм ОСОБА_4 , порушення вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

ІІ. Позиція учасників судового процесу:
Під час судового розгляду прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, що наведені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 27.09.2017 року, в післяобідній час, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстр.номер НОМЕР_2 , та прямуючи другорядною дорогою яка веде із с.Максимці, при виїзді на головну дорогу між населеними пунктами Арламівська Воля та Соколя, не переконався у відсутності транспортних засобів, виїхав на головну дорогу між вказаними населеними пунктами, де в цей час проїжджав транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot Expert», з яким в подальшому здійснив зіткнення. Надалі, осіб, які перебували у транспортному засобі, яким він керував госпіталізували у медичний заклад. Як йому згодом стало відомо, пасажир автомобіля ОСОБА_11 , в медичному закладі помер від отриманих травм під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди. При цьому інший пасажир, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. У вчиненому розкаявся. Просив суд його суворо не карати. Зазначив, що відшкодував потерпілим завдану шкоду, попросив вибачення в таких за вчинене.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_13 , підтримав доводи свого підзахисного. Зазначив, що такий повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив суд призначити покарання його підзахисному не пов`язаного з реальним позбавленням волі, оскільки такий відшкодував завдану шкоду в повному обсязі, а також примирився з потерпілими особами. Також просив не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_14 , в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна від такої заява про можливість розгляду даного кримінального провадження за її відсутності. Також наявна заява від потерпілої щодо відсутності у неї претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 як матеріального так і морального характеру.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що 27.09.2017 року, близько 17:00 год. перебувала в якості пасажирки транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням обвинуваченого. Обвинувачений вказаним транспортним засобом прямував в сторону міста Львова із с.Максимці. При проїзді ґрунтової дороги із вказаного населеного пункту, перед виїздом на головну дорогу, обвинувачений зупинив керований ним транспортний засіб, подивився в обидві сторони (праву, ліву) руху транспортних засобів, переконався у відсутності транспортних засобів на головній дорозі, виїхав на таку, однак на великій швидкості по головній дорогі (по центру дороги) прямував транспортний засіб - автомобіль марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з котрим здійснив зіткнення транспортний засіб, в якому вона перебувала. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження, а інший пасажир згодом помер від отриманих травм в медичному закладі. Зазначала, що на її думку винуватцем вказаної ДТП являється саме водій автомобіля «Peugeot Expert», оскільки такий на її візуальне переконання значно перевищив швидкість руху. Щодо міри покарання, то просила обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати, при цьому зазначила, що такий відшкодував завдану шкоду в повному обсязі.

IІІ. Мотиви Суду:
Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні стверджується наступними дослідженими по справі доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , водія автомобіля «Peugeot Expert», який в судовому засіданні показав, що 27.09.2017 року близько 17:00 год. керував вищевказаним транспортним засобом та рухався до с.Соколя. Разом із ним в салоні автомобіля перебувала його знайома ОСОБА_15 . Транспортний засіб під його керуванням рухався по головній дорозі. Наближаючись до перехрестя з другорядною дорогою, яка веде із с.Максимці, перед його транспортним засобом несподівано виїхав автомобіль марки «ВАЗ-2101», як згодом стало відомо, за кермом такого перебував обвинувачений. Він намагався уникнути зіткнення із даним транспортним засобом, однак відстань між його транспортним засобом та автомобілем марки «ВАЗ» була невелика, а тому йому не вдалось уникнути зіткнення. Зазначив, що винуватцем даної ДТП являється водій автомобіля марки «ВАЗ», котрий в порушення вимог ПДР України не надав перевагу в русі транспортного засобу під його керуванням, котрий рухався по головній дорозі;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_15 , пасажирки транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 , про обставини дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 27.09.12017 року, близько 17: 00 год. між населеними пунктами Арламівська Воля та Соколя за участю водіїв ОСОБА_4 (обвинуваченого) і водія транспортного засобу, в салоні якого вона перебувала в якості пасажирки;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні показав, що 27.09.2017 року, близько 17:00 год., перебував в якості пасажира транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням обвинуваченого. Останній даним транспортним засобом прямував в сторону міста Львова із с.Максимці. Перед виїздом із другорядної дороги, що веде до с.Максимці, на головну дорогу, обвинувачений ОСОБА_4 зупинив керований ним транспортний засіб, подивився в обидві сторони (праву, ліву) руху транспортних засобів, переконався у відсутності транспортних засобів на головній дорозі, виїхав на таку, однак на великій швидкості по головній дорогі прямував транспортний засіб - автомобіль марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрий врізався в транспортний засіб, в якому він перебував. Більше нічого з даного приводу вказати не взмозі;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_17 , пасажира транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , про обставини дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 27.09.12017 року, близько 17: 00 год. між населеними пунктами Арламівська Воля та Соколя за участю обвинуваченого і водія транспортного засобу «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що 27.09.2022 року, у вечірній час, близько 17:00 год. до нього зателефонували родичі та повідомили, що потрапили в дорожньо-транспортну пригоду між населеними пунктами Соколя та Арламівська Воля. Надалі він прибув на місце вищевказаної ДТП, однак учасників дорожньо-транспортної пригоди вже не було. Зазначив, що йому не відомо хто був винуватцем вищевказаної ДТП. Вказував на те, що відрізок дороги, де мало місце ДТП добре видимий, без будь яких перешкод, тощо. Більше з даного приводу повідомити нічого не взмозі;

- показаннями експерта ОСОБА_19 , який в судовому засіданні зазначив, що до Львівського НДІСЕ надійшла постанова про призначення судово-автотехнічної експертизи по кримінальному провадженні №0000758. У вказаній постанові був зазначений певний перелік питань та надано вихідні дані, а також матеріали кримінального провадження. При дослідженні поставлених питань та вихідних даних ним було встановлено те, що показання водія ОСОБА_4 , про розвиток механізму ДТП технічно неспроможні, а заданий водієм ОСОБА_10 варіант розвитку механізму ДТП, з технічної точки зору, може бути спроможний. Покликався на те, що з даного висновку №6118/6119 від 30.01.2019 року вбачається те, що винуватцем ДТП, котра мала місце 27.09.2022 року, близько 17:00 год., є водій транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ-2101», котрий повинен був з технічної точки зору керуватися вимогами п.п.1.5,1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу», «небезпека для руху»), зокрема перед виїздом із другорядної дороги на головну повинен був належно переконатися у безпеці такого маневру і надати дорогу автомобілеві марки «Peugeot Expert»;

- показаннями експерта ОСОБА_20 , який в судовому засіданні вказував на те, що повністю підтримує свій висновок від 10.11.2017 року за №1/1334. Зазначав, що на підставі наданих вихідних даних, а також матеріалам кримінального провадження, при проведенні ним судової транспортно-трасологічної експертизи встановлено, що зіткнення транспортних засобів, зокрема автомобілів марки «ВАЗ 2101» та «Peugeot Expert» мало місце на смузі руху транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot Expert». Із вказаного висновку вбачається, що саме водій автомобіля «ВАЗ 2101» був ймовірним винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.09.2017 року, близько 17:00 год. між населеними пунктами Соколя та Арламівська Воля;

- показаннями експерта ОСОБА_21 , який в судовому засіданні вказував на те, що повністю підтримує свій висновок від 28.01.2019 року за №6113. Зазначав, що на підставі наданих вихідних даних, а також матеріалам кримінального провадження, при проведенні ним судової транспортно-трасологічної експертизи встановлено, що зіткнення транспортних засобів, зокрема автомобілів марки «ВАЗ» та «Peugeot Expert» мало місце на смузі руху транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot Expert».

Щодо показів обвинуваченого ОСОБА_4 , і свідка ОСОБА_22 , відносно розташування автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстр.номер НОМЕР_2 в момент зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert», реєстр.номер НОМЕР_3 , на проїзній частині дороги, на які вони посилаються при проведенні з ними слідчого експерименту від 06.06.2018 року, то вказував, що такі з технічної точки зору не є спроможним, оскільки не відповідають встановленому експертним шляхом розташування вказаного автомобіля на проїзній частині дороги в момент зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert», реєстр.номер НОМЕР_3 ;

Також судом на виконання вимог КПК повно та всебічно досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.09.2017 року, т-подібного перехрестя, з дорогою (головною), що веде в с.Соколя та прилеглою з права ґрунтовою дорогою, що веде в с.Максимці;

- даними протоколу огляду транспортного засобу від 27.09.2017 року автомобіля марки «Peugeot Expert», реєстр.номер НОМЕР_3 . Під час огляду встановлено наступні пошкодження: ліве переднє крило відсутнє, капот, радіатор, права, ліва фари пошкоджено, переднє ліве колесо приспущено, передній бампер розбитий;

- даними протоколу огляду транспортного засобу від 27.09.2017 року автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстр.номер НОМЕР_2 . Під час огляду встановлено наступні пошкодження: ввігнуті в середину передня та задня двері з лівої сторони автомобіля, пошкоджено крило з лівої сторони, відсутнє вітрове скло, розбиті шиби на передніх та задніх дверях лівої сторони автомобіля;

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.09.2017 року та фототаблицями до вказаної схеми;

- висновком експерта №140/2017 від 28.09.2017 року, з якого відомо, що у гр. ОСОБА_12 , 1964р.н., згідно медичних документів виявлено переломи кісток тазу, які могли утворитись 27.09.2017 року від контактів з тупими предметами, можливо до частини салону автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Аналіз крові на етанол в медичних документах не представлений;

- висновком експерта №169/2017 від 28.09.2017 року, з якого відомо, що у гр. ОСОБА_23 , 1948р.н., при судово-медичному огляді та згідно медичних документів виявлено рубець в ділянці правої надбрівної дуги, який є слідом загоєної рани, що виникла від контакту з тупим предметом, можливо, до частини салону автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, могла утворитись 27.09.2017 року, кваліфікується як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Аналіз крові на етанол в медичних документах не представлений;

- висновком експерта №170/2017 від 17.11.2017 року, з якого відомо, що у гр. ОСОБА_16 , 1960р.н., при судово-медичному огляді тілесних ушкоджень не виявлено;

- висновок експерта №1859 від 17.11.2017 року, з якого відомо, що згідно записів медичної документації за вересень-жовтень 2017 року та результатів контрольного рентгенобстеження за грудень 2017 року, у гр. ОСОБА_4 виявлено: перелом 5-го та 6-го ребер зліва, рану на підборідді, садно на грудях зліва. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути під час ДТП 27.09.2017 року, при ударах до виступаючих частин салону автомобіля, як вказує потерпілий, та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Результат аналізу сечі на етанол гр. ОСОБА_4 , слідчими органами лікарю судово-медичному експерту не представлений;

- висновком експерта №06/2018 від 28.09.2017 року, з якого відомо, що із висновку експерта №3441/2017-т від 09.10.2017 року при судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_11 , 1952р.н., виявлено етиловий спирт в кількості 0,99 проміле, не виявлено метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів. На підставі результатів судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_11 , 1952р.н., додаткових досліджень, беручи до уваги обставини справи та відповідаючи на поставлені запитання, експерт прийшов до наступних висновків. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , виявлені ушкодження: рана в тім`яно-скроневій ділянці, крововиливи під м`які оболонки мозку, перелом двобічні множинні переломи тазу, вивих лівого стегна, крововиливи в корені легенів, навколо аортальну клітковину грудної аорти та жирову капсулу нирок, зв`язків апарат печінки, які утворились прижиттєво, одномоментні, або в швидкій послідовності одне за одним від контактів з тупими предметами, могли виникнути 27.09.2017 року, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 . Характер, множинність, локалізація, механізм утворення ушкоджень, вказують на можливості їх утворення в результаті транспортної травми, не виключено, до частин салону автомобіля при ДТП.

Смерть гр. ОСОБА_11 , 1952р.н., настала в межах доби до розтину від поєднаної травми голови та тазу у вигляді крововиливів в м`які оболонки головного мозку, множинних переломів кісток тазу, вивиху правого стегна, що привело до масивної гострої крововтрати, що викликало припинення функції центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання.

При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в кількості 0, 99 проміле, що в живих може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння;

- висновком експерта №1/1334 від 10.11.2017 року, з якого відомо, що зіткнення автомобіля «ВАЗ2101», реєстр.номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , та автомобіля «Peugeot Expert», реєстр.номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 відбулось на лівій смузі руху (при умові, що проїзну частину дороги поділено на дві рівні смуги для здійснення руху в обох напрямках) відносно напрямку до с.Соколя, в місці зміни напрямку сліду гальмування правого борту автомобіля «Peugeot Expert» із врахуванням його переднього звісу (переднє праве колесо автомобіля «Peugeot Expert» в момент зіткнення вищевказаних транспортних засобів знаходилось в місці зміни напрямку сліду гальмування) - див. схему ОМ ДТП, умовне позначення №4.

В даному випадку мало місце зустрічно-перехресне зіткнення транспортних засобів і поздовжні осі «ВАЗ-2101», реєстр.номер НОМЕР_2 та автомобіля «Peugeot Expert», реєстр.номер НОМЕР_3 в момент зіткнення були розташовані під кутом 140° ± 5° (схема розміщення транспортних засобів відносно один одного в момент зіткнення додається).

В первинний момент повздовжня вісь автомобіля «Peugeot Expert», реєстр.номер НОМЕР_3 знаходилась під кутом 1° відносно лівого краю проїзної частини дороги при русі у напрямку до с.Соколя, а повздовжня вісь автомобіля «ВАЗ- 2101», реєстр.номер НОМЕР_2 під кутом 141° ± 5° відносно цього ж краю проїзної частини дороги (див. масштабну схему розміщення транспортних засобів відносно елементів дороги;

- висновком експерта №1/1336 від 07.11.2017 року, з якого відомо, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстр.номер НОМЕР_2 знаходилась в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстр.номер НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких небудь несправностей системи виявлено не було;

- висновком експерта №1/1335 від 08.11.2017 року, з якого відомо, що на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилась в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких небудь несправностей системи виявлено не було;

- висновком експерта №1/1638 від 08.12.2017 року, з якого відомо, що під час руху в юзовому стані автомобіль марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 погасив частину дійсної швидкості в 69….72 км/год. в залежності від завантаження автомобіля та коефіцієнта зчеплення коліс з дорогою;

- висновком експертів №1331 від 11.10.2018 року, з якого відомо, що при встановлених слідством вихідних даних безпосередньо перед зіткненням швидкість руху автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстр.номер НОМЕР_2 могла складати біля 36…39 км/год, а швидкість руху автомобіля марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 безпосередньо перед зіткненням могла складати величину біля 76...81км/год.

При встановлених слідством вихідних даних безпосередньо перед початком екстреного гальмування швидкість руху автомобіля «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 могла складати величину біля 101... 107км/год.

Вирішення питання про те, з якого положення транспортний засіб мав би почати виконувати маневр повороту (зокрема ліворуч), що зайняти положення, яке відповідає кінцевому, зафіксованому після зіткнення, позбавлене технічного змісту, адже в результаті зіткнення положення транспортного засобу змінюється порівняно із тим, яке він займав безпосередньо перед моментом контактування із іншим транспортним засобом.

У зв`язку із цим дане питання буде вирішуватися в плані встановлення можливого положення автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з якого його водій міг розпочати виконання маневру повороту ліворуч, щоб у момент зіткнення зайняти положення вказаного транспортного засобу, встановлене у висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №1/1334 від 10.11.2017р.

Положення автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з якого його водій міг розпочати виконання маневру повороту ліворуч, щоб у момент зіткнення зайняти положення вказаного транспортного засобу, встановлене у висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №1/1334 від 10.11.2017р., наведене на схемі 1 яка є на таблиці №3, що додається до даного висновку.

- висновком експерта №6113 від 28.01.2019 року, з якого відомо, що зіткнення автомобіля марки «Peugeot Expert» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , з автомобілем марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , відбулось на лівій смузі проїзної частини головної дороги сполученням Арламівська Воля - Соколя в районі закінчення (переривання) сліду гальмування лівого переднього колеса автомобіля марки «Peugeot Expert» та початку розташування осипу осколків скла. Розташування транспортних засобів в первинний момент зіткнення відносно один одного та відносно елементів дороги зображено на масштабній (масштаб 1:100) схемі № НОМЕР_4 , яка додається.

Питання щодо встановлення взаємного розташування поздовжніх осей автомобіля марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 в момент їх зіткнення даною експертизою не вирішувалось, так як у вихідних даних слідством було задано, що при проведенні експертизи використовувати взаємне розташування обох автомобілів, виходячи із висновку трасологічної експертизи №1/1334 від 10.11.2017 року, проведеного експертами ЛНДЕКЦ.

Безпосередньо перед зіткненням автомобіль марки «Peugeot Expert» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , рухався зі сторони с.Арламівська Воля в напрямку на с.Соколя поступово виїжджаючи з правої смуги руху на ліву (зустрічну) смугу на ділянці, що передує розміщенню на правій смузі цієї дороги розсипу щебеню та рухався відповідно до розміщення на проїзній частині дороги слідів гальмування його передніх коліс.

Автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , безпосередньо перед зіткненням, на ділянці перехрестя головної дороги сполученням Арламівська Воля - Соколя з другорядною дорогою, що веде із с.Максимці перетинав проїзну частину головної дороги справа-наліво та дещо в сторону с.Арламівська Воля відносно напрямку руху автомобіля марки «Peugeot Expert» з частковим виїздом при цьому поза межі проїзної частини головної дороги зліва.

Покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_22 щодо розташування автомобіля марки «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 в момент зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert» реєстраційний номер НОМЕР_3 на проїзній частині дороги, на які вони посилаються при проведенні з ними слідчого експерименту від 06 червня 2018 року з технічної точки зору не є спроможними, так як не відповідають встановленому експертним шляхом розташуванню вказаного автомобіля на проїзній частині дороги в момент зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- висновком експертів №6118/6119 від 30.01.2019 року, з якого відомо, що при тих вихідних даних, які містяться у наданих матеріалах кримінального провадження, показання водія ОСОБА_4 про розвиток механізму ДТП (зокрема зафіксовані у протоколу слідчого експерименту) технічно неспроможні. Заданий водієм ОСОБА_10 варіант розвитку механізму ДТП, з технічної точки зору, може бути спроможний. Оскільки слідством задано, що при проведені авто технічних досліджень необхідно використовувати тільки технічно спроможний варіант розвитку механізму пригоди, даною експертизою розглядався тільки один варіант розвитку механізму ДТП, а саме заданий водієм ОСОБА_10 . У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 10.1 та 16.11 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій перед виїздом із другорядної дороги на головну повинен був належно переконатися у безпеці такого маневру і дати дорогу автомобілеві «Peugeot Expert», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ).

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_10 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 12.3 та 12.6 (підпункту «ґ») ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був вести свій автомобіль «Peugeot Expert»,реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 правою стороною проїзної частини дороги зі швидкістю не більше 90 км/год., а із моменту, коли на проїзну частину головної дороги із другорядної почав виїжджати автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ) водій ОСОБА_10 повинен був своєчасно застосувати екстрене гальмування керованого ним транспортного засобу (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі).

В цей же час, якщо на смузі руху автомобіля «Peugeot Expert», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , перед місцем пригоди на правій стороні проїзної частини були перешкоди у вигляді гілок дерева, а за ними з правого боку проїзної частим гравійно-піщана суміш (безпечний рух по якій не міг би здійснюватися із допустимою швидкістю 90 км/год.), то дана експертиза не може не розглядати можливості руху вказаного автомобіля по смузі зустрічного руху для безпечного об`їзду перешкод (до моменту, коли із другорядної дороги на проїзну частину головної почав виїжджати вказаний автомобіль ВАЗ-2101).

У даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 , з технічної точки зо відповідали вимогам п.п.1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 10.1 та 16.11 ПДР України.

При заданих водієм ОСОБА_10 даних стосовно механізму ДТП вказаний водій як при вибраній ним швидкості руху 101... 107 км/год., так і за умови руху керованого ним транспортного засобу із допустимою швидкістю на даній ділянці дороги (90км/год.) не мав технічної можливості уникнути зіткнення керованого ним автомобіля «Peugeot Expert», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 із автомобілем «ВАЗ-2101», реєстр. номерний знак НОМЕР_2 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

При встановлених слідством вихідних даних та обставина, що у зіткнення автомобіль «Peugeot Expert», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 рухався по смузі зустрічного руху, з технічної точки зору, не відповідала вимогам п. 1.2 ПДР України.

Не відповідала вимогам п.12.6 (підпункту «ґ») ПДР України і вибрана ОСОБА_10 швидкість руху (101...107км/год.), оскільки вона перевищувала допустиму (90км/год.).

В цей же час, якщо на смузі руху автомобіля «Peugeot Expert», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 перед місцем пригоди на правій стороні проїзної були перешкоди у вигляді гілок дерева, а за ними з правого боку проїзної часті гравійно-піщана суміш (безпечний рух по якій не міг би здійснюватися із допустимою швидкістю 90 км/год.), то дана експертиза не може стверджувати, що виїзд в автомобіля на смугу зустрічного руху (ще до моменту виїзду автомобіля ВАЗ другорядної дороги на головну) для об`їзду перешкод, з технічної точки зору, перебував причино-наслідковому зв`язку із фактом даної ДТП.

Окрім цього, оскільки з моменту виїзду вказаного автомобіля ВАЗ-2101 на дорогу водій ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути зіткнення автомобіля «Peugeot Expert» із цим автомобілем шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування як при вибраній швидкості руху, так і при допустимій швидкості руху експертиза не має підстав стверджувати, що невідповідність дій водія ОСОБА_10 вимогам п.12.6 (підпункту «ґ») ПДР України, з технічної точки зору, перебуває у наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП.

При тих, технічно спроможних, вихідних даних, які містяться у наданих матеріалах кримінального провадження, причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору є факт невідповідності дій водія ОСОБА_4 , вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»), 10.1 та 16.11 ПДР України;

- висновком експерта №3621 від 18.04.2022 року, з якого відомо, що при заданих у формулюванні питання 1 вихідних даних безпосередньо перед зіткненням автомобіль «ВАЗ 2101», реєстр, номер НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю біля 17... 19 км/год. При заданих у формулюванні питання 2 вихідних даних (зокрема, якщо у момент зіткнення поздовжні осі автомобілів-учасників ДТП- розташовувались під кутом біля 135°), безпосередньо перед зіткненням швидкість руху автомобіля «ВАЗ 2101», реєстр.номер НОМЕР_2 , могла становити біля 30...33 км/год., а швидкість руху автомобіля «Пежо-Експерт», реєстр. номер НОМЕР_3 , безпосередньо перед зіткненням могла становити біля 66.. .71 км/год. При заданих у формулюванні питання 2 вихідних даних (зокрема, якщо у момент зіткнення поздовжні осі автомобілів-учасників ДТП- розташовувались під кутом біля 135°), безпосередньо перед початком екстреного гальмування швидкість руху автомобіля «Пежо-Експерт», реєстр, номер НОМЕР_3 , могла становити біля 94... 100 км/год. При заданих у формулюванні питання 2 вихідних даних (зокрема, якщо у момент зіткнення поздовжні осі автомобілів-учасників ДТП- розташовувались під кутом біля 145°), безпосередньо перед зіткненням швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2101», реєстр.номер НОМЕР_2 , могла становити біля 31...34 км/год., а швидкість руху автомобіля «Пежо-Експерт», реєстр. номер НОМЕР_3 безпосередньо перед зіткненням могла становити біля 71...77 км/год. При заданих у формулюванні питання 2 вихідних даних (зокрема, якщо у момент зіткнення поздовжні осі автомобілів-учасників ДТП- розташовувались під кутом біля 145°), безпосередньо перед початком екстреного гальмування швидкість руху автомобіля «Пежо-Експерт», реєстр. номер НОМЕР_3 , могла становити біля 98... 104 км/год.

Якщо виходити із умов, заданих у формулюванні питання 3, то безпосередньо перед моментом зіткнення швидкість руху автомобіля «ВАЗ- 2101», реєстр.номер НОМЕР_2 , могла становити біля 30...34 км/год. Виходячи із відповідей на питання 2, перед початком екстреного гальмування швидкість руху автомобіля «Пежо-Експерт», реєстр. номер НОМЕР_3 , могла становити біля 94...104 км/год. При вихідних даних, заданих у формулюванні запитання 5, від моменту, коли водій автомобіля «Пежо-Експерт», реєстр. номер НОМЕР_3 , міг почати реагувати на небезпеку, і до моменту зіткнення міг пройти час біля 2,16...2,26с. При заданих даній експертизі вихідних даних не можна стверджувати про технічну неспроможність показань водія ОСОБА_10 стосовно часу, який пройшов від моменту виїзду автомобіля «ВАЗ-2101», реєстр.номер НОМЕР_2 , від моменту виїзду на головну дорогу до моменту зіткнення, оскільки верхнє значення цього час (2,15с) практично співрозмірне із нижнім значенням часу, який міг пройти від моменту початку реагування вказаного водія на небезпеку і до моменту зіткнення (2,16с). При заданих водієм ОСОБА_10 (технічно спроможних) даних стосовно механізму ДТП вказаний водій як при вибраній ним швидкості руху 94.. . 104 км/год., так і за умови руху керованого ним транспортного засобу із допустимою швидкістю на даній ділянці дороги (90км/год.) не мав технічної можливості уникнути зіткнення керованого ним автомобіля «Пежо-Експерт». Реєстр. номер НОМЕР_3 , із автомобілем «ВАЗ-2101», реєстр, номер НОМЕР_2 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. Якщо виходити із умови, що у момент зіткнення поздовжні осі автомобілів «Пежо-Експерт» та «ВАЗ-2101» знаходились під кутом 135°, то автомобіль «ВАЗ-2101» у момент початку відвертання від положення, паралельного правій межі проїзної частини, до положення у момент зіткнення мав би рухатися із боковим інтервалом біля 1,3м до цієї правої межі. Якщо виходити із умови, що у момент зіткнення поздовжні осі автомобілів «Peugeot Expert» та «ВАЗ 2101» знаходились під кутом 145°, то автомобіль «ВАЗ-2101» у момент початку відвертання від положення, паралельного правій межі проїзної частини до положення у момент зіткнення мав би рухатися із боковим інтервалом біля 1 м до цієї правої межі. Відповідно показання водія ОСОБА_4 , про те, що перед зіткненням він спершу своїм автомобілем «ВАЗ-2101», реєстр.номер НОМЕР_2 , виїхав на проїзну частину головної дороги, вирівняв його (тобто почав рухатися паралельно до правої межі проїзної частини із боковим інтервалом 0,35м до цієї межі проїзної частини), а потім уже почав відвертати праворуч, технічно неспроможні. Більш детально див.п.8 «Дослідження». Оскільки показання водія ОСОБА_4 , про те, що перед зіткненням він спершу своїм автомобілем «ВАЗ-2101» виїхав на проїзну частину головної дороги, вирівняв його (тобто почав рухатися паралельно до правої межі проїзної частини), а потім уже почав відвертати праворуч, технічно необґрунтовані (неспроможні), то вирішення даного запитання позбавлене технічного змісту;

- даними слідчого експерименту від 10.05.2018 року із ОСОБА_10 ;

- даними протоколу слідчого експерименту від 06.06.2018 року із ОСОБА_4 ;

- даними слідчого експерименту від 06.06.2018 року із ОСОБА_22 ;

- даними слідчого експерименту від 06.06.2018 року із ОСОБА_23 ;

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази та даючи їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч.1 ст.1 КК України).

Завданням кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження досліджує докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, аналізує їх та дає оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною першою статті 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому суд зазначає, що протягом усього часу судового розгляду кримінального провадження сторонам були створені необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Оголошені вище судом протоколи слідчих дій, висновки експертів, тощо, що покладені в основу вироку, відповідають вимогам Кодексу в частині питання їх оформлення.

Порушень вимог статей 104-106, 223 КПК України судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Як наслідок, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні статті 84 КПК України, підтверджуються обставини, регламентовані статтею 91 КПК України.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому суд вказує, що винність ОСОБА_4 , за частиною 2 статті 286 КК України підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні доказів, які підтверджують винність обвинуваченого у скоєнні ним кримінального правопорушення та не викликають у суду сумнівів.

Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення стороною захисту, під час судового розгляду суду не надано.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_16 , і ОСОБА_23 , а також потерпілої ОСОБА_12 , яка під час допиту в суді стверджували, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 27.09.2017 року, близько 17:00 год., був водій транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot Expert», реєстр.номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 , оскільки такі покази вказаних осіб не узгоджуються з показами інших свідків, допитаних під час судового розгляду справі, не підтверджені жодним дослідженим письмовим доказом по справи, фототаблицями, висновками експертів, тощо.

Окрім цього, вказані особи - свідок ОСОБА_16 , потерпіла ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_23 , являються відповідно родичами і близьким другом обвинуваченого ОСОБА_4 , і їх показання на переконання суду, які вони давали в судовому засіданні спрямовані на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за скоєне.

Оцінюючи вищеописані досліджені в судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд визнає їх належними і допустимими доказами, оскільки такі докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочинних дій.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

При кваліфікації дій обвинуваченого, Суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі №658165816-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Частиною другою статті 286 передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до примітка. Під транспортними засобами в цій статті та статтях 286-1, 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , за частиною 2 статті 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , а також середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_12 .

Підстав, у відповідності до ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, Суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Призначення покарання:
Згідно статті 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначив поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно - визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, котре згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, - щире розкаяння винної особи.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у статтями 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у частині 1 статті 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховується, що такий вчинив тяжкий злочин та з необережності, позитивно характеризується за місцем праці, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, є особою пенсійного віку, має постійне місце проживання, його поведінку до, під час та після вчиненого кримінального правопорушення, а також думку потерпілих, котрі просили суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що такий вибачився за вчинене, при цьому усунув заподіяну шкоду.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також враховуючи думку прокурора і потерпілих, які просили призначити у відношенні обвинуваченого покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі і суд на підставі ст.75 КК України вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

За змістом п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , додаткового покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, свідоме нехтування обвинуваченим правил безпеки та правил дорожнього руху України, що спричинило загибель людини, а тому, з метою забезпечення міри виховного характеру, суд приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк один рік.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.69 КК України, суд не вбачає.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на цих осіб, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Суд дійшов глибокого переконання, що таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку:
Цивільний позов потерпілими особами не заявлений.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29.09.2017 року слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до вимог статтей 124 та 126 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , в дохід Держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , по даному кримінальному провадженні суд не вбачає підстав застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Керуючись статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд
у х в а л и в:

Визнати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 , рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 26.10.2022 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набранням вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов потерпілими особами не заявлений.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 29 вересня 2017 року - скасувати.
Речовий доказ: транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_24 , котрий був повернутий такій на відповідальне зберігання, вважати провернутим.

Речовий доказ: транспортний засіб - автомобіль марки «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний ОСОБА_25 , котрий був повернутий такому на відповідальне зберігання, вважати провернутим.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 44 111 (сорок чотири тисячі сто одинадцять) гривень 20 коп. стягнути з ОСОБА_4 , в користь Держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Вирок суду виготовлено та підписано суддею в нарадчій кімнаті 26 жовтня 2022 року.

Суддя Юрій БІЛОУС