Справа № 591/2681/21
Провадження № 1-кп/591/205/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальні провадження № 0001240 від 09.06.2021 та №0000691 від 27.03.2021 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Житомирської області, Овруцького району села Черепки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, одружений, потерпілий від Чорнобильської катастрофи, раніше судимий:

- 21.05.2002 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;

- 11.03.2005 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки;

- 16.05.2005 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;

- 08.07.2004 Буринським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 393, ст.71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки;

- 29.04.2009 Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.297 КК України, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.06.2021 року о 15:56 год. ОСОБА_5 перебував в приміщенні магазину «Продукти - 460» ТОВ «АТБ маркет», що розташований за адресою: м. Суми, просп. М.Лушпи, 12.Під час перебування у вказаному магазині, у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 , діючи таємно, повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, о 16:00 год. 08.06.2021 року підійшов до однієї з полиць магазину ТОВ «АТБ - маркет», який розташований за адресою: м. Суми, просп. М.Лушпи, 12 та переконавшись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, взяв одиницю товару «Віскі Jameson 0.5 л.» та поклав у ліву внутрішню кишеню жилетки в яку він був одягнений.

В подальшому, ОСОБА_5 маючи при собі неоплачений товар, пройшов повз касу не сплативши за нього, проте за межами касової зони, в приміщенні магазину «Продукти - 460» ТОВ «АТБ маркет», був зупинений охоронцем, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказану в обвинувальному акті дату та час він перебував у приміщенні магазину «АТБ маркет» на 9-му мікрорайоні, хотів купити морозиво. В той же час, побачив пляшку алкоголю та поклав її в карман, також взяв і морозиво, за яке на касі розрахувався, а за пляшку віскі ні. З магазину вийти не встиг, оскільки був затриманий охоронцем.

Зазначив, що у вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), на загальну суму 449 грн. 80 коп., кваліфікуючою ознакою якого є «вчинене повторно».

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин суду не наведено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, в тому числі, за злочини проти власності, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває, знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря психіатра, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, а також в галузі охорони здоров`я населення, за місцем проживання характеризується задовільно.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті з урахуванням положень ст. 68 КК України, у виді арешту.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Крім того, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000691 від 27.03.2021, 26.03.2021 у період часу з 20 год. 59 хв. по 21 год. 55 хв. ОСОБА_5 перебував на Центральному кладовищі по вул. 20 років Перемоги міста Суми, де вживав продукти харчування та алкогольні напої спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Близько 21 год. 44 хв. 26.03.2021, перебуваючи на ОСОБА_8 , увагу ОСОБА_5 привернув прапор червоного кольору з написом «Завжди перші 25 Десантно-штурмові війська України», розміщений на флагштоку поруч з могилою на місці поховання ОСОБА_9 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації.

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння вищеописаним прапором, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, а також честі і гідності померлих, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 підійшов до зазначеної вище могили та, знявши з флагштоку прапор червоного кольору «Завжди перші 25 Десантно-штурмові війська України», поклав його собі під одягнену на нього куртку.

У подальшому, близько 21 год. 52 хв. ОСОБА_5 зняв з могили ОСОБА_9 прапор зеленого кольору з написом «Ніхто, крім нас! 25 За ВДВ», після чого утримуючи обидва прапори при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні умисних, протиправних дій, що виразилися у оскверненні могили ОСОБА_9 - особи яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 хоча і зазначав, що вину визнає, але надаючи покази, фактично свою вину у вчиненні осквернення могили ОСОБА_9 не визнав. Зокрема, пояснив, що у вказаний в обвинувальному акті день та час, перебував на Алеї слави Центрального кладовища у м.Суми разом зі своєю знайомою, поминали товариша, який також загинув в АТО та похований на цьому ж кладовищі. На проході між могилами помітив червоний правпор та зняв його разом зі флагштоком. Не думав, що цей прапор встановлений на конкретній могилі. Не пам,ятає всіх деталей вчиненого, оскільки перебував у стані алкогольного сп,яніння. Пізніше, в цей же день, повернув флагшток на місце і забрав прапор синьо-зелений. Після цього пішов до знайомого ночувати, де залишив обидва прапори. Коли на наступний день до нього додому прийшла поліція, зателефонував ОСОБА_10 , та повідомив місце, де залишив червоний прапор, щоб той видав його поліції. Через декілька днів віддав і другий прапор особисто. Коли поліцейські до нього прийшли з приводу даного кримінального првпорушення, одразу все розказав та не приховув прапори.

Впродовж всього судового розгляду стверджував, що забрав прапори не з метою осквернення пам,яті загиблого чи плюндрування могили, а хотів виготовити такий же прапор і віднести на могилу свого товариша, який також служив у 25-й роті та загинув в АТО. Просив вибачення у потерпілого та пояснював, що не хотів оскверняти пам`ять його сина, має товариша та двоюрідного брата, які також загинули в АТО, розуміє, що вчинив неправильно, не розуміє чому так сталося, був у стані алкогольного сп,яніння.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.297 КК України.

До таких висновків суд дійшов під час оцінки досліджених в суді доказів.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 показав, що в березні його дружині зателефонували родичі та повідомили, що на могилі сина відсутні прапори. Коли вони прийшли на могилу, то побачили, що відсутні великий червоний прапор та маленький синьо-зелений, зателефонували в поліцію по даному факту. В подальшому йому повернули прапори у непошкодженому стані та вони встановлені на попередні місця. Також показав, що за отриманням розпорядчих документів для спорудження пам`ятника не отримував, місцева влада виділила близько 50 тис грн для поховання та встановлення пам`ятника. Зазначив, що у ОСОБА_9 звичайна могила, як у всіх похованих там солдат. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Прокурор відмовився від допитів заявлених свідків обвинувачення.

В судовому засіданні досліджено письмові докази, а саме:

-свідоцтво про смерть ОСОБА_9 , посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_9 , довідка, видана ОСОБА_4 про те, що його син ОСОБА_9 , 1978 р.н., дійсно проходив військову службу в ЗСУ та приймав участь в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей (т.1 а.с. 156-158);

-протокол огляду місця події від 27.03.2021 з фототаблицею (т.1 а.п. 159-164)

-заява ОСОБА_5 про добровільну видачу прапору жовто-блакитного кольору та синьо-зеленого кольору з написом жовтим кольором «Ніхто, крім нас! 25 ОПДбр» та малюнком посередині з фототаблицею, протокол огляду предмету - прапору жовто-блакитного кольору та синьо-зеленого кольору з написом жовтим кольором «Ніхто, крім нас! 25 ОПДбр» та малюнком посередині з фототаблицею (т.1 а.п. 166, 209-212);

-протокол огляду предмету, а саме прапору червоного кольору з написом жовтими літерами «Завжди перші», нижче напис «25» білим кольором та малюнок золотистого кольору на ньому, нижче напис «Десантно-штурмові війська України», з фототаблицею, заява ОСОБА_10 про добровільну видачу прапору червоного кольору з написом жовтими літерами «Завжди перші», нижче напис «25» білим кольором та малюнок золотистого кольору на ньому, нижче напис «Десантно-штурмові війська України» з фототаблицею (т.1 а.п. 171, 214-215);

-протокол огляду предмету, а саме компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані на ОСОБА_8 на Центральному міському кладовищі з фототаблицею (т.1 а.п. 174-182).

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо належності як доказу розписки потерпілого про отримання на зберігання червоного прапору та протоколу огляду предмету, а саме прапору червоного кольору. В якості заперечення сторона захисту висловлювала позицію, що ОСОБА_5 не знімав червоного прапору з могили взагалі. Відхиляючи доводи сторони захисту щодо неналежності цих доказів, суд зазначає, що по-перше, розписка подана прокурором з метою подальшого вирішення долі речових доказів, а по-друге, під час судового розгляду та дослідження відеозапису з камер відеоспостереження, що розташовані на Алеї Слави на Центральному міському кладовищі з фототаблицею, ОСОБА_5 підтвердив, що зняв червоний прапор з могили, а потім і синьо-зелений.

Також сторона захисту зазначала про недопустимість як доказів копії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , його посвідчення УБД та довідки 2/40 через те, що в обвинуваченні не вказано, що ОСОБА_5 обвинувачується в оскверненні могили саме ОСОБА_9 . Однак такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються змістом обвинувального акту та дослідженими в судовому засіданні іншими доказами в їх сукупності, а також і показами обвинуваченого, який не заперечував, що могила, з якої він взяв прапори, належить ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що ОСОБА_5 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_7 26.03.2021 у період часу з 20:59 год. до 21:55 год. перебували на Алеї Слави Центрального кладовища по вул. 20 р.Перемоги в м.Суми. О 21:44 год. ОСОБА_5 зняв біля могили червоний прапор разом зі флагштоком та відніс до іншої могили, на якій він разом з ОСОБА_7 розпивали алкогольні напої. Після цього, ОСОБА_5 зняв зі флагштоку червоний прапор, склав його та поклав собі за пазуху. О 21:51 год. повернув флагшток на місце та взяв з могили інший прапор синьо-зеленого кольору, після чого покинув кладовище. При цьому, ОСОБА_5 підтвердив, що на відеозаписах зображений він, однак не пам`ятає всіх своїй дій та намірів, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 вказує, що не пам`ятає чи брав він з могили прапор синьо-зеленого кольору, однак і не заперечує цього факту, пояснюючи це тим, що він був у стані алкогольного сп`яніння, то дану обставину можливо встановити з огляду на сукупність досліджених письмових доказів, а саме відеозаписи з кладовища (підтверджено, що такий прапор був встановлений на могилі 26.03.2021), показами потерпілого, який вказав, що на могилі сина знаходився прапор синьо-зеленого, а 27.03.2021 він був відсутній (тобто на наступний день після події), заява про добровільну видачу синьо-зеленого кольору ОСОБА_5 01.04.2021.

Тобто, дослідженими доказами в їх сукупності доведено, що ОСОБА_5 взяв з могили ОСОБА_9 також і синьо-зелений прапор.

Також встановлено і те, що могила, з якої зняті прапори, належить саме ОСОБА_9 , учаснику антитерористичної операції.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, які визнані судом належними і допустимими, в їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_5 заволодів двома прапорами червоного кольору та синьо-зеленого кольору, які розташовувались на могилі ОСОБА_9 особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, водночас, не містять відомостей про те, що такі дії обвинувачений вчиняв саме з умислом осквернити могилу ОСОБА_9 , як не вказано про такий умисел і в самому обвинувальному акті, в якому йдеться про умисел у ОСОБА_5 на заволодіння таким майном.

Таким чином, за обставин цього кримінального провадження умисел ОСОБА_5 був спрямований не на осквернення могили, а виключно на заволодіння предметами, що на ній знаходилися. Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 297 КК України характеризується прямим умислом. При оскверненні могили винний усвідомлює характер своїх дій і бажає їх вчинити, а при викраденні предметів він бажає вилучення цих предметів. Мотиви вчинення діянь можуть бути різними, але на кваліфікацію злочину вони не впливають.

Крім того, диспозиція ч.2 ст. 297 КК України передбачає відповідальність за осквернення 1) братської могили; 2) могили Невідомого солдата; 3)пам`ятника, спорудженого в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни - радянських воїнів-визволителів, учасників партизанського руху, підпільників, жертв нацистських переслідувань, воїнів-інтернаціоналістів та миротворців, а також осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації або іншої держави, визнаної Верховною Радою України агресором, учасників Революції Гідності, борців за незалежність України у XX столітті.

Могила ОСОБА_9 не є ані братською могилою, ані могилою Невідомого солдата, як і не має вказана могила статусу пам`ятника державного чи місцевого значення, спорудженого в пам`ять особи, яка захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, як це передбачено Порядком спорудження (створення) пам`ятників і монументів, затвердженого наказом Держбуду України та Мінкультури України 30.11.2004 №231/806.

З показів потерпілого вбачається, що він не звертався за отриманням відповідних дозвільних документів та пояснив, що на місці поховання сина встановлена кам`яна плита з фотозображенням сина за кошти міста.

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 297 КК України на ч.1 ст. 297 КК України, оскільки він незаконно заволодів предметами, а саме прапором синьо-зеленого кольору з написом жовтим кольором «Ніхто, крім нас! 25 ОПДбр» та малюнком посередині, та прапором червоного кольору з написом жовтими літерами «Завжди перші», нижче напис «25» білим кольором та малюнок золотистого кольору на ньому, нижче напис «Десантно-штурмові війська України», що знаходились на могилі померлого ОСОБА_9 , за наступних обставин.

26.03.2021 у період часу з 20 год. 59 хв. по 21 год. 55 хв. ОСОБА_5 перебував на Центральному кладовищі по вул. 20 років Перемоги міста Суми, де вживав продукти харчування та алкогольні напої спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у нього виник умисел на заволодіння прапором червоного кольору з написом «Завжди перші 25 Десантно-штурмові війська України», розміщений на флагштоку поруч з могилою на місці поховання ОСОБА_9 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації. Близько 21 год. 44 хв. 26.03.2021, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння вищеописаним прапором, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, а також честі і гідності померлих, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 підійшов до зазначеної вище могили та зняв зі флагштоком прапор червоного кольору «Завжди перші 25 Десантно-штурмові війська України». В подальшому зняв червоний прапор зі флагштоку та поклав його собі під одягнену на нього куртку, та близько 21 год. 52 хв. ОСОБА_5 повернув флагшток на місце біля могили, при цьому знявши з могили ОСОБА_9 прапор зеленого кольору з написом «Ніхто, крім нас! 25 За ВДВ». Утримуючи обидва прапори при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його поведінку після вчинення злочину, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин суду не наведено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває, знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря психіатра, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, а також в галузі охорони здоров`я населення, за місцем проживання характеризується задовільно, просив вибачення у потерпілого, прапори повернув потерпілому та вони встановлені на своє місце знов.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, позицію потерпілого, який покладався при призначенні покарання на розсуд суду, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті, у виді арешту, та остаточно визначити покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.65-68 КК України, ст.ст. 100, 118, 124, 368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.297 та ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за:

-ч.1 ст. 297 КК України у виді арешту на строк три місяці;

-ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк чотири місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді арешту на строк чотири місяці.

Початок строку відбування ОСОБА_5 покарання обчислювати з дня затримання його на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 514,86 грн.

Скасувати накладений на речові докази арешт, а їх долю вирішити таким чином:

- прапор червоного кольору з написом жовтими літерами «Завжди перші», нижче напис «25» білим кольором та малюнок золотистого кольору на ньому, нижче напис «Десантно-штурмові війська України», прапор блакитно-зеленого кольору з написом жовтими літерами «Ніхьто, крім нас!» та малюнком жовтого кольору на блакитному кольорі та написом «25 ОПДбр» жовтими літерами на зеленому кольорі, які передані на зберігання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_4 ; скляну пляшку зеленого кольору з написом «Jameson», ємністю 0,5 л., з акцизом ABCH844639 та , яка передана на зберігання представнику ТОВ «АТБ-маркет» - після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні володільця; комп`ютерні диски після набрання вироком законної сили залишити зберігатись у матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1