ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/449/22 Номер провадження 11-кп/814/581/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000850 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000850 щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого у військовій частині за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця цього АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, командира радіовзводу військової частини НОМЕР_1 ОК «Схід» СВ ЗС України, старшого сержанта, несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.410 та ч.1 ст.263 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 29 травня 2022 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, будучи командиром радіовзводу роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 ОК «Схід» СВ ЗС України, умисно, з корисливих мотивів, в умовах особливого періоду, 17 липня 2020 року у період часу з 05 год. 36 хв. до 06 год. 54 хв., на території військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , привласнив військове майно дизельне паливо об`ємом 1200 літрів за грошову винагороду у розмірі 16800 грн, чим спричинив військовій частині майнову шкоду на суму 26400 грн.
Крім того, 19 серпня 2020 року о 05 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на цій же території військової частини НОМЕР_1 , привласнив таке ж військове майно 2080 літрів дизельного палива за грошову винагороду у розмірі 29120 грн, спричинивши військовій частині майнову шкоду на суму 46488 грн.
Також, ОСОБА_7 обвинувачується у придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу у приміщенні гаражу № НОМЕР_2 ОК ГК «Гвардієць в м. Чугуєві» по АДРЕСА_3 , який перебуває у його користуванні.
Мотивуючи оскаржуване рішення, суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
В апеляційній скарзі захисник просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки та утримує чотирьох неповнолітніх дітей.
Наголошує, що обвинувачений є учасником антитерористичної операції, має чисельні нагороди та подяки.
Крім того, на даний час ОСОБА_7 виявив бажання захищати державу в умовах воєнного стану.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах особливого періоду, а також тяжкого злочину проти громадської безпеки, конкретні обставини провадження, необхідність дослідження доказів, що неможливо до закінчення строку тримання під вартою.

Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Обґрунтованість підозри та необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими.

Адже, з моменту взяття ОСОБА_7 під варту не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та в подальшому продовження такого запобіжного заходу.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів ураховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно з якою питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно.

Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Належним чином слідчий суддя обґрунтував і висновки про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.
На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно вказав про наявність ризику незаконного впливу на свідків, з огляду на обізнаність ОСОБА_7 про їх дані та місце роботи і проживання, ризику переховуватися від суду, враховуючи санкцію статті інкримінованого злочину, а також ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином.
Враховує колегія суддів і те, що ОСОБА_7 хоча і є батьком чотирьох дітей, проте діти народжені різними матерями, з якими і проживають, що спростовує доводи захисника про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.
Не спростовують висновків слідчого судді в даному випадку і наявні у ОСОБА_7 заохочення, адже він обвинувачується у вчиненні, в тому числі, кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, до того ж в умовах особливого періоду.
Всупереч доводам захисника, скасування запобіжного заходу для проходження військової служби, відповідно до ч.1 ст.616 КПК України, не може бути застосоване до особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.410 КК України.

Матеріали провадження та апеляційна скарга не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 31 березня 2022 року у кримінальному провадженні №0000850 щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4