Справа № 357/5577/21
У Х В А Л А

24 серпня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003779, яке внесене до ЄРДР 16.12.2020 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
10.08.2022 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 оголошено в розшук та кримінальне провадження № 0003779 від 16.12.2020 року зупинено до розшуку останнього.
24.08.2022 року було встановлено місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_4
24.08.2022 рку ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України відновлено.
Прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду у зв`язку з чим, відносно нього ухвалою суду оголошено розшук. Також вказує, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, останній зможе переховуватися від суду та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаному ризику, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого від суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив надати йому ще один шанс, не застосовувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби.
Захисник підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати відносно ОСОБА_4 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 вручено 24.08.2022 року о 12 год. 00 хв.
Обговорюючи питання наявності зазначеного ризику щодо переховування обвинуваченого від суду, то існування такого ризику є цілком ймовірним.
Так, ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про розгляд обвинувального акті відносно останнього в суді, в призначені судові засідання не з`явився, про причини невки суду не повідомив. На виконання примусових приводів суду було надано інформацію про те, що обвинувачений змінив місце проживання, ому останнього було оголошено в розшук.
Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття обвинуваченим спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від суду.
Також, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, в даному випадку, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення ризику можливості обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризику, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на теперішній час не встановив.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 318, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», строком на 60 днів, який обчислювати з 15 год. 30 хв. 24 серпня 2022 року.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 15 годині 30 хвилин 22 жовтня 2022 року.

Визначити заставу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 50160 грн., при внесенні якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду за першою їх вимогою, та у визначене ними місце, день та час;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню, а також з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

У разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом прокурора, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, чи відлучиться з м. Києва без дозволу прокурора або суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1