Справа № 496/2096/22
Провадження № 1-кс/496/966/22
У Х В А Л А

15 червня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , керівника Благодійної організації «Благодійний фонд «Країна сердець», раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000323 від 30.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 днів, з визначенням розміру застави у 2500000 грн.

При цьому вказує на те, що у невстановлений час та місце, ОСОБА_5 , будучи співзасновником та керівником створеної лише 01.04.2022 Благодійної організації «Благодійний фонд «Країна сердець», керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробив єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснював ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод. Фактично реалізуючи злочинний корисливий намір та виконуючи усі дії, стало можливим досягненням єдиного злочинного результату, як кінцевої мети діяльності ОСОБА_7 у вигляді незаконного переправлення особи через державний кордон України внаслідок запровадженнях так званої схеми «зелений коридор», що передбачала переправлення особи через кордон по заздалегідь визначеному маршруту, поза встановленими пунктами пропуску та без відповідних на те законних підстав. Отже, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, ОСОБА_5 , діючи відповідно до розробленого плану, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , якому він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення. Далі, в кінці травня 2022 року, більш точний час в ході проведення досудового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, керуючись спільним злочинним наміром, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , із застосуванням мобільного додатку «Телеграм» розпочав телефонну розмову з ОСОБА_9 , в ході якої повідомив останньому про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити разом з ОСОБА_5 , його незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Молдови. Також, ОСОБА_8 , запевнив ОСОБА_9 , що він може організувати декілька варіантів його незаконного переправлення через державний кордон України, однак з метою визначення більш зручного способу переправлення та оголошення вартості такого переправлення, ОСОБА_8 , діючи відповідно до визначеної йому ОСОБА_5 ролі, визначив місце особистої зустрічі за адресою місто Одеса, Старо-Базарний сквер, неподалік пам`ятнику отаману А.А. Головатому. Далі, 03.06.2022 приблизно о 18.56 год, ОСОБА_9 прибув до раніше вказаного йому місця зустрічі, а саме за адресою: місто Одеса, Старо-Базарний сквер, неподалік пам`ятнику отаману А.А. Головатому, де його зустрів ОСОБА_8 . Далі, в ході особистої розмови, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу направленого на своє особисте збагачення та збагачення самого ОСОБА_5 , шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, повідомив останньому, що він за грошову винагороду в розмірі 6500 доларів США організує незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Республіки Молдова з використанням так званої схеми «зелений коридор», що означає переправлення особи по заздалегідь визначеному маршруту, поза встановленими пунктами пропуску та без відповідних документів. В подальшому ОСОБА_8 , з метою доведення свого умислу до кінця, в ході розмови, демонстрував свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки з особами з числа волонтерських організацій та прикордонної служби, надавав поради та вказівки щодо дій ОСОБА_9 в момент самого перетинання кордону, піший шлях перетину поза межами пункту з конкретним зазначенням тропи та наявних на неї перешкод, місць очікування та переховування від патруля прикордонної служби та місць швидкого руху та бігу в момент самого перетину, а також інші поради незаконного перетину державного кордону та подальшого отримання політичного притулку за кордоном. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_8 , знаючи що йому потрібно передати ОСОБА_5 його частину грошових коштів в сумі 4 000 доларів США, висловив вимогу ОСОБА_9 передати йому грошові кошти в сумі 6500 доларів США, при цьому наголосив, що у разі відмови надання коштів, останньому буде відмовлено в організації його незаконного переплавлення через державний кордон України, та зазначив, що кошти потрібно передати 09.06.2022 приблизно о 16.00 год, попередньо узгодивши з ОСОБА_8 точний час та місце. Так, 09.06.2022 приблизно о 16.00 год, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на вчинення ряду дій щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод, керуючись корисливим мотивом, прибув на авто марки «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_1 до магазину «Обжора», що за адресою: місто Одеса, вулиця Леонтовича, 10, де наказав ОСОБА_9 сісти в авто. Далі ОСОБА_8 , вживаючи заходи конспірації та методи приховування своєї злочинної діяльності, будучи достовірно обізнаним, що за його дії передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі, здійснював маневрування вулицями міста Одеси та інші заходи приховування наміру отримати кошти, та як наслідок заїхав на вищевказаному авто до паркінгу житлового комплексу «Восьма Перлина», що за адресою: міста Одеса, вулиця Велика Арнаутська, будинок 26, де отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлену суму грошових коштів в сумі 6500 доларів США, що у відповідності до курсу НБУ станом на 09.06.2022 складає 164156,85 грн. Далі, 13.06.2022 приблизно о 16 год, ОСОБА_5 , керуючи організацією незаконного переправлення через державний кордон України, для отримання грошових коштів та подальше вчинення дій щодо уже самого перетинання ОСОБА_9 кордону неподалік пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», повідомив місце зустрічі з ОСОБА_8 , який попередньо уже отримав грошові кошти від ОСОБА_9 та в подальшому в парку «Перемога» що по проспекту Шевченка в місті Одеса, зустрівся з ОСОБА_8 та отримав грошові кошти в сумі 4700 доларів США, з яких залишив собі 2700 доларів США, а іншу частина в сумі 2 000 доларів США відразу передав ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_5 , на автомобілі марки LEXUS RX450H р.н. НОМЕР_2 , разом із ОСОБА_8 , який за вказівкою разом з ОСОБА_9 рухався за ним на своєму автомобілі марки «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 , почали рух уже з міста Одеси в сторону села Маяки Одеського району Одеської області. Далі, приблизно о 20.15 год, будучи в транзитній зоні, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного корисливого та злочинного умислу, направленого на доведення до кінця дій, направлених на незаконне перетинання державного кордону України, спільно з ОСОБА_8 , керуючи вже автомобілем марки Toyota Camry, де з метою конспірації попередньо замінивши номерний знак НОМЕР_1 на НОМЕР_3 , закінчив перевезення ОСОБА_9 від міста Одеси до місця, що на транзитній зоні зовсім поряд з кордоном з Республікою Молдова, подалі від пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» та на відстані приблизно 800 метрів від комплексу відпочинку «Mayami Club» що за адресою: АДРЕСА_2 , де повідомив ОСОБА_10 раніше визначений ним шлях незаконного перетинання державного кордону України, при цьому надаючи поради та вказівки щодо пішого пересування по такому маршруту для потрапляння на територію Республіки Молдова. Отже, залишивши ОСОБА_9 на вказаній точці перетину кордону, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 покинули вказане місце, тим самим вчинили усі дії, направлені на незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, організацію його незаконного переправлення через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинивши злочин за попередньою змовою між собою та з корисливих мотивів. 14.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому пояснив, що обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання. Підозрюваний не одружений, дітей не має, утриманців немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, розуміючи, яке покарання може бути призначене за вчинене кримінальне правопорушення, підозрюваний може вдатися до спроб переховування. Вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, просив збільшити розмір застави до 2500000 грн, оскільки застава у розмірі, передбаченому КПК, не забезпечить дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. При цьому пояснив, що вважає підозру необґрунтованою, а клопотання безпідставним. Вважає, що докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення відсутні, натомість має місце провокація. У разі обрання запобіжного заходу просив обрати домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання. Крім того, якщо суд вважатиме, що наявні достатні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити розмір застави в межах, передбачених КПК України, оскільки розмір застави у 2500000 грн є надто завищеним.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника. При цьому пояснив, що до вказаного кримінального правопорушення не має ніякого відношення. Він є керівником благодійної організації, допомагає людям, підозру у інкримінованому кримінальному правопорушенні вважає необґрунтованою, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Щодо доводів захисника з приводу відсутності доказів на підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слід зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого, не встановлено.

Крім того, «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану», § 88; «Ердагоз проти Туреччини», § 51; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», § 32).

Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]», § 184).

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини*», § 128).

Відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під варту.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи; протоколами ідентифікації (помітки) несправжніх імітаційних засобів у вигляді грошових коштів; протоколом обшуку від 13.06.2022 року; протоколом обшуку від 14.06.2022 року, тощо.

На переконання суду, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, крім того, на даній стадії суд вирішує лише питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання запобіжного заходу.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, разом з цим він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання на строк до дев`яти років позбавлення волі, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Та обставина, що підозрюваний є керівником благодійної організації, не свідчить про міцні соціальні зв`язки та не спростовує ту обставину, що підозрюваний не намагатиметься переховуватися. Навпаки, як встановлено в ході досудового розслідування, ОСОБА_5 спеціально створив благодійний фонд 01.04.2022 року, разом з цим, будь-які фінансові операції не здійснювалися, матеріальна технічна база відсутня, людські ресурси відсутні, оборот грошових активів на рахунках не здійснювався, а під видом волонтерства здійснював незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання щодо існування ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та суворість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину у разі визнання винним.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за попередньою змовою з групою осіб, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

Натомість ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

З підстав, наведених вище, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання, про що просив захисник.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абз.2 ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави поза межами розмірів, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1116450,00 грн (450х2481). При цьому слідчий суддя вважає, що розмір застави у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, а розмір застави у 2500000 грн, зазначений слідчим, слідчий суддя вважає завищеним.

Слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з цим, запобіжний захід може бути застосований в межах строку досудового розслідування.

У кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, 10.06.2022 року.

Згідно п.4 ч.3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 10.08.2022 року.

ОСОБА_5 затриманий 13.06.2022 року, тому до закінчення строку досудового розслідування строк тримання під вартою становить 59 днів.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0000323 від 30.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 59 днів з дня затримання, в межах строку досудового розслідування, а саме з 13 червня 2022 року до 10 серпня 2022 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1116450,00 грн (один мільйон сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят гривень).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1