Справа № 296/469/22
Вирок
Іменем України

20 вересня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002176 від 27.11.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, українця, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, працюючого фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2021 року приблизно о 20 годині 10 хвилин поліцейський взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , перебуваючи на чергуванні, під час виконання службових обов`язків, одягнений у формений одяг, який зі знаками розрізнення відповідного зразку, знаходився на 7 поверсі в 10 під`їзді будинку АДРЕСА_2 .
У зазначений час ОСОБА_7 проводив заходи із опрацювання виклику про «незаконне позбавлення волі або викрадення людини», який надійшов на спец лінію «102» 27.11.2021 о 20 год. 00 хв. про те, що адресою: АДРЕСА_2 , на 7 поверсі у 10 під`їзді, невідома особа утримує жінку на ім`я ОСОБА_8 проти її волі.
У подальшому, у присутнього ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень поліцейському взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, одягнений у формений одяг зі знаками розрізнення відповідного зразку, виконує свої службові обов`язки, ігноруючи неодноразові вимоги працівників поліції заспокоїтись, раптово наніс один улар кулаком лівої руки в праву верхню частину голови (лобу) ОСОБА_7 .
В результаті вказаних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, а саме на чолі праворуч ближче до волосистої частини, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав.
Надав показання, що 27.11.2022 близько 18 години разом із колишньою дружиною ОСОБА_9 приїхав до неї додому, щоб обговорити питання щодо відпочинку їх спільної дитини. Перебуваючи у квартирі колишньої дружини бачив, що їй кілька разів телефонував її знайомий ОСОБА_10 .
Близько 19-20 години у двері квартири зателефонувала невідома жінка. Дружина пояснила, що цю жінку звати ОСОБА_11 , та її напевно прислав ОСОБА_10 .
ОСОБА_11 нічого не пояснюючи намагалася зайти всередину квартири. Однак не дозволив їй це зробити та зачинив двері.
Через деякий час почув, що хтось вибиває двері у тамбур, який веде до квартири. Вийшов разом з ОСОБА_12 до тамбуру. У руках тримав ніж, яким перед виходом до тамбуру на кухні різав хліб. Коли ОСОБА_8 відчинила двері, то побачив невідомих чоловіків. Зрозумів, що це поліцейські. На вимогу поліцейських поклав ніж на підлогу. Повернувся до квартири, взяв у праву руку мобільний телефон, яким почав знімати подію, щоб зафіксувати неправомірні дії поліцейських. Підійшов до одного з поліцейських, щоб зняти його жетон з номером.
Цей поліцейський своєю рукою вибив його телефон, який тримав у правій руці. Коли нагнувся, щоб підняти телефон, інші поліцейські накинулися, наділи на руки кайданки та затримали. Жодних ударів поліцейському не наносив.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання, що 27.11.2021 перебував на чергуванні у складі екіпажу тактико-оперативного реагування УПП в Житомирській області, разом із поліцейськими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Близько 20 години екіпаж отримав виклик щодо незаконного позбавлення волі людини. Коли прибули за вказаною адресою, до екіпажу підійшла жінка, яка назвалася ОСОБА_11 та повідомила, що її подругу ОСОБА_16 незаконно утримує невідома людина у квартирі багатоповерхового будинку.
Разом з ОСОБА_11 всім складом екіпажу піднялися на відповідний поверх та почали стукати у двері тамбуру, на які вказала остання. Через деякий час почули, що у тамбурі відчинилися двері квартири. Також почули, що жінка намагалася відчинити двері, однак чоловік перешкоджав це зробити. Після попередження про вибиття дверей та нанесення по них кількох ударів, двері у тамбур відчинили. У тамбурі побачили жінку, як виявилося пізніше це була ОСОБА_8 , за якою стояв чоловік, а саме обвинувачений, та тримав у лівій руці ножа. Жінка почала питати з якою метою прийшли поліцейські. Чоловік на вимоги колег кинув ножа на підлогу, зайшов у квартиру, повернувся з мобільним телефоном, увімкнув ліхтарик та почав проводити телефоном відеозйомку. Поки колеги спілкувалися з жінкою, чоловік, тримаючи телефон у напіввитягнутій руці, на рівні голови, з відстані менше одного метра, почав світити ліхтариком в очі. Попросив цього чоловіка не робити цього та долонею руки, не застосовуючи силу, відвів телефон від свого обличчя. У цей час чоловік наніс удар кулаком лівої руки у ділянку лоба з правої сторони.
Колеги втрутилися у ситуацію, повалили цього чоловіка за підлогу, одягнули кайданки та затримали останнього. Від удару отримав тілесні ушкодження у вигляді синця. Вважає, що обвинуваченого за вчинене правопорушення необхідно покарати у відповідності до вимог законодавства. У разі визнання ним вини та розкаяння у скоєному покарати не суворо.
Свідок ОСОБА_13 надав показання, що 27.11.2021 перебував на чергуванні у складі екіпажу тактико-оперативного реагування УПП в Житомирській області, разом із поліцейськими ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Ввечері отримали виклик щодо незаконного позбавлення волі людини. Коли приїхали на місце, їх зустріла жінка на ім`я ОСОБА_11 , повідомила, що її знайому незаконно утримує чоловік та показала у якій квартирі, піднявшись разом з ними на відповідний поверх.
Коли почали стукати у двері тамбура, почули всередині крики невідомого чоловіка. Попередили, що будуть вибивати двері. Тоді двері відчинила жінка, як пізніше з`ясувалося це була ОСОБА_8 , також у тамбур з квартири вийшов чоловік, а саме обвинувачений. Пояснили їм причину прибуття. Чоловік у руці тримав ніж. Потім чоловік відкинув ніж у бік, повернувся у квартиру та вийшов з мобільним телефоном з увімкненим ліхтариком.
Після цього боковим зором побачив, що ОСОБА_14 застосувавши силу повалив чоловіка на підлогу та одягнув кайданки. Як з`ясувалося, цей чоловік наніс удар ОСОБА_7 в ділянку лоба. Самого удару не бачив. Пізніше побачив у ОСОБА_7 синець на лобі з правого боку.
Свідок ОСОБА_15 надав показання, що 27.11.2021 перебував на чергуванні у складі екіпажу тактико-оперативного реагування УПП в Житомирській області, разом із поліцейськими ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .
На службовий планшет надійшло повідомлення щодо незаконного позбавлення волі людини. Коли приїхали на місце, їх зустріла жінка на ім`я ОСОБА_11 , повідомила, що її знайому незаконно утримує чоловік. Також на вулиці інший чоловік, який перебував у автомобілі, повідомив, що не може зв`язатися із цією знайомою.
ОСОБА_11 погодилася та показала квартиру, у якій знаходилася її знайома. На поверсі доступ до квартири перекривали двері тамбуру. На сходинковому майданчику було штучне освітлення. Почали стукати у двері тамбуру та почули всередині крики жінки та чоловіка. Чоловік забороняв жінці відчиняти двері тамбуру. Було прийнято рішення вибивати двері. Після кількох ударів двері відчинилися та в тамбурі побачили жінку, як з`ясувалося пізніше ОСОБА_16 , а також обвинуваченого, який тримав у руці ніж.
Обвинувачений та жінка почали нецензурно лаятися та висловлювати словесні погрози, щоб ніхто не заходив до квартири. Після вимог щодо залишення ножа, жінка забрала ніж у обвинуваченого та викинула на підлогу. ОСОБА_11 , яка перебувала на сходинковому майданчику, почала пояснювати ОСОБА_17 чому вона викликала працівників поліції. У цей час обвинувачений зайшов у квартиру та повернувся з мобільним телефоном.
На сходинковий майданчик почали виходити сусіди. Коли повертався до сусідів, почув як ОСОБА_18 сказав «прибери руку» та побачив, що обвинувачений замахнувся своєю рукою у сторону ОСОБА_7 у напрямку голови. Разом із колегами повалили обвинуваченого на підлогу, застосували кайданки та затримали останнього. Пізніше у ОСОБА_7 побачив на голові садно з правої сторони.
Свідок ОСОБА_14 надав показання, що 27.11.2021 разом із поліцейськими ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 перебував на чергуванні. Близько 20 години надійшов виклик про незаконне позбавлення волі. На службовому автомобілі під`їхали за вказаною адресою. Біля будинку зустріла заявниця та повідомила, що її подругу утримує в квартирі чоловік. Разом із заявницею піднялися на 7 поверх та почали стукати у двері тамбуру. Чули всередині тамбуру жіночий та чоловічий крики. Коли двері тамбура відчинились, побачили невідомих жінку та чоловіка, який тримав у руці ніж, схожий на кухонний. Пояснили цим особам причину прибуття та наказали чоловіку кинути ножа на підлогу. Чоловік кинув ножа, зайшов у квартиру та відразу повернувся у тамбур, тримаючи в правій руці мобільний телефон, яким почав проводити відеозйомку. Почув, що хтось з присутніх сказав чоловіку, щоб не світив ліхтариком мобільного телефону. Потім цей чоловік підійшов до ОСОБА_7 , який стояв ліворуч, та відразу наніс йому удар лівою рукою в обличчя. Повалив цього чоловіка на підлогу. Разом з колегами одягнули на нього кайданки та провели затримання. На вулиці у ОСОБА_7 від отриманого удару побачив почервоніння в ділянці лоба з правої сторони.
Свідок ОСОБА_19 надав показання, що перед Новим Роком, точної дати не пам`ятає, після 16 години, його співробітниця, ОСОБА_20 , на автомобілі забрала його з лікарні та везла додому. По дорозі їй телефонував чоловік та казав щодо необхідності терміново забрати дитину. Після того, як його підвезли додому, через деякий час зателефонував ОСОБА_17 , щоб пересвідчитися чи все гаразд. Однак у слухавку почув, що, нібито, вона плаче. Тому викликав з роботи помічника ОСОБА_21 , з якою на службовому автомобілі поїхали до місця проживання ОСОБА_22 , щоб з`ясувати, що відбувається.
Приїхавши на місце ОСОБА_23 пішла у під`їзд та піднялася до квартири, де знаходилась ОСОБА_20 , а сам залишився у автомобілі. Подальші події, що відбувалися біля квартири ОСОБА_24 , ОСОБА_21 знімала на свій мобільний телефон, який був з`єднаний відеозв`язком з планшетом, що знаходився в автомобілі. Тому безпосередньо мав змогу спостерігати на відеозображенні на планшеті за тим, що відбувалося. Побачив, що спочатку двері у тамбур відчинила сусідка. Потім двері у квартиру відкрив незнайомий чоловік, а пізніше з`ясувалося - обвинувачений, за яким стояла ОСОБА_8 , яка мовчала та нічого не пояснювала. Цей чоловік випхнув ОСОБА_11 з квартири та зачинив двері.
Коли ОСОБА_11 повернулася до автомобіля прийняв рішення зателефонувати в поліцію. Безпосередньо з його мобільного телефону у поліцію зателефонував його брат, який під`їхав до будинку, та повідомив, що невідомий чоловік утримує у квартирі ОСОБА_16 .
Поліцейські приїхали на службовому автомобілі протягом 10 хвилин. Пояснили працівникам поліції ситуацію, після чого ОСОБА_11 разом із поліцейськими пішла до квартири, де перебувала ОСОБА_8 . По відеозв`язку з телефоном ОСОБА_11 бачив, що працівники поліції тривалий час стукали у двері тамбуру. Коли нарешті відчинилися двері у тамбур, працівники поліції намагалися поговорити з ОСОБА_12 та цим невідомим чоловіком. На вимогу поліцейських чоловік кинув на підлогу в тамбурі кухонного ножа, який тримав у руці. Потім побачив, що цей чоловік почав світити ліхтариком з свого мобільного телефону поліцейським в обличчя. Один з поліцейських почав відводити руку цього чоловіка, в якій той тримав мобільний телефон, і в цей момент чоловік вдарив кулаком руки по обличчю цього поліцейського. Поліцейські затримали цього чоловіка та вивели на вулицю. Потім під`їхала швидка допомога, лікарі якої надавали медичну допомогу поліцейському, якого вдарив цей чоловік.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні надала показання, що в листопаді минулого року зателефонував ОСОБА_19 та повідомив, що його знайома ОСОБА_8 на дзвінки довго не брала слухавку, а потім по телефону почув, що в неї істерика. Попросив поїхати разом з ним додому ОСОБА_22 та з`ясувати у чому справа. Анну знала раніше, як знайому ОСОБА_19 .
Приїхала разом із ОСОБА_19 до будинку, де проживає ОСОБА_8 , та піднялася на сьомий поверх. Квартира ОСОБА_22 знаходилась у тамбурі, який зачинявся окремими дверима. Двері тамбура відчинила сусідка та підтвердила, що ОСОБА_8 проживає у цій квартирі. Коли відчинилися двері у квартиру то побачила невідомого чоловіка, який не давав ОСОБА_17 сказати ані слова. Цей чоловік виштовхав її з квартири та зачинив двері.
Весь цей час ОСОБА_19 перебував на відеозв`язку, бачив ситуацію, а тому вирішив викликати поліцію. Через деякий час приїхали поліцейські на службовому автомобілі, з якими знову піднялася до квартири ОСОБА_22 . Поліцейські були у форменому одязі.
Поліцейські деякий час стукали у двері тамбура, за яким знаходилась квартира ОСОБА_22 . Коли відчинилися двері, у тамбурі стояла ОСОБА_8 , а за нею цей чоловік, який тримав у руці ножа, схожого на кухонного. Поліцейські просили прояснити ситуацію та умовляли чоловіка кинути ніж. ОСОБА_8 забрала у чоловіка ножа та кинула на підлогу. Чоловік зайшов у квартиру, потім повернувся, тримаючи у правій руці мобільний телефон із ввімкненим ліхтариком та почав проводити відеозйомку. Один з поліцейських попросив цього чоловіка не світити ліхтариком у очі та своєю рукою відвів праву руку чоловіка, у якій той тримав мобільний телефон. У цей момент побачила, як чоловік лівою рукою наніс удар цьому поліцейському по голові. Інші поліцейські повалили цього чоловіка на підлогу, наділи кайданки та провели затримання.
Також у ході судового розгляду в судовому засіданні в якості свідка допитано ОСОБА_26 , яка надала показання, що є колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 . Близько шести років тому назад вони розлучилися. Від шлюбу у них є син, який проживає з нею. Однак ОСОБА_5 також приймає участь у його вихованні.
У минулому році, точної дати не пам`ятає, після 18 години на автомобілі забрала з лікарні ОСОБА_27 , який є батьком знайомої подруги, та везла його додому. По дорозі їй телефонував чоловік та казав щодо необхідності вирішити питання про поїздку їхнього сина на екскурсію.
Після того, як завезла ОСОБА_27 додому, поїхала додому, де був ОСОБА_5 . Пізніше зателефонував ОСОБА_10 та поцікавився чи все добре. Повідомила, що все гаразд та перебуває вдома.
Через деякий час почула стук у двері. Відкривши двері, побачила ОСОБА_11 , яку знає як знайому ОСОБА_27 , яка просила вийти поговорити. Сказала ОСОБА_28 , що зайнята та зачинила двері, оскільки з нею немає про що говорити. Хвилин через 30-40 знову почула сильний стук у двері тамбуру, який веде до квартири. Коли відчинила двері тамбуру побачила чотирьох чоловіків у чорному форменому одязі, які пояснили, що вони є працівниками поліції та повідомили, що був виклик про протиправне утримання людини. За працівниками поліції також стояла ОСОБА_11 та сусідка.
ОСОБА_29 також вийшов у тамбур, тримаючи в руці кухонного ножа, яким у цей час на кухні робив бутерброди. Однак відразу поклав ножа у тамбурі за ящик.
Потім ОСОБА_5 повернувся у квартиру, вийшов у тамбур із своїм мобільним телефоном, яким почав проводити відеозйомку події. Коли ОСОБА_5 підійшов ближче до одного з працівників поліції, тримаючи мобільний телефон у витягнутій руці, цей поліцейський своєю рукою вибив телефон з руки ОСОБА_5 , а коли той нагнувся за телефоном щоб підняти, накинувся на нього разом з іншими поліцейськими. Після цього поліцейські одягнули на руки ОСОБА_5 кайданки, вивели на вулицю, посадили у службовий автомобіль та повезли до відділку.
Коли вийшла на вулицю слідом за ОСОБА_5 , біля під`їзду будинку бачила два поліцейських автомобіля та автомобіль швидкої допомоги. Хто викликав швидку допомогу та кому надавалась медична допомога не знає.
У відповідності до ст.ст. 358, 359 КПК України судом безпосередньо оголошені та досліджені в якості доказів документи, надані стороною обвинувачення, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а також проведено демонстрацію відеозаписів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме:
-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0002176 від 27.11.2021 за ч. 2 ст. 345 КК України;

-постанову начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 27.11.2021 про доручення розслідування кримінального провадження групі слідчих;

-постанову заступника керівника Житомирської окружної прокуратури від 27.11.2022 про призначення групи прокурорів;

-рапорт інспектора-чергового Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 27.11.2022 про отримання повідомлення щодо утримання невідомим чоловіком дівчини на ім`я ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , на 7 поверсі у 10 під`їзді;

-рапорт інспектора-чергового Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 27.11.2022 про отримання працівником поліції ОСОБА_7 тілесних ушкоджень під час несення служби за адресою: АДРЕСА_2 ;

-рапорт інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування УПП в Житомирській області ОСОБА_13 від 27.11.2021, згідно якого 27.11.2021 близько 20 год під час опрацювання виклику «незаконне позбавлення волі або викрадення людини» за адресою АДРЕСА_2 , поліцейського ОСОБА_7 невідомий чоловік вдарив у голову, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.11.2021 від ОСОБА_7 , який повідомив, що 27.11.2021 близько 20 год під час виконання службових обов`язків за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження;

-копію медичного висновку про тимчасову непрацездатність та копію виписки № 8178 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_30 , згідно якої під час звернення у лікувальний заклад 27.11.2021 у останнього встановлено діагноз «забій м`яких тканин голови»;

-протокол затримання ОСОБА_5 від 27.11.2021, як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та повідомлення про підозру від 27.11.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України;

-клопотання від 27.11.2021 та постанова від 28.11.2021 про призначення судово-медичної експертизи щодо наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 ;

-висновок експерта № 1986 від 29.11.2021, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено синець на обличчі, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, який відноситься до легкого тілесного ушкодження;

-акт судово-медичного обстеження № 1987 від 27.11.2021, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено синці на обличчі, на грудній кліті, на обох верхніх кінцівках, садна на спині, які утворилися від дії тупих твердих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-протокол огляду предметів від 29.11.2021 з долученими фототаблицею та DVD-R диском з написом «Відео з боді-камери ТОР-32», наданому на запит від Житомирського РУП, згідно якого на відеозаписі зафіксовані обставини події, що мали місце 27.11.2021, починаючи з 20 год 15 хв 30 сек, за адресою АДРЕСА_3 ;

-постанову старшого слідчого від 29.11.2021 про визнання DVD-R диском з написом «Відео з боді-камери ТОР-32» речовим доказом;

-клопотання від 29.11.2021 та ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.11.2021 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

-протокол проведення слідчого експерименту від 12.01.2022 з DVD-R диском, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 відтворив обставини події, що мали місце 27.11.2021 за адресою АДРЕСА_2 ;

-повідомлення про зміну раніше повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненому злочині, проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази є достовірними та достатніми, оскільки в цілому не протирічать один одному, а навпаки доповнюють один одного щодо обставин вчинення злочину, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.
Судом встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 має місце сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати вчинене ним суспільно-небезпечне діяння як насильство щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Дослідженими в судовому засіданні доказами (показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами (висновком експерта, протоколом слідчого експерименту з потерпілим, відеозаписом з боді-камери поліцейського) доведено, що потерпілий ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу та у зв`язку з виконанням службових обов`язків отримав легкі тілесні ушкодження внаслідок умисних дій обвинуваченого.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_26 в частині того, що ОСОБА_5 не наносив удару поліцейському.
Показання свідка ОСОБА_26 спростовуються показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , які вказали, що бачили, як ОСОБА_5 умисно наніс удар ОСОБА_7 в ділянку голови.
Показання потерпілого та свідків щодо обставин нанесення обвинуваченим удару та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, узгоджуються з висновком експерта № 1986 від 29.11.2021, яким зафіксовано синець на обличчі ОСОБА_7 .
Тому суд відхиляє показання свідка ОСОБА_26 щодо не нанесення ОСОБА_5 удару поліцейському та розцінює їх як намагання викривити обставини події з метою сприяння уникненню обвинуваченим відповідальності за вчинене правопорушення.
З урахуванням досліджених доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Доводи сторони захисту про те, що показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_31 є недопустимими доказами через існування певних розбіжностей щодо обставин події суд відкидає та не бере до уваги.
На думку суду, деякі розбіжності у їх показаннях, зокрема, щодо часу виявлення у потерпілого тілесних ушкоджень, конкретного місця ушкодження на обличчі потерпілого, наявності у поліцейських головних уборів, проведення ОСОБА_25 відеозапису події зі свого мобільного телефону тощо, не є визначальними для кваліфікації дій обвинуваченого та не виключають його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначені розбіжності зумовлені особистим сприйняттям кожним із них цих подій, значним проміжком часу, який сплинув з моменту скоєння кримінального правопорушення, що не дає підстави для визнання показань вказаних осіб недопустимими доказами.
Суд не погоджується з ствердженням сторони захисту щодо проведення прокурором зміни обвинувачення відповідно до обвинувального акта від 31.08.2022 у непередбачений законом спосіб через затвердження першим заступником керівника Житомирської окружної прокуратури зміненого обвинувачення, а не його погодження.
Відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Статтею 341 КПК України визначено, що прокурор повинен погодити змінене обвинувачення з прокурором вищого рівня.
У обвинувальному акті від 31.08.2022, у якому викладено змінене обвинувачення ОСОБА_5 , наявний підпис першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури у графі «затверджений». Водночас, у зазначеному процесуальному документі відсутні відомості про відмову прокурора вищого рівня у його погодженні.
Таким чином, прокурором додержано вимоги КПК України щодо порядку зміни обвинувачення під час судового розгляду. Погодження прокурором вищого рівня зміненого обвинувачення шляхом його підписання у графі «затверджений» не свідчить про істотне порушення норм кримінального процесуального закону.
Також суд не погоджується з доводами адвоката обвинуваченого щодо недопустимості як доказу протоколу слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 12.01.2022 із додатком, яким є відеозапис, у зв`язку з невиконанням, на думку сторони захисту, слідчим вимог ч. 3 ст. 104 КПК в частині не відображення у протоколі характеристик технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувались при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання, а також залучення в якості статиста, зріст якого не відповідає зросту обвинуваченого.
Судом при дослідженні зазначеного протоколу слідчого експерименту встановлено, що в його вступній частині слідчим вказано, що особам, які беруть участь у проведенні слідчого експерименту заздалегідь повідомлено про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання, а саме: фотокамеру «Panasonik HCV-260».
Жодних зауважень від учасників процесуальної дії щодо використання технічних засобів фіксації у протоколі не відображено.
Також суд вважає, що залучення слідчим у якості статиста особу, зріст якої дещо відрізняється від зросту обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не впливають на встановлення обставин кримінального правопорушення та механізму нанесення тілесних ушкоджень.
За таких обставин, суд визнає протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 від 12.01.2022 із додатком, яким є відеозапис, допустимим доказом.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховано обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, вчинення обвинуваченим одноразової дії для нанесення тілесних ушкоджень та відсутність тяжких наслідків для потерпілого, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.
Крім того, судом враховано особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Також суд бере до уваги досудову доповідь, складену філією Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, згідно якої виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачено альтернативні види покарань у виді обмеження та позбавлення волі.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити менш суворий вид покарання у виді обмеження волі у розмірі, наближеному до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 345 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та поклавши відповідні обов`язки.
На думку суду саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Питання щодо речового доказу необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у судовому провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні. Арешт на майно не накладався. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ DVD-R диск з написом «Відео з боді-камери ТОР-32» залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1