Ухвала

17 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 462/3062/16-к
провадження № 51-3532ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду

від 19 травня 2022 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.

Ухвалою Касаційного кримінального суду від 06 липня 2022 року скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції засудженому ОСОБА_4 зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної, викласти свої вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК, а такождолучити копію вироку суду першої інстанції до своєї касаційної скарги. Крім того, звернуто увагу засудженого на те, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Так, засуджений ОСОБА_4 на усунення недоліків касаційної скарги подав нову касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив,

що зазначені в ухвалі від 06 липня 2022 року недоліки касаційної скарги засуджений

не усунув та допустився нових.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилаючись

на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, належного обґрунтування своїм доводам, з огляду на положення статей 412 та 413 КПК, так

і не навів. Натомість, як убачається з касаційної скарги, засуджений вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи

та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Також, засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, проте не наводить доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання, як це встановлено в ст. 414 КПК.

Оскільки, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув та допустився нових, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада

2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2022 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: