ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1371/22 Справа № 212/3989/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 10.02.2020 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 07.05.2022 року на 8 місяців 8 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000398 від 13.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.10.2022 року включно, з визначенням застави - п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі становить 124 050 гривень .
Рішення суду обґрунтовано тим, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР № 0000398 від 13.08.2022 за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України. 13.08.202 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, 14.08.2022 року його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що підтверджено матеріалами клопотання.
Слідчий суддя врахувавши особу ОСОБА_8 , який підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, постійного доходу не має, не одружений, дітей малолітніх, неповнолітніх на утриманні не має, дійшов висновку, що в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому він може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, тобто є наявність ризику, що передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, окрім того ризик вчинення іншого кримінального правопорушення доводиться тим, що підозрюваний неодноразово був засуджений, а наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке скоїв під час дії умовно-дострокового звільнення. Тож, з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитися від слідства або суду, вчиненню нового кримінального правопорушення, слідчий суддя визнав за необхідне обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а стороною захисту суду не зазначено жодного доводу щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року. В разі вбачання судом необхідності застосування запобіжного заходу застосувати заставу - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що підозра, пред`явлена ОСОБА_8 є необгрунтованою, оскільки матеріалами, додаваними до клопотання, не підтверджується, що останній міг і бажав вчинити цей злочин.
Зазначає, що повідомлення про злочин надійшло до поліції о 13 годині 45 хвилин 13.08.2022 року. Відомості до ЄРДР внесено о 14 годині 23 хвилини 13.08.2022 року за ч.2 ст.307 КК України. Відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань до групи слідчих, дізнавачів, які здійснюють досудове розслідування, зазначено ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Однак огляд місця події проводився дізнавачем СД ВП №3 ОСОБА_11 , який не зазначений як уповноважена особа проводити будь-які слідчі дії в межах кримінального провадження №0000398. Проведення огляду місця події розпочато о 14 годині 27 хвилин 13.08.2022 року, тобто вже після внесення відомостей до ЄРДР за ст.307 ч.2 КК України. Тобто, фактично проводився не огляд місця події, а особистий обшук ОСОБА_8 не уповноваженою особою.
Вказує, що серед матеріалів, доданих до клопотання слідчого в якості доказів обґрунтованої підозри та підстав застосування запобіжного заходу, є постанова слідчого про визнання речових доказів, в якій немає в переліку речових доказів фрагменту пластикової трубочки, яка досліджувалась експертом і стала підставою та доказом під час повідомлення про підозру за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 і яка згідно протоколу огляду була вилучена з транспортного засобу.
Також захисник вважає, що слідчим та прокурором взагалі не доведено обставин, що виправдовують обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а заявлені у клопотанні ризики нічим не доведені.
Крім того звертає увагу апелянт і на те, що судом першої інстанції вирішено питання щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень. Однак, не обгрунтовано, чому саме такий розмір застави визначено судом, адже він є занадто великим та непомірним для ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів убачається, що під час судового розгляду слідчий суддя належним чином з`ясував, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР № 0000398 від 13.08.2022 року за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України.
Цього ж дня ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
14.08.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Під час розгляду даного клопотання слідчого слідчий суддя дійшов висновку, що наведені в клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема, протоколом огляду місця події від 13.08.2022 року, протоколами допитів свідків, висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-22/24433-НЗПРАП від 14.08.2022 року, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Таким чином, посилання адвоката на недоведеність провини її підзахисного у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно існують, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, постійного доходу не має, не одружений, дітей малолітніх, неповнолітніх на утриманні не має, а отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому він може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, окрім того ризик вчинення іншого кримінального правопорушення доводиться тим, що підозрюваний неодноразово був засуджений, і наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час дії умовно-дострокового звільнення. Тож, для запобігання зазначеним ризикам слідчий суддя визнав за необхідне застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, а тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених слідчим у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.
Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, характеризуючі підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , і міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, та з метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Що стосується посилання захисника на завеликий розмір застави, визначеної слідчим суддею її підзахисному, та наявність підстав для зменшення її розміру, апеляційний суд вважає їх безпідставними та зауважує, що визначаючи розмір застави, суд бере до уваги обставини, встановлені ст.ст.177,178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що визначена підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею місцевого суду застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 124 050 гривень, є обґрунтованою та цілком узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, з урахуванням того, що кримінальне порушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , згідно зі ст.. 12 КК України є тяжким злочином, і нормою п.2 ч.5 ст. 182 КПК України встановлено межі визначення застави для таких злочинів від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3