У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2032/22

№ 1-кс/183/539/22

27 травня 2022 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участі захисника ОСОБА_4 -

в с т а н о в и в :

ПрокурорСтаробільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме на: житловий будинок, загальною площею 261,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251; та земельну ділянку, площею 0,0934 га, кадастровий номер :16:001:0084, реєстраційний номер 251, що належать ОСОБА_5 на підставі договору дарування № 482, від 13 липня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000021, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_5 в умовах воєнного стану посади в незаконних правоохоронних органах-прокуратурі Старобільського району Генеральної прокуратури ЛНР, що створена на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області. У вказаному кримінальному правопорушенні оголошено підозру ОСОБА_5 21 квітня 2022 року.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні у задоволенні клопотання просила відмовити, тому як майно, на яке просить накласти арешт прокурор не відповідає вимогам ст. 98 КК України; а також на нього не може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, тому як висунута підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою. А навіть якщо суд дійде висновку про винуватість ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється, міра покарання може бути застосована і без конфіскації. Більше того санкція статті не передбачає спеціальної конфіскації. Позовів у справі не заявлено. А тому у задоволенні клопотання просила відмовити.

Інші учасники провадження не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000021, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України в умовах воєнного стану посади в незаконних правоохоронних органах-прокуратурі Старобільського району Генеральної прокуратури ЛНР, що створена на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області.

21 квітня 2022 року громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України в умовах воєнного стану посади в незаконних правоохоронних органах-прокуратури Старобільського району Генеральної прокуратури ЛНР, що створена на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 301519703 від 25 травня 2022 року, вбачається, що ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору дарування № 482, від 13 липня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_6 на праві приватної власності належать: житловий будинок, загальною площею 261,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251; та земельна ділянка, площею 0,0934 га, кадастровий номер :16:001:0084, реєстраційний номер 251.

Вирішуючи клопотання прокурора, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає у тому числі конфіскацію майна
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.
Окрім того, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, знаходиться у власності ОСОБА_5 , а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.
Враховуючи наведене, доводи захисника ОСОБА_7 , які зазначені у клопотанні, не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів провадження.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.
Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на: житловий будинок, загальною площею 261,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251; та земельну ділянку, площею 0,0934 га, кадастровий номер :16:001:0084, реєстраційний номер 251, що належать ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування № 482, від 13 липня 2020 року посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1