Справа № 308/8973/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003153 від 11.11.2017 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м.Луганськ, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з повною вищою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, із метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки та допускаючи їх настання, за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_4 , реалізувала разом із останньою свої злочинні наміри на незаконне заволодіння грошовими коштами, за наступних обставин.

Так, 27 лютого 2017 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у приміщенні офісу приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 8/4, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 , реалізуючи їх спільні злочинні наміри на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом укладення з ним договору позики, переконавши останнього у доброчесності своїх намірів щодо повернення отриманих в якості позики грошових коштів, а також в забезпеченості, у разі необхідності його погашення шляхом стягнення заборгованості за рахунок предмету іпотеки, маючи у своєму розпорядженні оригінали паспорту громадянки України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 , а також оригінали документів на право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , якими ОСОБА_8 незаконно заволоділа раніше, передала їх ОСОБА_4 для того, щоб остання видала себе за ОСОБА_6 та в якості документа, що підтверджує її особу, як ОСОБА_6 надала її паспорт громадянина України та картку фізичної особи - платника податків. Таким чином, ОСОБА_8 підтвердила вказаному нотаріусу, що ОСОБА_4 є насправді її колишньою свекрухою - ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 в свою чергу в якості документа, що підтверджує її особу, як ОСОБА_6 надала оригінали паспорту України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 , а також оригінали документів на право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заявили про намір укласти договір позики та договір іпотеки з ОСОБА_10 , чим самим ввели в оману приватного нотаріуса ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щодо особи ОСОБА_4 та щодо її права власності на об`єкт нерухомого майна.

У свою чергу, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , будучи переконаним в тому, що до нього звернулася саме ОСОБА_6 за допомогою власного комп`ютера у офісі за місцем здійснення своєї діяльності за адресою: АДРЕСА_4 , склав та роздрукував договір позики №295 від 27.02.2017 на суму 146340 грн., в якому зі сторони «Позичальника» виступає ОСОБА_6 , а зі сторони «Позикодавця» Баран 1.1, та договір іпотеки №296 від 27.02.2017, в якому зі сторони «Іпотекодавця» виступає ОСОБА_6 , а зі сторони «Іпотекодержателя» - ОСОБА_10 .

У той же час, ОСОБА_6 щодо укладення таких договорів до приватного нотаріуса ОСОБА_9 ніколи не зверталась і свою згоду на їх укладення від її імені не надавала, а ОСОБА_4 , в свою чергу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що вона не є ОСОБА_6 та не має жодних законних підстав на підписання даного роду офіційних документів - договору позики та договору іпотеки, оскільки ОСОБА_6 її на це не уповноважувала, згоду свою на їх укладення від її імені не надавала, діючи з прямим умислом, власноручно підробила підписи від імені ОСОБА_6 в складених приватним нотаріусом ОСОБА_9 договорі позики та договорі іпотеки. Після цього, даний договір позики №295 та договір іпотеки №296 посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 , шляхом нанесення відбитку печатки та підпису і зареєстровано в реєстрі.

Таким чином, унаслідок вчинення вказаних вище злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою приватного нотаріуса ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на підставі завідомо підроблених офіційних документів, а саме договору позики №295 та договору іпотеки №296, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 , на загальну суму 146340 грн., які були наданні останнім ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в якості позики.

Крім того, 03 березня 2017 року ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , реалізуючи їх спільні злочинні наміри на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , шляхом укладення з ним додаткової угоди до договору позики від 27.02.2017, переконавши останнього у доброчесності своїх намірів щодо повернення отриманих в якості позики грошових коштів, а також в забезпеченості, у разі необхідності його погашення шляхом стягнення заборгованості за рахунок предмету іпотеки, маючи у своєму розпорядженні оригінали паспорту громадянки України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 , а також оригінали документів на право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , якими вона незаконно заволоділа, перебуваючи в помешканні ОСОБА_6 , передала їх ОСОБА_4 для того, щоб остання представилася ОСОБА_6 , та в якості документа, що підтверджує її особу як ОСОБА_6 надала її паспорт громадянина України та картку фізичної особи - платника податків,знаходячись разом з ОСОБА_4 в приміщенні офісу приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , підтвердила вказаному нотаріуса, що ОСОБА_4 насправді це її колишня свекруха - ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 в свою чергу в якості документа, що підтверджує її особу, як ОСОБА_6 , надала оригінали паспорту громадянки України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 , а також оригінали документів на право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заявили про намір укласти додаткову угоду до договору позики від 27.02.2017 та договір про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017 з ОСОБА_10 , чим самим ввела в оману приватного нотаріуса ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щодо особи ОСОБА_4 та щодо її права власності на об`єкт нерухомого майна.

В свою чергу, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 будучи переконаним в тому, що до нього звернулася саме ОСОБА_6 за допомогою власного комп`ютера у офісі за місцем здійснення своєї діяльності за адресою: АДРЕСА_4 , склав та роздрукував додаткову угоду від 03.03.2017 на суму 54570 грн. до договору позики від 27.02.2017 та договір від 03.03.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017, в якому зі сторони «Позичальника» виступає ОСОБА_6 , а зі сторони «Позикодавця» ОСОБА_10 , та договір іпотеки від 27.02.2017 року в якому зі сторони «Іпотекодавця» виступає ОСОБА_6 , а зі сторони «Іпотекодержателя» ОСОБА_10 .

У той же час, ОСОБА_6 щодо укладення таких договорів до приватного нотаріуса ОСОБА_9 ніколи не зверталась і своєї згоди на їх укладення від її імені не надавала, а ОСОБА_4 в свою чергу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що вона не являється ОСОБА_6 та не має жодних законних підстав на підписання даного роду офіційних документів - договору позики та договору іпотеки, оскільки ОСОБА_6 її на це не уповноважувала, згоду свою на їх укладення від її імені не надавала, діючи з прямим умислом, власноручно підробила підписи від імені ОСОБА_6 в складених приватним нотаріусом ОСОБА_9 додатковій угоді від 03.03.2017 до договору позики від 27.02.2017 та договорі від 03.03.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017. Після цього, вказані договори було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 , шляхом нанесення відбитку печатки та підпису і зареєстровано в реєстрі за №380,381.

Таким чином, внаслідок вчинення вказаних вище злочинних дій, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою приватного нотаріуса ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на підставі завідомо підроблених офіційних документів, а саме додаткової угоди від 03.03.2017 до договору позики від 27.02.2017 та договору від 03.03.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 , на загальну суму 54570 грн., які були наданні останнім в якості позики.

Крім того, 27 травня 2017 року, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , реалізуючи їх спільні злочинні наміри на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , шляхом укладення з ним додаткової угоди до договору позики від 27.02.2017, переконавши останнього у доброчесності своїх намірів щодо повернення отриманих в якості позики грошових коштів, а також в забезпеченості, у разі необхідності його погашення шляхом стягнення заборгованості за рахунок предмету іпотеки, маючи у своєму розпорядженні оригінали паспорту громадянки України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 , а також оригінали документів на право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , якими вона незаконно заволоділа перебуваючи в помешканні ОСОБА_6 , передала їх ОСОБА_4 для того, щоб остання представилася ОСОБА_6 , та в якості документа, що підтверджує її особу як ОСОБА_6 надала її паспорт громадянина України та картку фізичної особи - платника податків, знаходячись разом з ОСОБА_4 в приміщенні офісу приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , підтвердила вказаному нотаріуса, що ОСОБА_4 насправді це її свекруха - ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 в свою чергу в якості документа, що підтверджує її особу як ОСОБА_6 , надала оригінали паспорту громадянки України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_6 , а також оригінали документів на право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заявили про намір укласти додаткову угоду до договору позики від 27.02.2017 та договір про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017 з ОСОБА_11 , чим самим ввела в оману приватного нотаріуса ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , щодо особи ОСОБА_4 та щодо її права власності на об`єкт нерухомого майна.

В свою чергу, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 будучи переконаним в тому, що до нього звернулася саме ОСОБА_6 за допомогою власного комп`ютера у офісі за місцем здійснення своєї діяльності за адресою: АДРЕСА_4 , склав та роздрукував додаткову угоду від 27.05.2017 на суму 21620 грн. до договору позики від 27.02.2017 та договір від 27.05.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017, в якому зі сторони «Позичальника» виступає ОСОБА_6 , а зі сторони «Позикодавця» ОСОБА_10 , та договір іпотеки від 27.02.2017 в якому зі сторони «Іпотекодавця» виступає ОСОБА_6 , а зі сторони «Іпотекодержателя» ОСОБА_10 .

У той же час, ОСОБА_6 щодо укладення таких договорів до приватного нотаріуса ОСОБА_9 ніколи не зверталась і своєї згоди на їх укладення від її імені не надавала, а ОСОБА_4 в свою чергу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що вона не являється ОСОБА_6 та не має жодних законних підстав на підписання даного роду офіційних документів - договору позики та договору іпотеки, оскільки ОСОБА_6 її на це не уповноважувала, згоду свою на його укладення від її імені не надавала, діючи з прямим умислом, власноручно підробила підписи від імені ОСОБА_6 в складених приватним нотаріусом ОСОБА_9 додатковій угоді від 27.05.2017 до договору позики від 27.02.2017 та договорі від 27.05.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017. Після цього, вказані було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 , шляхом нанесення відбитку печатки та підпису і зареєстровано в реєстрі за №1042, 1043.

Таким чином, внаслідок вчинення вказаних вище злочинних дій, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою приватного нотаріуса ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на підставі завідомо підроблених офіційних документів, а саме додаткової угоди від 27.05.2017 до договору позики від 27.02.2017 та договору від 27.05.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами Баран 1.1, на загальну суму 21620 грн., які були наданні останнім в якості позики.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заподіяно ОСОБА_10 , матеріальну шкоду у великих розмірах на суму 222530 гривень.

Також, внаслідок вчинення вказаних вище злочинних дій, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 , шляхом обману та зловживання довірою приватного нотаріуса ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на підставі завідомо підроблених офіційних документів, зокрема договору іпотеки, шахрайським шляхом отримали реальну можливість розпоряджатися належною ОСОБА_6 квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , надавши ОСОБА_11 , право на звернення стягнення на предмет іпотеки та як наслідок незаконне вибуття із власності ОСОБА_6 вищевказаної квартири з одночасним створенням умов для звернення стягнення на предмет іпотеки.

У результаті вищезгаданих дій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заподіяно ОСОБА_6 матеріальну шкоду у великих розмірах на суму 319074 гривень (ринкова вартість квартири згідно висновку експерта №9710 від 31.05.2018).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Згідно, ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 09.12.2020 кримінальне провадження у частині обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 190 КК України, закрити на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченої ОСОБА_8 .

Судовий розгляд проведено в межах висунутого ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала, пояснивши, що ОСОБА_12 прийшла до неї і повідомила, що хоче свою свекруху забрати до себе проживати, а її квартиру продати, щоб купити спільне житло. Також зазначила, що на її думку нотаріус знав ОСОБА_12 і тому остання з ним домовилась. Нотаріус не дуже приглядався до неї. Окрім того зазначила, що у нотаріуса вона була тільки один раз з ОСОБА_13 , яка потім дала їй сто доларів. Вона не знала, що можуть будуть такі наслідки та особисто бачила, як ОСОБА_12 давала конверт нотаріусу.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що до нього звернулась ОСОБА_14 , яка пояснила, що у їй потрібно кошти під заставу квартири, щоб зробити ремонт у ній, а коли квартира продасться кошти вона йому поверне. Людмилу він ще знав до цього інциденту, бо декілька разів позичав їй гроші, і вона їх повертала, так що сумнівів у нього не було. Він декілька разів зустрічався з ОСОБА_12 та з ОСОБА_4 , яка представилась як ОСОБА_6 , власниця квартири. Йому показали оригінали документів на квартиру, водили на квартиру, і звичайно у нього не було ніяких сумнівів, що ОСОБА_15 це не ОСОБА_16 . Згодом вони вирішили піти до нотаріуса, який підготував всі необхідні документи, після чого він передав кошти ОСОБА_4 . Вона все розуміла, що їй потрібно буде повернути йому кошти, відповідала на всі його запитання, у нього жодних сумнівів не було, що ОСОБА_4 це не ОСОБА_6 . Крім того, у паспорті фото було не переклеєне, а так схожість між ними була. Через пару місяців, йому знов зателефонувала ОСОБА_17 , яка повідомила, що їй потрібні ще кошти, і вони знову пішли до нотаріуса, де уклали додаткову угоду. Знов поговорили чи ОСОБА_4 все розуміє, що їй уже не 12000 дол. залишиться, а менше нащо вона погодилась. Через пару місяців знов все повторилось. Хто брав кошти, які він передавав, не пам`ятає, але суму грошей бачили всі. Через деякий час, коли гроші не повертали, він не хотів телефонувати ОСОБА_18 , щоб не злякати, і вирішив піти на квартиру. Коли туди прийшов, двері йому відчинив ОСОБА_19 , онук ОСОБА_6 та син ОСОБА_8 . Тоді він спитав його, коли вони хочуть повертати йому кошти, але він зрозумів, що ОСОБА_19 не вкурсі даної ситуації. Тоді він попросив показати фотографію ОСОБА_6 і зрозумів, що це була не ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 . І гроші йому не повернуть. Після чого він повідомив поліцію.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що нічого їй не відомо, у неї просто шок. У даний інцидент з квартирою, вона дізналась від онука ОСОБА_19 , який являється сином її невістки ОСОБА_12 , яка дуже давно проживала разом з нею. Коли з`їхала ОСОБА_20 , вона замки у квартирі не міняла. Гадає, що саме ОСОБА_20 могла викрасти документи на квартиру. ОСОБА_4 вона ніколи не бачила.

Так, свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що про інцидент з квартирою вона дізналась, коли уже була поліція. Оригінал паспорту ОСОБА_6 вона бачила у них вдома, коли вона ще жила з мамою, це була осінь 2018 року. Мама сказала, що паспорт міг взяти маленький Нікіта, це менший її брат. ОСОБА_4 вона знає, що 7 місяців разом сиділа на зоні з її мамою. Вдома ОСОБА_4 у них не була.

Так, свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що весь час був за кордоном, і йому повідомила бабуся, що у неї пропав паспорт. Коли він приїхав, бабуся ОСОБА_23 була на роботі, а він вдома. Тоді до них прийшов ОСОБА_10 , який повідомив, що це його квартира, він за неї заплатив гроші і хоче її подивитись. Також запитав його, чи він знає ОСОБА_24 . Коли ОСОБА_10 пішов, він запитав у бабусі про квартиру, однак вона відповіла, що нікуди не ходила і нічого не оформляла. Згодом ОСОБА_25 йому призналась, що вона разом з мамою ходили у гості до бабусі і тоді мама заставила її викрасти документи на квартиру. Бабуся також повідомила, що до неї в гості приходила ОСОБА_20 з ОСОБА_25 . Один раз він спілкувався з ОСОБА_13 і спитав чи вона брала документи у бабусі, нащо вона відповіла що не брала.

Так свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що вона з 2016 по 2017 роки працювала у паспортному відділі НОМЕР_1 . По цій справі нічого їй не відомо. Вона тільки виписує довідки про склад сім`ї, але щоб отримати довідку потрібно пред`явити паспорт родичів, або особи які прописані у квартирі. Іншим людям довідки не видаються.

Так свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що приблизно о 6-7 год. вечора до нього в офіс прийшли ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , для оформлення квартира. Так як, ОСОБА_10 , його постійний клієнт сказав, що потрібно оформити договір іпотеки на квартиру, надавши документи на дану квартиру. У офісі була ОСОБА_27 , яка представилась ОСОБА_28 . Коли показали паспорт ОСОБА_29 , він відразу сказав, що ОСОБА_27 , не похожа на фото у паспорті, але ОСОБА_10 , сказав, що вже гроші передав, і ОСОБА_20 повідомила що це дійсно громадянка ОСОБА_29 у молодості. Вони оформляли квартирний договір іпотеки, громадянка ОСОБА_29 позичала у ОСОБА_10 , гроші, і передавала квартиру на вул. Заньковецькій в іпотеку. Свідоцтво права власності було на громадянку ОСОБА_28 . Вони ще приблизно 2-3 рази приходили до нього, бо позичали у ОСОБА_10 ще гроші. Манзулич постійно йому представили, як ОСОБА_28 .

Крім показань потерпілих ОСОБА_10 , та ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_21 ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , вина ОСОБА_4 у вчинені злочину стверджується наступними письмовими доказами:

-Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №100058340 від 11.10.2017 року (Том 2 а.с.131-133);

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.12.2017 року (Том 2 а.с.134-137);

-Описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 15.12.2017 року(Том 2 а.с.138-140);

- Договором позики від 27.02.2017 року відповідно до якого позикодавець ОСОБА_10 , а позичальником ОСОБА_6 (Том 2 а.с.141);

-Заявою ОСОБА_6 , завіреною приватним нотаріусом ОСОБА_9 про те, що вона ставить до відома ОСОБА_10 , що в шлюбі не перебуває (Том 2 а.с.142);

-Нотаріально посвідченою заявою від 21.09.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_30 дає згоду своєму чоловіку, ОСОБА_10 на надання грошових позик та на укладення договорів позики (Том 2 а.с.143);

-Паспортними даними ОСОБА_10 (Том 2 а.с.144-145);

-Паспортними даними ОСОБА_6 (Том 2 а.с.146);

-Договором іпотеки від 27.02.2017 року засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_10 є іпотекодержателем, а ОСОБА_6 є іпотекодавцем (Том 2 а.с.147-148);

-Заявою ОСОБА_6 , завіреною приватним нотаріусом ОСОБА_9 про те, що вона ставить до відома ОСОБА_10 , що в шлюбі не перебуває (Том 2 а.с.149);

-Нотаріально посвідченою заявою від 21.09.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_30 дає згоду своєму чоловіку, ОСОБА_10 на надання грошових позик та на укладення договорів позики (Том 2 а.с.150);

-Договором купівлі продажу квартири від 22.08.2000 року, відповідно до якого ОСОБА_31 продала, а ОСОБА_32 купила для ОСОБА_6 належну продавцю на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_3 (Том 2 а.с.151);

-Реєстраційним посвідченням від 02.01.2001 року відповідно до якого Ужгородське державне міжрегіональне підприємство технічної інвентаризації посвідчує, що в квартира АДРЕСА_3 зареєстрована за гр. ОСОБА_6 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_33 22.08.2000 року за №3273 та записано в реєстрову книгу за №11469 (Том 2 а.с. 152);

-Технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності громадянина ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_5 (Том 2 а.с. 153);

-Звітом про оцінку майна за №1654190_27022017_40 квартири загальною площею 28,40 м 2, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , відповідно до якого вартість майна, а саме однокімнатна квартира, яка розташована на 1 поверсі житлового 9 поверхового будинку загальною площею 28, 40 м2, житлова площа 17, 60 м2, за адресою АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_6 станом на 27.02.2017 року становить 39760, 00 грн. (Том 2 а.с. 154-167);

-Інформаційними довідками з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів за НВА 536867 від 01.09.2016, АВН 593249 від 03.08.2000, АВН 593249 від 03.08.2000 (Том 2 а.с. 171-172);

-Витягом Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави за № 51580144 від 27.02.2017 року (Том 2 а.с.173);

-Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №81363633 від 27.02.2017 року (Том 2 а.с.174);

-Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №81363239 від 27.02.2017 року (Том 2 а.с.175);

-Довідкою ПП «Ужгородський Будинковий Сервіс» за № 223 від 27.02.2017 року відповідно до якої вона видана ОСОБА_6 в тому, що вона дійсно проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 . З нею зареєстровані онук ОСОБА_34 (Том 2 а.с.176);

-Додатковою угодою до договору позики від 27.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №295 від 03.03.2017 року відповідно до якої ОСОБА_10 є позикодавцем, а ОСОБА_6 є позичальником з додатками (Том 2 а.с.177-187);

-Договором про зміни до Договору іпотеки від 27.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 296 від 03.03.2017 року відповідно до якого ОСОБА_10 є іпотеко держателем, а ОСОБА_6 іпотекодавцем з додатками (Том 2 а.с.182-188);

-Додатковою угодою до договору позики №б/н від 27.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №295 та Додаткової угоди до договору позики від 03.03.2017 року за реєстровим №380 від 27.05.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_10 є позикодавцем, а ОСОБА_6 є позичальником з додатками(Том 2 а.с.189-194);

-Договором про зміни до Договору іпотеки від 27.02.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №296 та Договором угоди до договору іпотеки від 03.03.2017 року за реєстровим №381 від 27.05.2017 року відповідно до якого ОСОБА_10 є іпотеко держателем, а ОСОБА_6 іпотекодавцем з додатками (Том 2 а.с.195-200);

-Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15.12.2017 року, відповідно до якої визнано речовими доказами в кримінальному провадженні 30003153 від 11.11.2017- документи, які містяться в нотаріальних справах щодо посвідчення ним договору позики від 27.02.2017 укладеного між ОСОБА_10 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник), який зареєстрований в реєстрі за №295, договору іпотеки від 27.02.2017 укладеного ОСОБА_10 (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець), який зареєстрований в реєстрі за №296, та накладення заборони відчуження на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 до припинення договору іпотеки, яке зареєстроване в реєстрі за №297, додаткової угоди від 03.03.2017 до вищевказаного договору позики від 27.02.2017 року укладеної між ОСОБА_10 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник), яка зареєстрована в реєстрі за №380, договору від 03.03.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017 року укладеного між ОСОБА_10 (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець), який зареєстрований в реєстрі за №381, додаткової угоди від 27.05.2017 до вищевказаного договору позики від 27.02.2017 року та додаткової угоди до договору позики від 03.03.2017 укладеної між ОСОБА_10 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник), яка зареєстрована в реєстрі за №1042, договору від 27.05.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017 року та додаткової угоди до договору іпотеки від 03.03.2017 укладеного між ОСОБА_10 (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець), який зареєстрований в реєстрі за №1043, які були вилучені у приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 (Том 2 а.с.201-203);

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2018, згідно яких потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу на фотознімку №4, яка від імені ОСОБА_6 уклала з ним договір позики та договір іпотеки на квартиру за адресою АДРЕСА_3 а також додаткові угоди (Том 2 а.с. 204-206);

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2018, згідно яких потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу на фотознімку №3, яку він знає як ОСОБА_8 та яка безпосередньо була присутня під час укладення між ним та ОСОБА_6 договорів позики та іпотеки на квартиру за адресою АДРЕСА_3 також додаткових угод до них (Том 2 а.с.207-209);

-Висновком експерта від 05.03.2018 року за №4/49 відповідно до якого підписи наявні: на зворотній стороні аркуша на рисці під надрукованим текстом «Позичальник» в договорі позики від 27.02.2017 року укладеному між ОСОБА_10 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник); на рисці після надрукованого тексту «Підпис» в заяві ОСОБА_6 про те, що остання не перебуває в шлюбі; на рисці під реквізитами «Іпотекодавець» на 3 сторінці договору іпотеки від 27.02.2017 укладеного між ОСОБА_10 (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець); на рисці після надрукованого тексту «Підпис» в заяві ОСОБА_6 про те, що остання не перебуває в шлюбі; на рисці після надрукованого тексту «Позичальник» в додатковій угоді від 03.03.2017 до договору позики від 27.02.2017 року укладеного між ОСОБА_10 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник); на рисці після надрукованого тексту «Іпотекодавець» в договорі від 03.03.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017 року укладеного між ОСОБА_10 (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець); на рисці після надрукованого тексту «Позичальник» в додатковій угоді від 27.05.2017 до договору позики від 27.02.2017 року та додаткової угоди до договору позики від 03.03.2017 укладеної між ОСОБА_10 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник); на рисці після надрукованого тексту «Підпис» в заяві ОСОБА_6 про те, що остання не перебуває в шлюбі; на рисці після надрукованого тексту «Іпотекодавець» в договорі від 27.05.2017 про зміни до договору іпотеки від 27.02.2017 року та додаткової угоди до договору іпотеки від 03.03.2017 укладеному між ОСОБА_10 (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець); на рисці після надрукованого тексту «Підпис» в заяві ОСОБА_6 про те, що остання не перебуває в шлюбі виконані громадянкою ОСОБА_4 (Том 2 а.с. 213-223);

-Висновком експерта від 31.05.2018 року №9710 судової оціночно-будівельної експертизи, відповідно до якої ринкова вартість станом на 27.02.2017 року квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 могла б становити 319 074 грн. (Том 2 а.с. 224-226);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2018 року, згідно якої свідок ОСОБА_9 впізнав особу на фотознімку №3, яка від імені ОСОБА_6 (представившись нею) укладала з ОСОБА_10 договір позики та договір іпотеки на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , а також додаткові угоди до них (Том 2 а.с.227-229);

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2018, згідно якої свідок ОСОБА_9 впізнав особу на фотознімку №2, яка була присутня разом з особою, яка представлялася ОСОБА_6 під час укладення з ОСОБА_10 договорів позики та іпотеки на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , а також додаткові угоди до них (Том 2 а.с.230-232);

-Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 06.02.2018 року, відповідно до якої визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №30003153 від 11.11.2017 року - експериментальні зразки підписів ОСОБА_4 на 10 аркушах формату А-4; експериментальні зразки підписів ОСОБА_6 на 5 аркушів формату А-4; документи з вільними взірцями підписів ОСОБА_6 , а саме: квитанцію 0.0.704806260.1, чек про видачу готівки №3758, заяву на переказ готівки RC_GOLKR506WYUMSMDGTFFT; документи, які були вилучені в Закарпатській дирекції ПАТ «Укрпошта» за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 4, та містять вільні взірці підписів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: особова картка працівника від 23.05.2016, наказ про прийняття на роботу №694/к від 20.05.2016 на посаду учня листоноші, наказ про припинення трудового договору (контракту) №912/к від 27.06.2016, особова картка працівника від 07.09.2016 року, наказ про прийняття на роботу №1284/к від 06.09.2016 на посаду учня сортувальника поштових відправлень та виробів друку, наказ про припинення трудового договору (контракту) №262/к від 09.03.2017 року (Том 2 а.с.233-235);

-Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2018 року відповідно до якої накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, загальною площею 28,4 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП- НОМЕР_2 ) (Том 3 а.с.2-4);

Суд оцінивши в сукупності наведені вище докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними, достатніми та такими, що повністю підтверджують винність ОСОБА_4 , у інкримінованих їй злочинах.

Так, показання обвинуваченої ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_9 , щодо часу, місця, обстановки та обставин вчинених злочинів.

Судом також досліджені характеризуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 документи та встановлено наступне.
Згідно посвідчення №32 ОСОБА_4 взята на облік бездомної особи (Том 2 а.с.122)
Згідно довідки Серії АВ №0582643 ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи по зору (Том 2 а.с.123).
Згідно справки №63-26122017/71011, наданої Ужгородським ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_4 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності (Том 2 а.с.138-143);
Суд, кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.3 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайством), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах; за ч.3 ст.358 КК України - як підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч.4 ст.358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженої. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, один з яких є особливо тяжким злочином, дані про особу, яка не одружена, не працююча, постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає: щире каяття та активне розкриття злочину

Обставин, визначених сі. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Разом з тим, судом враховано, що злочини проти власності, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , за ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч.4 ст. 358 КК України вчинений більше п`яти років, у зв`язку з чим на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України обвинувачена ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вчинення цього злочину.
Відповідно до п. 2 п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочинів, особу винної, її ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_4 , та попередження нових злочинів їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст.190 та ч. 3 ст.358 КК України. Остаточне покарання слід призначити у відповідності до ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як встановлено судом, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. За таких обставин, суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків і до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2016.
На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Потерпілим ОСОБА_10 , подано цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення з неї матеріальної шкоди в сумі 111265 грн., завданої внаслідок вчинення злочину.

Вирішуючи вимоги цивільного позову суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Суд вважає, що цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_10 , до обвинуваченої ОСОБА_4 в розмірі 111 265 грн. належним чином доведений та підлягає до задоволення.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
Поряд з цим, як слідує з матеріалів справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного від 26.06.2018 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 28,4 кв.м. житловою площею 17,6 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , яка була об`єктом злочинного посягання, та могла бути використана як доказ у даному кримінальному провадженні.
Оскільки, на даний час, потреба у накладенні арешту відпала, суд виходячи з вимог ст. 174 КПК України, приходить до висновку, що даний арешт слід скасувати, задовольнивши заявлене власником квартири ОСОБА_6 клопотання.
Керуючись ст.ст. 124, 368-370, 373, 374, 377, 394, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України призначивши їй покарання:

за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 гривень). На підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку зі закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2016 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня її затримання в порядку виконання вироку.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_10 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 111265 (сто одинадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 3646,50 (три тисячі шістсот сорок шість) гривні 50 коп. процесуальних витрат за проведення почеркознавчої експертизи та оціночно-будівельної експертизи.

Речові докази, а саме копії документів з нотаріальної справи - залишити при матеріалах справи.

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.
Арешт накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного від 26.06.2018 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 28,4 кв.м. житловою площею 17,6 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1