Справа № 183/1527/22
№ 1-кс/183/319/22

У Х В А Л А
22 квітня 2022 року м. Новомосковськ
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половинкине, Старобільського району Луганської області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого: АДРЕСА_1 , командира відділення командира машини 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,-
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) діб у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про оборону України» громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призвано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 29 травня 2019 року та у подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду командира відділення командира машини 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону вищевказаної військової частини у військовому званні «старший солдат».
Разом з цим, у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військову службу проходить старший лейтенант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. У подальшому, Указом Президента №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії такого правового режиму в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року на 30 діб.
Відповідно до бойового розпорядження командира мотопіхотного батальйону №235/дск від 25 березня 2022 року, з метою якісного виконання бойового завдання у складі загальновійськового резерву мотопіхотного батальйону та більш доцільного використання за призначенням, до зведених екіпажів загальновійськового резерву призначено наступний особовий склад: командир загальновійськового резерву мотопіхотного батальйону старший лейтенант ОСОБА_6 , та інші, підпорядковані останньому військовослужбовці, серед яких старший солдат ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Таким чином, згідно зі ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший лейтенант ОСОБА_6 станом на 18 квітня 2022 року являвся начальником відносно старшого солдата ОСОБА_4 як за військовим званням, так і згідно бойового розпорядження командира мотопіхотного батальйону №235/дск від 25 березня 2022 року за посадою.
Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 49, 56, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, своєю поведінкою та старанністю подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку.
Однак, незважаючи на це, старший солдат ОСОБА_4 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на злочинний шлях.
Так, 18 квітня 2022 року перебуваючи у місці дислокації загальновійськового резерву мотопіхотного батальйону в АДРЕСА_2 , орієнтовно об 19 годині, командиром загальновійськового резерву мотопіхотного батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_6 , з метою перевірки бойової готовності підрозділу, особовому складу надано вказівку «до бою».
У цей час, із приміщення де тимчасово розміщувався особовий склад, вийшов старший солдат ОСОБА_4 , із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння та у грубій формі відмовився виконувати вказівки старшого лейтенанта ОСОБА_6 .
У свою чергу, старший лейтенант ОСОБА_6 віддав команду «відбій» решті особового складу та дістав власний мобільний телефон, з метою повідомити командування батальйону про факт відмови старшого солдата ОСОБА_4 від виконання законних вимог командира.
Однак, старший солдат ОСОБА_4 , будучи обуреним такими діями старшого лейтенанта ОСОБА_6 , вихопив із власного підсумку гранату РГД-5, витягнув запобіжну чеку (кільце) та відкинув її на відстань орієнтовно 20 метрів від останнього, таким чином погрожуючи йому у випадку повідомлення командування про факт відмови від виконання вказівок.
Одразу після вибуху гранати, старший солдат ОСОБА_4 навів на старшого лейтенанта ОСОБА_6 свою, заряджену, із патроном у патроннику, закріплену згідно відомості закріплення зброї за особовим складом зброю, а саме АК-74 № НОМЕР_2 із підствольним гранатометом ГП-40 з вимогою нікому не телефонувати, покласти належний старшому лейтенанту ОСОБА_6 мобільний телефон на лавку.
У свою чергу, старший лейтенант ОСОБА_6 виконав незаконну вимогу озброєного старшого солдата ОСОБА_4 , після чого останній здійснив декілька пострілів у напрямку мобільного телефону iPhone, фактично знищивши його.
У подальшому, старший солдат ОСОБА_4 знову навів зброю на старшого лейтенанта ОСОБА_6 та пригрозив останньому вбивством, після чого, перебуваючи на відстані орієнтовно 1 метру, здійснив декілька пострілів із тієї ж зброї у напрямку, поряд із ногами старшого лейтенанта ОСОБА_6 .
У цей час, солдат ОСОБА_10 , який перебував неподалік місця події, встав між старшим лейтенантом ОСОБА_6 та старшим солдатом ОСОБА_4 , а старший солдат ОСОБА_11 , який почувши шум вибіг із приміщення на вулицю, здійснив декілька пострілів у повітря, після чого старший солдат ОСОБА_4 опустив власну зброю, після чого був роззброєний.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи командиром відділення командир машини 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи невдоволеним вказівками старшого лейтенанта ОСОБА_6 та намірами останнього повідомити командування про відмову від їх виконання, грубо порушивши положення Військової присяги та вимоги ст. ст. 11, 16, 49, 56, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи зобов`язаним свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, усвідомлюючи що старший лейтенант ОСОБА_6 являється щодо нього начальником та виконує обов`язки військової служби, 18 квітня 2022 року близько 19 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території тимчасової дислокації підрозділу загальновійськового резерву мотопіхотного батальйону, на околиці н.п. Троїцьке Попаснянської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, діючи з прямим умислом направленим на погрозу вбивством начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків з військової служби, в умовах воєнного стану, вихопив із власного підсумку гранату РГД-5, витягнув запобіжну чеку (кільце) та відкинув її на відстань орієнтовно 20 метрів від старшого лейтенанта ОСОБА_6 , після вибуху якої навів на останнього свою, заряджену, із патроном у патроннику, закріплену зброю, а саме АК-74 № НОМЕР_2 із підствольним гранатометом ГП-40, здійснив спочатку декілька пострілів у напрямку мобільного телефону iPhone, а потім, висловлюючи погрози вбивством, перебуваючи на відстані 1 метру від ніг старшого лейтенанта ОСОБА_6 , здійснив декілька пострілів в напрямку ніг останнього, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України погрозі вбивством начальникові у зв`язку із виконанням ним обов`язків військової служби, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.
21 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 4 ст. 405 КК України.
Ураховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними ризики, визначені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за які, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, підозрюваний знаходиться на тимчасово окупованій території Україні, а саме в Луганській області у м. Старобільську
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що свідки у провадженні є військовослужбовцями, і підозрюваний може вплинути на свідків і потерпілого, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.
Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або інших підозрюваних. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний вчиняючи погрозу вбивства, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання і здійснив погрозу вбивством своєму командиру в умовах воєнного стану, що само по собі утворює склад іншого злочину за ст. 402 КК України. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного. З урахуванням наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування.
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.
Підозрюваний, у вчиненні інкримінованого правопорушення зізнався. Зазначив, що залучати захисника не бажає, підтвердив бажання самостійно здійснювати захист своїх інтересів під час розгляду клопотання. Вказав, що дійсно робив постріли, однак не за обставин, викладених в клопотанні, стріляючи лише в телефон. Здійснив метання гранати свідомо за межами ураження на відстань більше 30 метрів. Просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в зв`язку зі своїм бажанням приймати участь в захисті відчизни.
Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, виходжу з такого.
21 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.
Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , показами потерпілого ОСОБА_6 , доказами у виді вилученого 20 квітня 2022 року автомату і залишків розірваної гранати від вибуху, протоколом огляду речей від 20 квітня 2022 року.
Стосовно ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу підозрюваного, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Про наявність даного ризику свідчить і територіальна віддаленість місця проживання підозрюваного від органів досудового розслідування.
Також слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків.
Більш того, про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин під час введеного воєнного стану в Україні та на території близької до проведення активних бойових дій і, будучі діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України.
Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, покладені в його обґрунтування фактично враховуються слідчим суддею при висновку про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними. Також, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає не доцільним визначати розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 червня 2022 року включно у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено о 08:30 годині 25.04.2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1