Справа № 143/541/21
Провадження №11-кп/801/731/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000091 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.05.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Погребищенського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, розлученого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 місяців арешту.
Початок строку виконання покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи колишнім чоловіком ОСОБА_9 , та пов`язаний із останньою спільним побутом, проживаючи спільно за адресою АДРЕСА_1 , та у відповідності до положень ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи спочатку у Погребищенському ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та у подальшому Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на профілактичному обліку як кривдник за вчинення ним домашнього насильства, на шлях виправлення не став та систематично продовжував вчиняти домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично, а саме 21.11.2020 року, 14.12.2020 року, 29.12.2020 року, 03.01.2021 року та 27.01.2021 року вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, що підтверджено постановами Погребищенського районного суду Вінницької області у справах про адміністративні правопорушення за № 143/1452/20 від 04.01.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, № 143/20/21 від 11.01.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, № 143/24/21 від 12.01.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, № 143/1/21 від 04.02.2021 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, № 143/127/21 від 09.03.2021 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Не зважаючи на викладене, та достеменно розуміючи наслідки своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй колишній дружині ОСОБА_9 , 20.03.2021 року близько 15 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, у черговий раз проявив відносно останньої, тобто особи, з якою спільно проживає та пов`язаний спільним побутом, але не перебуває у шлюбі, акт психологічного насильства, яке виразилось в безпричинних словесних образах, нецензурній лайці та погрозах фізичної розправи в її адресу.
Внаслідок вищевказаних систематичних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 завдано психологічних страждань, погіршилась якість та умови її життя, що виразилось у її побоюванні за свою безпеку та безпеку їхньої доньки, спричиненні емоційної невпевненості, нездатності останньої захистити себе.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання щодо ОСОБА_7 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 6 місяців арешту.
В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 не визнав своєї вини, акти психологічного насильства щодо потерпілої мали систематичний характер, а також наявні обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить в апеляційній скарзі скасувати вирок, а провадження у справі закрити на підставі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як ОСОБА_7 не визнає себе виним та дав покази, що у нього виникають постійні конфлікти зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 через невстановлення обставин смерті їхнього сина, але психологічного та фізичного насильства до неї не застосовував.
Також ОСОБА_7 на даний час не проживає в одному будинку з ОСОБА_9 , про постанови суду про притягнення його до адмінвідповідальності не знав, так як участі не приймав.
Крім того, повідомлення ОСОБА_7 про підозру було здійснено без присутності адвоката, що є грубим порушенням права на захист, обвинувачення щодо ОСОБА_7 ґрунтується лише на показах зацікавленої потерпілої та свідків, на припущеннях слідчих органів та суду, без наявності належних та достовірних доказів, досліджених в суді.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який надав суду заяву про відмову прокурора від своєї апеляційної скарги на підставі ст. 403 КПК України, а також заперечив проти апеляційної скарги захисту та просив вирок залишити без змін, так як висновки суду законні та обґрунтовані, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 з мотивів, зазначених в ній та просять скасувати вирок та закрити кримінальне провадження, так як в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити через відмову прокурора від апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону в повній мірі суд першої інстанції дотримався.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, обґрунтований та базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Зокрема взято до уваги надані в судовому засіданні покази потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є дітьми обвинуваченого, були безпосередніми свідками подій та підтвердили, що ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння систематично вчиняв умисне психологічне насильство щодо колишньої дружини, шляхом крику та висловлювання нецензурної лайки до ОСОБА_9 , що завдає психологічних страждань та погіршення її якості життя.

Також вина ОСОБА_7 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2021 та рапортом інспектора чергового ЧЧ СМ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 20.03.2021.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження містяться постанови суду від 04.01.2021, 11.01.2021, 12.01.2021, 04.02.2021, 09.03.2021 про притягнення ОСОБА_7 до адмінвідповідальності за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_9 , в яких зазначено, що ОСОБА_7 подавав заяву про розгляд без його участі та вину визнає, а під час останнього розгляду був присутнім та вину заперечував.

В суді першої інстанції не оспорювалися дані постанови, також не ставилось питання про їх дослідження в ході апеляційного розгляду.

Крім того, ОСОБА_7 перебував на профілактичному обліку у відділі поліції як кривдник за вчинення ним домашнього насильства, а тому знав та розумів протиправність своїх дій, що спростовує позицію захисту про належну правослухняну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , відсутність психологічного насильства щодо ОСОБА_9 та його необізнаність про застосування щодо нього адміністративного примусу.

Жодних фактів, які б свідчили про недостовірність зібраних доказів чи не однозначне їх трактування та наявність будь-яких порушень під час проведення досудового розслідування та судового розгляду судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому не визнання своєї вини обвинуваченим сприймає як один із способів власного захисту.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 про порушення права на захист ОСОБА_7 під час повідомлення його про підозру без присутності адвоката, то, відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, або ж особи, яка має психічні розлади. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою процесуального статусу підозрюваного. Згідно з ч. 2 ст. 52 КПК в інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні за наявності відповідних обставин, які захисник не навів та не обґрунтував в апеляційній скарзі та під час судового розгляду.

При оголошені підозри такі дані були відсутні, а коли про них стало відомо, то ОСОБА_7 був призначений захисник, а тому немає порушення права на захист.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що поза всяким розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного кримінального процесуального закону без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Також судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ст. 126-1 КК України та призначено покарання з урахуванням ст. 50, 65 КК України, а тому підстав для скасування вироку чи його зміни не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову від апеляційної скарги прокурора і закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.05.2022 щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4