Справа № 361/2996/22
Провадження № 1-в/361/127/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.22 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:
До провадження судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання за ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2019 року, що змінена ухвалою Київського апеляційного суду від 15.06.2022 року.
Учасники процесу в судове засідання не з`явились.
Оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи, керуючись ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає, що справу можна розглянути у їх відсутності.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Згідно із ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, в тому числі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
У разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 та 14 частини першої статті 537 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин.
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
З поданого клопотання ОСОБА_3 вбачається, що останій перебуває в ДУ "Київський слідчий ізолятор", однак доказів того, що заявник відбуває покарання в даній установі не надано.
Окрім того, ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів про обчислення йому строку попереднього ув`язнення (з якого по який час), інформації про відбутий строк покарання та невідбуту його частину, від якої засуджений просить його звільнити умовно-достроково, а також підтвердження того, що такі його клопотання не розглядались раніше, що випливає із вимог ч.6 ст.539 КПК України.
Таким чином, оскільки засудженим належних доказів наявності правових підстав для застосування щодо нього вимог ст.81 КК України не надано, в суду відсутня можливість перевірити його доводи із матеріалів кримінального провадження, а тому подане клопотання слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.537, ст.539 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1