Справа № 456/1049/22
Провадження № 1-кп/456/257/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 05.02.2022, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 07.10.2019 вироком Миколаївського районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2020 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі; 28.09.2021 звільненого по відбуттю строку покарання; вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27 грудня 2021 року о 15 год. 10 хв. перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Успенська, 40а в м. Стрию Львівської області, де побачив на торговому стелажі товар та в нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки.

В подальшому 27 грудня 2021 року о 15 год. 13 хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, викрав з верхньої полиці торгового стелажу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » дві парасолі «Linea Style» в чохлі 35 см VO-1983, загальною вартістю 379 грн 80 коп. без ПДВ, які заховав під одяг, в який був одягнений, не розплатившись за вищевказаний товар, вийшов з магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ФОП ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 379 грн 80 коп. (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, ОСОБА_4 03 лютого 2022 року об 11 год. 17 хв. перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , де побачив на торговому стелажі товар та в нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки.

В подальшому 03 лютого 2022 року об 11 год. 19 хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, викрав з верхньої полиці торгового стелажу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » одну сковорідку марки «Strenson» 26 см, загальною вартістю 319 грн 00 коп. без ПДВ, яку заховав під одяг, в який був одягнений, не розплатившись за вищевказаний товар, вийшов з магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ФОП ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 319 грн 00 коп. (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Кримінальними правопорушеннями ФОП ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 698,80 грн (без ПДВ).
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, про те, що в кінці грудня 2021 року та на початку лютого 2022 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в м. Стрию Львівської області, викрав дві парасолі та сковорідку, які продав, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при призначенні покарання покладається на думку суду.
Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю.
Отримавши показання ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України є вірною.
При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчинених ним кримінальних правопорушеннях, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та їх мотиви, поведінку обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, не працює, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку в лікаря-нарколога, відповідно до висновку спеціальної медичної наркологічної комісії № 18 від 28.03.2022 у ОСОБА_4 встановлено розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів; контрольований; застосування ст. 96 КК України не рекомендовано; посередньо характеризується за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, так як такий вид покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 65 КК України буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Окрім цього, судом встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. Вищевказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2022.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у виді арешту з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком і покарання, призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2022, визначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання 4 (чотири) місяці арешту, зарахувавши покарання, відбуте частково за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2022.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 23.05.2022.
Речові докази: два DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1