Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/2443/22
Провадження № 1-в/553/472/2022
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м. Полтави звернувся засуджений ОСОБА_5 із клопотанням, в якому порушує питання про його умовно-дострокове звільнення, як такого, що фактично відбув визначений ч.3 ст.81 КК України строк покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання повністю, прохав звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він виправився і заслуговує на звільнення. Пояснив, що має родину, з якою постійно підтримує зв`язок, протягом всього часу відбування покарання залучався до ремонтних робіт в установах, оскільки має навики.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечив, посилаючись на нестабільність поведінки ОСОБА_5 під час всього строку відбування покарання та недоведеність його виправлення.

Представник установи виконання покарань клопотання засудженого підтримав.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 15.09.2021 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та йому призначено покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, з врахуванням покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.08.2020 у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання відраховано з 28.09.2019.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вказаний вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 15.09.2022 набрав законної сили 01.03.2022.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 08.06.2022, початок строку відбування покарання відраховано з 28.09.2019, кінець строку покарання 28.10.2022.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , затвердженою начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період перебування в установі «Слідчий ізолятор» м.Києва характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Під час відбування покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія (№16) характеризувався посередньо, стягнень не мав, тричі заохочувався.

Під час відбування покарання в ДУ «Божківська виправна колонія (№16) характеризувався посередньо, стягнень не мав, отримав одне заохочення.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 від 05.09.2022, затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався, дотримується умов відбування покарання, ввічливо ставиться до персоналу установи, на виробництві установи не працевлаштований із-за відсутності робочих місць, але активно з власної ініціативи долучається до робіт з благоустрою на відділенні та установі, до праці та робіт з благоустрою ставиться добре.

Засуджений бере участь в програмах диференційованого виховного впливу, підтримує зв`язки з матір`ю, дружиною та братом, згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Рішенням комісії установи від 01.07.2022 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 частини строку покарання засудженому відмовлено за передчасністю.

Рішеннями комісії установи від 01.07.2022 у поданні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено.

Рішенням комісії установи від 01.07.2022 у поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення засудженому було відмовлено, як особі, яка не досягла належного ступеня виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, складеною адміністрацією установи станом на 06.09.2022, ОСОБА_5 за період відбування покарання отримав чотири заохочення у виді подяки, стягнень не має.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань пояснив, що після направлення до суду матеріалів, а саме 15.09.2022 до засудженого було застосовано ще одне заохочення за покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Як убачається з матеріалів особовою справи, заробітна плата засудженому за час відбування покарання не нараховувалась.

Як пояснив сам засуджений він не був працевлаштований на виробництвах установ, де відбував покарання, а постійно залучався адміністрацією до ремонтних робіт.

Вирішуючи внесене засудженим клопотання, суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення особи повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення засудженого до вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Згідно з положеннями ст.81 КК України, ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, що свідчить про наявність передумови (формалізованої підстави) для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення засудженого.

З характеристик у матеріалах особової справи вбачається, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, за висновками адміністрації установи, у поданні матеріалів на засудженого щодо застосування ст.82 КК України та умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 було відмовлено у зв`язку із не досягненням виправлення.

Згідно з характеристикою засудженого від 14.07.2021, ОСОБА_5 залучався до робіт з благоустрою місць позбавлення волі, до суспільно-корисної праці ставиться не зі всією відповідальністю, потребує додаткової перевірки, не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується.

Таким чином поведінка засудженого не була стабільною та послідовно бездоганною протягом всього строку відбування покарання. Засуджений не мав стягнень, посередньо характеризувався, залучався до робіт з благоустрою, проте працевлаштований не був.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Отже, при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і цілі, передбачені ст.50 КК України є досягнутими.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ст.81 КК України, проте наразі застосування умовно-дострокового звільнення щодо ОСОБА_5 не є виправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.
За таких обставин клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1