Єдиний унікальний номер справи 185/4067/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000239 від 27.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянин України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого начальником відділу Держкомзему у Павлоградському району Дніпропетрвоської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 15.08.2012 року звернувся до голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0601) для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 Га на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. В подальшому відділом Держкомзему у Павлоградському районі ОСОБА_5 видано довідку від 07.09.12 № 6/03-5390, відповідно до якої «станом на 01 січня 2012 року згідно державної статистичної звітності форми (6- зем) земельна ділянка площею 1,0 Га яка передбачається для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради (за межами населених пунктів), знаходиться в рядку 12.1 (шифр 94) «Землі запасу» колонка 12 «пасовища» - 1,0 Га, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення «державна форма власності». Так, начальник відділу Держкомзему у Павлоградському районі ОСОБА_3 , будучи службовою особою, діючи умисно, обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, достовірно знаючи, що земельна ділянка (кадастровий номер :01:003:0601) не призначена для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 Га на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, а вказана земельна ділянка віднесена до земель лісового фонду (лісогосподарського призначення), підписав та завірив мокрою печаткою відділу Держкомзему у Павлоградському районі довідку від 07.09.12 року № 6/03-5390 згідно якої вищезазначена земельна ділянка призначена для ведення особистого селянського господарства.
Крім того, у період з 2012 року по травень 2016 року, ОСОБА_3 перебував на посаді начальника відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області та у своїй діяльності керувався «Положенням про управління (відділ) Держкомзему в місті (обласного та районного значення), затвердженим наказом Держкомзему України № 123 від 17.06.2008 року та іншими нормативно-правовими актами України. Посадові обов`язки начальника відділу Держкомзему в Павлоградському районі Дніпропетровської області визначені вищезазначеним Положенням. Відповідно до частини 8 вказаного Положення, начальник відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснює керівництво діяльністю відділу і несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань. Згідно з Положень, основними завданнями Відділу відповідно до наданих йому Державою повноважень у сфері земельних відносин є участь у здійсненні відповідно до вимог чинного законодавства України державного регулювання у сфері оцінки земель, організація та забезпечення виконання відповідних робіт, видача витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, готування пропозицій щодо вдосконалення методики та порядку виконання робіт з грошової оцінки земель тощо. Відповідно до Положення відділ здійснює відповідно до закону у сфері планування територій та розмежування земель державної та комунальної власності. Відповідно до Положення відділ контролює у межах компетенції додержання фінансово-економічних нормативів виконання землевпорядних робіт, надання послуг у сфері і використання земельної кадастрової інформації. Таким чином, начальник відділу Держкомзему в Павлоградському районі Дніпропетровської області, являючись службовою особою органу державної виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, якими наділений уповноважений орган державної виконавчої влади. 15.08.2012 року ОСОБА_5 звернувся до голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0601) для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 Га на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. В подальшому відділом Держкомзему у Павлоградському районі ОСОБА_5 видано довідку від 07.09.12 року № 6/03-5390, відповідно до якої «станом на 01 січня 2012 року згідно державної статистичної звітності форми (6- зем) земельна ділянка площею 1,0 Га яка передбачається для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради (за межами населених пунктів), знаходиться в рядку 12.1 (шифр 94) «Землі запасу» колонка 12 «пасовища» - 1,0 Га, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення «державна форма власності». Начальник відділу Держкомзему у Павлоградському районі ОСОБА_3 , будучи службовою особою, обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, в інтересах інших осіб підписав та завірив мокрою печаткою відділу Держкомзему у Павлоградському районі довідку від 07.09.12 року № 6/03-5390. В подальшому Розпорядженням Г олови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 14 вересня 2012 року № 435-р-12 на підставі довідки від 07.09.12 № 6/03-5390 зазначеної земельної ділянки, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 1,0 Га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради. На виконання вищевказаного розпорядження Павлоградської районної державної адміністрації та на підставі договору на розроблення технічної документації від 07 липня 2012 року № 01/12/921, укладеного між ОСОБА_5 та 1111 «Геолайф», розроблено технічну документацію землеустрою для ведення особистого селянського господарства на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. В подальшому відділом Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області ОСОБА_5 надано висновок від 28.09.2012 року № 6/03-5831 підписаний ОСОБА_3 згідно якого було погоджено технічну документацію та передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 1,0 Га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Привовчанської сільської ради, який в подальшому став підставою для винесення розпорядження Павлоградської РДА від 12.11.2012 року № 580-р-12. Розпорядженням Голови Павлоградської РДА від 12.11.2012 року № 580-р-12 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 1,0 Га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Привовчанської сільської ради. Вищевказане розпорядження погоджене та підписане начальником відділу Держкомзему у Павлоградському районі Дніпропетровської області ОСОБА_3 , підписане Головою Павлоградської РДА ОСОБА_6 , та в подальшому 19 грудня 2012 року на підставі цього розпорядження ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 865958 від 19.12.2012 року, який затверджено останніми. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15 листопада 2013 року, проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області встановлено, що при наданні у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 1,0 Га фактично сформовано нову земельну ділянку, у зв`язку з чим надання даної земельної ділянки повинно було відбуватися через проект землеустрою щодо відведення. Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» визначено різні види документації із землеустрою, якими, у тому числі, є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок (пункт д) та технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт і)- Стаття 50 цього Закону передбачала обов`язкове складання проекту землеустрою (у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677 (далі Порядок) (постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2013 року № 154). Цим Порядком на час виникнення спірних правовідносин передбачалося, що проект відведення земельної ділянки не розробляється лише у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається в користування або безоплатно передається у власність чи набувається у власність на підставі цивільно-правових угод без зміни її цільового призначення (абзац другий пункту 2 Порядку). В усіх інших випадках розроблення проекту землеустрою є обов`язковим. Згідно наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється межовими знаками. Відповідно до п. 3.12. Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Так, ОСОБА_3 являючись службовою особою органу місцевого самоврядування з питань земельних відносин, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, а саме в інтересах ОСОБА_5 перебуваючи на вищезазначеній посаді в порушення вимог чинного законодавства, а саме наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», згідно якого закріплення межовими знаками меж земельної ділянки здійснюється в натурі (на місцевості), за участі власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою, не беручи участі у встановленні меж земельної ділянки в натурі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою АДРЕСА_2 , підписав Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 12.11.2012 року, а саме земельної ділянки площею 1,0 Га з кадастровим номером :01:003:0601, яка передавалась для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 і яка згідно з планово- картографічних матеріалів лісовпорядкування, якими є планшети лісовпорядкування № 6 (2002 рік) та № 7 (2013 рік), перебувала у користуванні ДП «Павлоградський лісгосп». Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року, справа № 185/3252/14-ц встановлено, що ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання, за відсутності при цьому жодних дій щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою Кабінету Міністрів України, визнав незаконними: розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 43 5-р-12 від 14 вересня 2012 року, розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 580-р-12 від 12 листопада 2012 року, а також визнав недійсним державний акт серії ЯМ № 865958, виданий 19 грудня 2012 року. Так в результаті зловживання своїм службовим становищем, покладених на ОСОБА_3 було спричинено державі, у особі ДП «Павлоградський лісгосп» збитку на суму 58 987 грн., що станом на 2012 рік у 107 та більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до п. З примітки 1 до ст. 364 КК України, є істотною шкодою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України, як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та за ч.1 ст. 364 КК України, як зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам держави.

У судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував щодо заявленого клопотання.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити клопотання з наступних підстав.

Частиною 2 п.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно обвинувального акту, органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - події якого мали місце станом на 15 серпня 2012 року та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України - події якого мали місце у період з 2012 року по травень 2016 року.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до ст.12 КК України, нетяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

За приписом вказаної статті кримінального закону і п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що є обов`язковим видом звільнення. З матеріалів кримінального провадження ,зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000239 від 27.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, строки передбачені п.3 ч.1 ст. 49 КК України, минули.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останній не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Суд приходить до висновку про те, що обвинувачений, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, таким правом не скористався та не заперечує проти закриття провадження за нереабілітуючих підстав.

Таким чином, на час розгляду справи судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, існують достатні підстави, передбачені ст.49 КК України для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до правової позиції практики Європейського суду з прав людини, зокрема, сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п.4 ч. 1 ст. 49 КК України, ч.1 ст. 129, ст. 284, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000239 від 27.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання не продовжувався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .