Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 травня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2022 року про відмову у задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000165 від 30.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області 13 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:

?пиломатеріали хвойних порід об`ємом 30.01 м.куб., володільцем якого є ОСОБА_6 ;

?транспортний засіб DAF XR, червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , володільцем та користувачем є ОСОБА_6 ;
? напівпричіп бортовий-тентований «KOGEL SN 24P», номер шасі НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 , власником якого є ТОВ «Швидкий Світ», м. Львів, вул. Конюшинна, 4, володільцем та користувачем є ОСОБА_6 ;
? ТТН №26 від 29.02.2022 року.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на вищевказане майно.

Зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що в органу досудового розслідування наявний обґрунтований сумнів у приналежності первинних документів на деревину до пиломатеріалів, які знаходяться в транспортному засобі DAF XR.

Тому наголошує, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке має значення засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення, що зберігають на собі його сліди, є достатні підстави вважати, що вони будуть втрачені шляхом подальшої їх реалізації, приховування, передачі чи відчуження іншим особам або знищення, що призведе до недотримання загальних засад кримінального провадження.

Користувач майна ОСОБА_6 до початку апеляційного розгляду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник ТОВ «СК ВУД», будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, враховуючи думку прокурора, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд поданої апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею порушені.

Із матеріалів справи слідує, що в провадженні СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 30.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 квітня 2022 року на стаціонарному посту патрульної поліції, що м. Сарни, Рівненської обл., зупинено транспортний засіб DAF XF, червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «KOGEL SN 24P» номер шасі НОМЕР_4 , р.н. НОМЕР_3 , в якому перевозилися пиломатеріали обрізні хвойні об`ємом 30,01 м.куб., документи щодо яких викликають сумніви.
В ході огляду вилучено вище згаданий транспортний засіб з напівпричепом, в якому міститься продукція пиломатеріалів хвойних порід об`ємом 30,01 м3; ТТН 26 від 29.04.2022 на 1 арк., які згідно постанови слідчого визнані речовими доказами.
Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 надав пояснення, що в даному випадку в органу досудового розслідування наявний обґрунтований сумнів у приналежності первинних документів на деревину до пиломатеріалів, які знаходяться в транспортному засобі DAF XF, р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «KOGEL SN 24P», оскільки згідно договору №1511-21 від 15.11.2021 року між ТОВ «Овручліспром» та ФОП ОСОБА_7 остання мала здійснити розпилювання лісоматеріалів круглих у готову продукцію пиломатеріали соснові обрізні та укладання готової продукції в штабелі, пакування та завантаження на транспорт, а замовник зобов`язується прийняти готову продукцію пиломатеріали обрізні соснові і оплатити проведену роботу.
При цьому, жодних відомостей про передачу зазначеного майна третім особа в договорі не міститься.
Крім того, згідно договору ФОП ОСОБА_7 здійснює діяльність за адресою АДРЕСА_1 . В свою чергу ТОВ «Овручліспром» здійснює діяльність за адресою вул.Героїв Майдану, 1, м.Овруч, Овруцький район, Житомирська область.
Водночас, згідно наданих документів, а саме товарно-транспортної накладної від 29.04.2022 №26 ФОП ОСОБА_7 , як вантажовідправник, відправляє ТОВ «СК ВУД» пиломатеріали хвойних порід у кількості 30,01 м3. Адреса навантаження с.Піщаниця Овруцький район Житомирської області. Адреса розвантаження м.Луцьк.
Відповідно до відкритих даних ТОВ «СК ВУД», уповноваженою особою є ОСОБА_8 , адреса АДРЕСА_2 .
Органу досудового розслідування надано копії первинних документів на деревину, що передавалася для переробки, з яких вбачається що вони стосуються деревини, яка придбана ТзОВ «Овручліспром» у ДП «Овруцьке спеціалізоване лісове господарство» (ТТН серії ЖИ №740344 від 22.02.2022 та ТТН серії ЖТИ №740351 від 23.02.2022).
Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора слідчий суддя, у відповідності до ст.94 КПК України, належним чином не оцінив докази, наведені в клопотанні, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Окрім того, прокурор наголосив, що докази, надані особою, відносно майна якої вирішується питання щодо накладення арешту, зокрема щодо наявності угод, надання дозволу ТОВ «Овручліспром» на зміну предмету договору, ще мають бути перевірені шляхом проведення слідчих дій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та вважає, що в даному випадку метою застосування арешту є збереження речових доказів, так як вилучене майно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому може бути використано для доведення вини осіб у інкримінованому злочині.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, містить на собі сліди злочину, які можуть бути приховані чи знищені, що може негативно вплинути на дослідження обставин кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того або іншого об`єкту до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч.2 ст.173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження існують правові підстави для арешту майна.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000165 від 30.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України скасувати.
Клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

?пиломатеріали хвойних порід об`ємом 30.01 м.куб., володільцем якого є ОСОБА_6 ;

?транспортний засіб DAF XR, червоного кольору, р.н. НОМЕР_1 , володільцем та користувачем є ОСОБА_6 ;
?напівпричіп бортовий-тентований «KOGEL SN 24P», номер шасі НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 , власником якого є ТОВ «Швидкий Світ», м. Львів, вул. Конюшинна, 4, володільцем та користувачем є ОСОБА_6 ;
? ТТН №26 від 29.02.2022 року з відтисками мокрих печаток «ФОП ОСОБА_7 ».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3