Ухвала
іменем України
3 червня 2022 року
м. Київ
справа № 944/4541/20
провадження № 51-1588 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Львівського апеляційного суду від 3 лютого 2022 року,
встановив:
31 травня 2022 року до Касаційного кримінального суду Верховного суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , в якій він ставить питання про перегляд зазначеного судового рішення в касаційному порядку з підстави невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та просить скасувати вирок Львівського апеляційного суду від 3 лютого 2022 року, призначивши новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Скаргу просить розглянути без його участі та без участі засудженого.

Водночас захисник ОСОБА_4 у скарзі просить поновити строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення, у якому вказує на те що, у зв`язку з введенням режиму воєнного стану в нього виникли об`єктивні труднощі щодо вчасної підготовки та подання касаційної скарги.
Суд, перевіривши доводи, викладені у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дослідивши надані скаржником копії матеріалів, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься

у ст. 116 вказаного Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до практики Європейського суду здійснені поза межами встановленого законом процесуального строку провадження у справі чи поза межами встановленого строку застосування певних процесуальних актів дії, у тому числі суду, визнаються незаконними, а отримані при цьому результати таких дій юридично нікчемними.
31 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга від 25 травня 2022 року захисника ОСОБА_4 на вирок Львівського апеляційного суду від 3 лютого 2022 року щодо засудженого ОСОБА_5 , тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, який минув 3 травня 2022 року.
Посилання ОСОБА_4 у клопотанні на об`єктивні труднощі щодо вчасності підготовки та подання касаційної скарги, у зв`язку з введенням режиму воєнного стану, не можуть бути враховані Судом, оскільки строк касаційного оскарження судового рішення у даному провадженні тривав в період з 3 лютого по 3 травня 2022 року.
Водночас на переконання Суду, зі змісту поданого захисником ОСОБА_4 клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення строку касаційного оскарження, оскільки (при тому, що у скарзі його місце знаходження зазначено у м. Яворів Львівської області) ним не вказано будь-яких об`єктивних перешкод, та не надано переконливих доказів на підтвердження того, що він був позбавлений реальної можливості в порядку, передбаченому законодавством, подати касаційну скаргу саме в період строку на касаційне оскарження.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Ураховуючи положення чинного КПК, наведені ОСОБА_4 причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не можна визнати поважними, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання щодо поновлення йому цього строку.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Львівського апеляційного суду від 3 лютого 2022 року.
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Львівського апеляційного суду від 3 лютого 2022 рокуповернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3