Справа № 504/905/21
Номер провадження 1-кп/504/462/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця за національністю, освіта вища, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
28.01.2021, приблизно о 00:30 годин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у нього та невстановленої в ході досудового розслідування особи, під час перебування на території ПАТ «Південьзахіделектромережбуд» (МК-25), що за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Ліски, пров. Молодіжний, 12, виник злочинний умисел на викрадення акумуляторної батареї із автомобіля марки «Mercedes-Benz» 313D ПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на вказаній автостоянці та належить на праві власності ОСОБА_9 .
З метою реалізації злочинного умислу, приблизно о 00:30 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою особою, підійшли до вказаного автомобіля, де ОСОБА_7 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поряд відсутні власник та сторонні особи, просунувши руку через отвір решітки радіатора рукою відхилив фіксатор капоту, завдяки чому відкрив моторний відсік автомобіля «Mercedes-Benz 313D ПЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відкрутив клему з акумуляторного відділу та таємно викрав акумуляторну батарею живлення марки «Forse 100А» вартістю 2 560 гривень, після чого помістив вказане майно до багажного відділу автомобіля «Toyota Corolla», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 та з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 2560 грн.
Орган досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфікував за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав частково, пояснивши суду, що в ніч 27 на 28 січня 2021 року, близько о 23:00 год., зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_10 біля ТЦ «Сітіцентр» у місті Одеса. До цього, при попередній зустрічі останній розповідав, що йому відомо про заправку з низькими цінами на паливо, на якій працює його товариш ОСОБА_11 (свідок ОСОБА_12 ) та вони вирішили поїхати на цю заправку заправити автівку ОСОБА_10 пальним та власно встановити місцезнаходження цієї заправки. З цією метою обвинувачений залишив свій автомобіль припаркованим біля ТЦ та сів до ОСОБА_10 у автомобіль та вони відправилися до селища Ліски. На територію заправки вони прибули о півночі, ворота при в`їзді були відчинені. Перебуваючи на території заправки зайшли у приміщення оператора, де саме тієї ночі на зміні був свідок ОСОБА_12 , який запропонував випити кави. Вони втрьох посиділи, випивали каву та розмовляли. ОСОБА_10 на той момент вже заправив свій автомобіль. Після цього, вийшовши з приміщення, ОСОБА_10 сів у автомобіль та прогрівав його, а він, підійшовши до автівки, повідомив про необхідність справити нужду та пішов у бік за ріг, де на відстані приблизно 100-150 метрів побачив акумулятор жовтого кольору з чорною ручкою, що лежав на землі. Акумулятор лежав біля припаркованого мікроавтобуса, можливо, марки «Мерседес Спрінтер», оскільки машини стояли засніжені та на території було темно, марки припаркованих авто не впізнав. Чи був відчинений капот мікроавтобуса він не помітив, оскільки близько не підходив, а машина була вкрита снігом. Стояв цілий ряд припаркованих пасажироперевізних мікроавобусів, а далі за ними стояли вантажівки. На землі було болото, яке виглядало з-під снігу, тобто сніг танув. Взявши акумулятор без зайвої думки до правої руки, він поніс його до машини ОСОБА_10 та сказав відчинити багажник. Останній відчинив його, він поклав всередину багажника підібраний акумулятор та сів у салон машини. ОСОБА_10 спитав його, що саме він поклав до багажника, на що він відповів, що знайшов на стоянці акумулятор, який взяв собі з метою особистого користування, оскільки у нього в автомобілі встановлений схожий. На його думку, свідок ОСОБА_13 , який перебував у приміщенні автозаправки, не міг побачити, як він ніс акумулятор до машини, оскільки вікно виходить на бочку з пальним, а машина стояла з іншого боку. Далі вони з ОСОБА_10 поїхали назад до ТЦ «Сітіцентр» до його припаркованого автомобіля де він перевантажив акумулятор до свого багажника. Деякий час вони ще постояли, розмовляли та роз`їхалися по домівках. Вранці, в період часу з 08:00 по 10:00 йому зателефонував ОСОБА_10 , який повідомив, що їм необхідно зустрітися із працівниками поліції, які йому телефонували та поспілкуватися з приводу ОСОБА_14 . Під`їхавши до ТЦ «Волна», що у місті Одеса, з працівниками поліції спілкувалися відносно ОСОБА_15 , що саме про нього знають, чи грає він у азартні ігри, вживає алкоголь чи наркотики, на що ті повідомили, що характеризують ОСОБА_16 , як нормального хлопця. Працівники поліції повідомили, що їх показання необхідно записати, тому треба проїхати до відділення поліції. Приїхавши туди, працівники поліції знов почали їх розпитувати з приводу ОСОБА_16 , розповівши, що на заправку у с. Ліски, де працює ОСОБА_11 , вночі здійснено розбійний напад та чи міг він бути співучасником розбою. Через деякий час до кабінету зайшов інший працівник поліції та сказав, що зі слів ОСОБА_16 їм відомо, що вони вночі також перебували на території заправки та спитав, що ми забрали звідти із собою, обвинувачуючи у крадіжці. Він, обвинувачений, повідомив, що знайшов акумулятор, який знаходиться у його багажнику. Після цього, працівник поліції сказав, що оскільки вони можуть бути також підозрюваними у справі вчинення розбою, необхідно задокументувати їх показання та віддати акумулятор власнику, на що він погодився. Працівник поліції запросив двох понятих, в присутності яких він дістав з багажника автомобіля акумулятор, що також фіксувалося на камеру телефона. Поняті до відділення поліції не заходили, а просто підписали протокол та пішли далі у своїх справах. Працівник поліції пояснив, що у версію зі «знайденим» акумулятором ніхто не повірить, необхідно підписати документи зі змістом, який вони самі складуть. Він повідомив, що бажає зателефонувати адвокату, на що йому було відмовлено та пояснили, що вони лише підпишуть документи та поїдуть у своїх справах. Про те, що проводяться слідчі дії, їм ніхто не пояснив, права не роз`яснювалися. Вину свою у тому, що взяв чуже майно визнає та жалкує, що так вчинив, але не погоджується з кваліфікацією своїх дій, наполягаючи, що акумулятор він не вилучав з автівки, а знайшов його біля неї.
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що йому подзвонили з районного відділку поліції та повідомили, що знайшли його акумулятор. На той час йому не було відомо, що його акумулятор вкрали. Він приїхав до відділку та впізнав свій акумулятор, оскільки у нього була характерна відмінна риса зламана ручка. Після цього він поїхав на стоянку, де залишав свій автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» на протязі останніх 5 років у вихідні дні. Місце стоянки він орендує офіційно, на підставі укладеного договору оренди. Стоянка є платною, огородженою, відкритого типу, тобто з вільним доступом сторонніх осіб, лише вночі охоронники закривають ворота. Коли він прибув на стоянку, побачив, що замок капоту автомобіля був відчинений, а автомобіль був зачиненим. Тобто проникнення до капоту відбувалося ззовні, на його думку, із застосуванням крючка чи будь-якого іншого довгого предмету, оскільки, якщо протягти крючок або інший предмет через решітку капоту, можна дістати відмичку та відкрити замок, на якому капот зачинений. За його словами, за останні 2 роки це вже четверта за рахунком крадіжка акумуляторів у нього, друга саме на цій території стоянки. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки акумулятором він досі користується.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 суду пояснили:
- свідок ОСОБА_17 суду показав, що він прогулювався з товаришем та до них підійшли працівники поліції, які запропонували бути понятими під час слідчої дії, на що він погодився. З ОСОБА_7 він раніше не був знайомий. Підійшовши до чорної машини, він побачив, як ОСОБА_7 дістав з багажного відділення акумулятор. Цю подію зафіксували, він підписав та пішов далі у своїх справах. Адвоката поряд із ОСОБА_7 у той час він не бачив.
- свідок ОСОБА_18 суду показав, що його запросили працівники поліції зайти до дільничного відділення та бути присутнім як свідок. У той час ОСОБА_7 , раніше йому не відомий, видав річ, схожу на акумулятор. Бачив тільки ОСОБА_7 , захисника поряд не було.
- свідок ОСОБА_10 суду показав, що знайомий із ОСОБА_7 протягом двох років, проживають поряд та перебувають у дружніх стосунках. Взимку, після нового року, більш точно день не пам`ятає, біля 12 години ночі, він з ОСОБА_19 (обвинуваченим ОСОБА_7 ) поїхали до його знайомого ОСОБА_16 (свідка ОСОБА_20 ), який працював на заправці в с. Ліски. Заправка знаходиться на закритій охоронюваній території з платною парковкою для автомобілів, ворота на в`їзді вдень відкриті, а вночі закриті, але за вимогою охоронник відкриває, якщо повідомити, що необхідно проїхати на заправку. Зі слів ОСОБА_16 та самого охоронника йому було відомо, що на території часто відбуваються крадіжки акумуляторів із поставлених на парковку автомобілів. Приїхавши на заправку, він не пам`ятає, чи заправлявся того разу, вони зайшли в будку оператора заправки ОСОБА_16 , зробили там каву та вийшли із нею на вулицю, стояли розмовляли, жартували втрьох, пили каву та курили. Вони там були хвилин 30-40, після чого ОСОБА_11 повернувся до своєї будки, а він, сівши до машини, завів її, щоб прогріти. ОСОБА_19 (обвинувачений ОСОБА_7 ) в цей час сказав, що піде справити фізіологічні потреби. Його не було хвилину-півтори. Повернувшись до машини, відчинив двері та сказав відкрити багажник та те, що знайшов акумулятор. Він ( ОСОБА_10 ) натиснув кнопку в салоні автомобіля, що відчиняє багажне відділення, ОСОБА_7 поклав туди акумулятор та вони поїхали додому. В дорозі, через хвилин 10, йому зателефонував ОСОБА_11 , цікавлячись, як вони доїхали. В розмові він поділився з ОСОБА_16 , що ОСОБА_19 знайшов на території акумулятор, на що вони разом посміялися. Під`їхавши до машини ОСОБА_7 , яка знаходилася припаркованою біля ОСОБА_21 , ОСОБА_7 забрав з багажника автомобіля акумулятор та поклав до багажника свого автомобіля. Після цього вони роз`їхалися по домівках. Вранці йому зателефонували працівники поліції та сказали вийти на вулицю та пояснити обставини, що відбувалися вночі, запитуючи при цьому, хто такий ОСОБА_13 та чим він займається. Під час бесіди з працівниками поліції, останні повідомили його та ОСОБА_7 , що допитують їх, оскільки вони підозрюються у крадіжці. У них забрали телефони та повезли до відділення в Чабанку. Там вже знайшли понятих, при яких ОСОБА_19 відчинив багажник свого автомобіля та діставав акумулятор. У приміщенні відділення поліції їм не пояснювали, що відбуваються слідчі дії, не роз`яснювалися права, а давали підписувати якісь документи. Він відмовився від їх підписання та повідомив, що йому потрібен адвокат, на що поліцейські відмовили. Їх звинувачували у розбійному нападі на заправку тієї ночі. Йому жодних документів не давали підписувати, усно лише говорили. Вони не розуміли, що саме відбувається у відділенні поліції. Просто сказали віддати акумулятор, знайшли на вулиці понятих, забрали акумулятор з багажника і все. Його довгий час не було на території України, оскільки був у рейсі (моряк) та його дуже здивувало, коли він дізнався про звинувачення ОСОБА_7 у крадіжці. ОСОБА_19 також моряк, ходив у рейси. Останній час прийшов до кінця 2020 року, точно не знає, більше не ходив у рейс, оскільки закінчував навчання. Знає, що ОСОБА_19 працював із батьком, таксував у вільний час. На його думку, ОСОБА_7 дійсно міг взяти акумулятор, підготовлений вже кимось невідомим раніше з метою здійснення крадіжки.
- свідок ОСОБА_12 суду показав, що взимку 2021 року, ближче до ночі обвинувачений зі своїм другом приїхали до нього на заправку, де він стажувався на посаду оператора АЗС другий день під приводом просто поспілкуватися, випити кави. ОСОБА_7 він знав на протязі року, ОСОБА_10 більше двох років та перебували у дружніх стосунках. Вони спілкувалися приблизно півгодини, а після цього його гості пішли в сторону автомобіля, але не поїхали. Він бачив, що вони вдвох пішли в сторону парковки. Через деякий час, через 10-15 хвилин, він побачив у вікно операторської, де він знаходився, як вони повернулися до машини, несучи щось габаритне, що саме та хто із них ніс, він не бачив, але почув, як двері відчинилися та зачинилися. Через хвилину-півтори хлопці повернулися до нього в приміщення. На запитання, з якою метою повернулися, адже мали їхати далі, повідомили, що необхідно просушити взуття кросівки, так як вони промокли у калюжі. Вони вдвох зняли взуття та поставили сушитися на електрообігрівач. В ході розмови ОСОБА_7 розповів, що вони взяли з машини інструменти та пішли до припаркованого автомобіля «Спрінтер», де він шляхом взлому решітки, відчинив капот та дістав звідти акумулятор, на що ОСОБА_12 зауважив, що ці дії мають негативні наслідки, адже за це передбачена кримінальна відповідальність. Ще через деякий час хлопці поїхали. У зв`язку з тим, що тієї ж ночі ближче до ранку на АЗС було здійснено розбійний напад, він зателефонував дядькові, який приїхав та відпустив його додому через його знервованість та перебування у шоковому стані від подій. Вранці, в ході допиту його як свідка розбійного нападу, він розповів працівникам поліції, що до нього вночі приїжджали товариші та назвав їх імена. Через кілька годин, у відділку поліції він зустрів хлопців, та з їх слів пізніше дізнався, що з автомобіля ОСОБА_22 було здійснено вилучення краденого акумулятора. Через декілька днів йому зателефонував ОСОБА_23 , коли той був вдома, та попросив вийти на вулицю, щоб поговорити. Він був разом із ОСОБА_22 та його адвокатом, яка вела запис розмови на телефон. Вони просили його змінити первісні покази та сказати, начебто, що йому відомо, що акумулятор вони знайшли просто на території, на що той відмовився та пішов додому.
На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення суду стороною обвинувачення надані та судом дослідженні наступні письмові докази:
- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000044, зареєстрованого 29.01.2021, коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено: 28.01.2021 до ВП №1 ОРУП №2 надійшла заява від ОСОБА_24 про те, що невстановлені особи, перебуваючи на території МК-25, що в межах земель Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області, здійснили крадіжку з автомобілю «Мерседес», днз НОМЕР_1 акумуляторної батареї «Форс», чим спричинили майнову шкоду у сумі 2700 гривень.
- рапорт поліцейського Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_25 , зареєстрований в ЖЄО за № 1070 28.01.2021, згідно якого 28.01.2021 о 20:10 надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 28.01.2021 о 20:04 за адресою: Лиманський район, селище Ліски, вул. Міжколонна, 25 з автомобіля марки «Мерседес Бенз», д/з НОМЕР_1 , який знаходився на території МК-25 с. Ліски, невстановлена особа викрала акумуляторну батарею «Forse», чим завдано матеріальний збиток на загальну суму 2700 гривень. Заявник ОСОБА_9
- протокол прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.01.2021, який просить прийняти міри до невстановлених осіб, які у період час у з 26.01.2021 по 28.01.2021 з його транспортного засобу марки «Мерседес-Бенз», д/н НОМЕР_1 , який знаходився на території МК №25 с. Ліски, Фонтанська с/р Одеської області викрали акумулятор марки «ФОРС» вартістю 2700 гривень.
- протокол огляду місця події в с. Ліски 28.01.2021 з фототаблицею до нього, згідно якого проведеним оглядом встановлено: об`єктом огляду місця події є транспортний засіб «Mersedes-Benz 313D ПЕ», д/н НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 , білого кольору, 2002 року випуску, типу «загальний автобус автобусD», власником якого являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який припаркований на території ПАТ «Південьзахіделектромережбуд» (МК-25) за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Ліски, пров. Молодіжний, 11. В ході огляду вказаного т/з під капотом у акумуляторному відділі виявлено відсутність акумуляторної батареї. Зі слів власника вказаного т/з на вказаному місці (акумуляторному відділі) був розташований АКБ «Forse100», жовтого кольору. Крім цього, в ході огляду т/з ніяких пошкоджень або слідів злому не виявлено.
- протокол огляду від 28.01.2021 з фототаблицею до нього, згідно якого проведеним оглядом встановлено: предметом огляду місця події є легковий автомобіль марки «BMW-525», реєстраційний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, який на момент огляду припаркований на вулиці поряд з будинком №40 по вул. Гвардійській в смт. Чорноморське Лиманського району Одеської області. Оглядом зазначеного автомобіля, на автомобілі видимих механічних ушкоджень не виявлено. Присутній при огляді ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 надав свою добровільну згоду та сам добровільно в присутності понятих дістав з заднього багажного відділу вказаного автомобіля автомобільну батарею живлення жовтого кольору з чорною ручкою, яку в подальшому добровільно видав. На даній батареї живлення зазначена марка «Forse100», номер НОМЕР_5 . Також присутній ОСОБА_7 пояснив, що дану батарею живлення він викрав 28.01.2021 біля 00:30 годин з автомобіля марки «Мерседес Спрінтер» білого кольору в с. Ліски Лиманського району Одеської області.
Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом, через його невідповідність вимогам КПК України, а саме, через те, що під час проведення слідчої дії огляду автомобіля, було порушено право ОСОБА_7 на захист, а саме не роз`яснено його право мати захисника та бути ним представленим. Надаючи оцінку вказаному доказу суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У частині 1 ст. 87 КПК України закріплено поняття недопустимості доказів, згідно з визначенням якого головною підставою визнання доказів недопустимими є істотне порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, одержані завдяки інформації, отриманій унаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Перелік істотних порушень прав і свобод людини регламентовано в ч. 2 ст. 87 КПК України. Перелік інших доказів, одержаних завдяки інформації отриманій унаслідок істотного порушення прав і свобод людини, окреслено в ч. 3 ст. 87 КПК України.

Судом встановлено, що огляд транспортного засобу автомобіля БМВ держномер НОМЕР_4 , припаркованого біля будинку № 40 по вул. Гвардійська в пгт. Чорноморське Лиманського району здійснювався на підставі заяви ОСОБА_7 як власника автівки від 28.01.2021, його дозволу наданому слідчому ВП № 1 ОРУП № 2 ОСОБА_26 та присутності. За результатом проведеного огляду під час якого також були присутні поняті ОСОБА_18 та ОСОБА_17 був складений протокол, який був прочитаний, записаний та підписаний учасниками слідчої дії в тому числі ОСОБА_7 без зауважень щодо не розглянутих клопотань про залучення захисника.
З урахуванням викладеного, підстави для визнання даного письмового доказу недопустимим, що передбачені, ч.1,2,3 ст. 87 КПК України судом не встановлено.

Також судом в якості доказу досліджено:

- постанова про визнання предметів речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження, від 29.01.2021, а саме акумуляторної батареї «Форс 100», потужністю 850 А, серійний номер , жовтого кольору.
- протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 29.01.2021, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 відповів, що може впізнати належну йому річ, а саме АКБ, яка знаходилась в т/з «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , що припаркований був з 26.01.2021 по 29.01.2021 на території МК-25 за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Ліски, пров. Молодіжний, 11. На фото №3 зображений його АКБ «Forse100» зі зламаними ручками, який був викрадений за вищевказаних обставин.
- висновок товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна, яке є речовим доказом № 1148/20/1.7-4 від 09.02.2021, згідно якого експерт оцінювач ТОВ «Бюро технічної інвентаризації» робить висновки про наступне: загальна ринкова вартість представленого на дослідження майна, яке є речовим доказом Акумуляторна батарея «Форс 100» («Forse 100Ah850А 6 СТ-100»), потужністю 100 Ач., ємністю - 850 А, серійний номер яке є речовим доказом, станом на дату скоєння злочину 28.01.2021 складала 2560,00 грн.
- протокол проведення слідчого експерименту від 15.03.2021 з фототаблицею до нього, згідно якого слідчим експериментом встановлено: на території МК-25 в с. Ліски Одеського району Одеської області підозрюваному ОСОБА_7 було запропоновано розказати та показати, при яких саме обставинах він в ніч на 29.01.2021 здійснив крадіжку акумуляторної батареї живлення. Він погодився та повідомив, що близько 00.00 год. 29.01.2021 він разом із своїм товаришем на ім`я ОСОБА_27 приїхали з метою заправки на АЗС. Показав, де саме припаркували транспортний засіб (фото №1). Після чого ОСОБА_27 став розмовляти із вийшовшим з адміністративного приміщення оператором, вказавши на місце, де саме відбувалася розмова (фото №2). По причині того, що на той момент захотілося до туалету, він вирішив відійти в сторону. Показавши на напрямок та приблизно в 100 м від АЗС він побачив ряд розташованих мікроавтобусів марки «Mercedes Sprinter» під крайнім із яких (під лівою стороною переднього бампера) лежав АКБ. У нього виник умисел на самостійне присвоєння АКБ. Він взяв його за ручку та поніс до авто ОСОБА_27 , в салоні якого на той момент сидів останній (фото 3). Показав, як саме йшов та ніс повз вікно (фото 4), через яке начебто бачив оператор, який начебто бачив, що АКБ вони несли вдвох по обидві сторони (фото 5). З середини приміщення АЗС учасникам слідчого експерименту було запропоновано проглянути через вікно. Зі слів понятих та адвоката підозрюваного через часткове затемнення плівкою вікно проглядається тільки частина людини, що саме в його руках та скільки людей стоять зі сторони вулиці не видно. Надалі ОСОБА_7 указав на кінцеве місце, куди він приніс АКБ (місцезнаходження авто ОСОБА_27 ), де він завантажив батарею до багажного відсіку (фото 7).
Даючи оцінку позиції обвинуваченого ОСОБА_7 , який не визнав своєї вини в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, в частині проникнення в інше сховище та вчинення злочину групою осіб, суд приходить до висновку, що вона є способом його захисту та обумовлена прагненням уникнути відповідальність за скоєний ним більш тяжкий злочин.

Судом в повному обсязі досліджені докази, представлені сторонами захисту і обвинувачення, об`єктивний аналіз яких приведений у вироку в сукупності з усіма обставинами справи. Докази у справі узгоджуються між собою і підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінального правопорушення в обсязі, встановленому судом в процесі судового розгляду. Суд надає критичну оцінку показам свідка ОСОБА_10 , який є товаришем обвинуваченого, перебував разом з останнім в місці та в час вчинення кримінального правопорушення, що обумовлює його бажання уникнути підозру щодо його участі у вчиненому злочині. Крім того, його покази не узгоджуються з показами інших свідків та встановленими в ході судового розгляду обставинами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше сховище.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого.
Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України, частково визнав свою вину, негативно відноситься до вчиненого кримінального правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується, має на утриманні батька, якому встановлена ІІ група інвалідності, під час військової агресії на території України зайняв активну громадську позицію та займається волонтерською діяльністю, суд також враховує відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого. Суд приймає до уваги матеріали наданої досудової доповіді, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
В судових дебатах, прокурор просив обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням положень статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням на строк три роки.
Сторона захисту просила перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу, посилаючись на невідповідність кваліфікації злочину фактичним обставинам справи та на неспівмірність покарання вчиненому кримінальному правопорушенню.
Суд, на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім обрати ОСОБА_7 міру покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до положень ст. 75 КК України, оскільки суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов потерпілою стороною не заявлений, згідно заяви потерпілого матеріальні претензії - відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, якщо протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку ОСОБА_7 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ - акумуляторну батарею живлення марки «FORSE 100 A», вважати повернутим власникові ОСОБА_9 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1