Справа№ 938/359/22
Судове провадження № 1-кп/938/87/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000056 від 27.07.2022 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, депутатом не обирався, раніше судимого 10.06.2011 року за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.
ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, без належного на те дозволу, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Про внесення змін до Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин,їх аналогів і прекурсорів",при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено макову соломку, яку в подальшому зберігав з метою власного споживання, без мети збуту.
27 липня 2022 року в період з 00:45 по 01:35 годи, працівниками Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, під час проведення огляду місця поді, в АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено в ОСОБА_4 , рюкзак із вмістом в ньому частини рослин, а саме стебла із головкою зеленого кольору, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів від 29.07.2022 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, маковою соломою в перерахунку на суху речовину, в загальній кількості 227,15 грама, яких останній незаконно зберігав при собі, без встановлення мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбані та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення ( проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, вказавши, що розкаюється, просив його суворо не карати, не позбавляючи волі. При цьому пояснив, що 27.07.2022 року вночі їхав велосипедом в селищі Верховина в районі колишнього лісокомбінату. Побачив, що хтось викинув сміття з городу, серед якого був мак, який випололи. Поїхав додому взяв стару бритву, повернувся на місце, де побачив мак. За допомогою бритви від`єднав коріння від верхівки маку, які поклав у рюкзак. Коли повертався, вже було пізно і тривала комендантська година, тому його зупинили працівники поліції, спитали, що в рюкзаку, чи є заборонені предмети, признався, що в нього в рюкзаку мак, який в подальшому поліція вилучила. Мак взяв для власного споживання. Також обвинувачений в суді вказав, що він не працює, не є інвалідом.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю, то не заперечував щодо того, щоб не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази, подавши письмову заяву з цього приводу, зазначивши, що його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку (а.с.18).
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, в суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення (а.с.3).
Як вбачається з обвинувального акта, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено (а.с.3).

Суд також враховує особу винного ОСОБА_4 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19), його місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає в будинку матері-пенсіонерки разом з нею (а.с.19,21-24), нейтрально характеризується за місцем проживання (а.с. 21), на психіатричному обліку не знаходиться, в наркологічному кабінеті Верховинської консультативної поліклініки перебуває на обліку (а.с.25), раніше судимий вироком Верховинського районного суду від 10.06.2011 року за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місця позбавлення волі 18.03.2014 року в зв`язку з відбуттям покарання (а.с.26-28,31), подальша судимість погашена відповідно до ст. 89 КК України (вирок Косівського районного суду від 23.05.2019 року за ч. 1 ст. 369 КК України до 8500 грн. штрафу, який сплачено 06.08.2019 року (а.с.26-28), ухвала Верховинського районного суду від 11.03.2021 року про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України з підстав, передбачених ч. 3 ст. 263 КК України (а.с. 26-28, 29-30).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Впродовж періоду з часу вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення та по час ухвалення судом даного вироку не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за його вчинення або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст.309 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто станом на 27.07.2022 року), незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання щодо можливості призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) в межах санкції ч.3 ст. 309 КК України, обравши одне з альтернативних покарань.
Також суд враховує положення ч.2 ст. 65 КК України, згідно з яким більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (проступок), особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України, покарання у виді обмеження волі у межах, установлених санкцією даної норми, зі застосуванням ст. ст. 75,76 КК України, тобто без реального відбування покарання, у зв`язку з чим слід обвинуваченого звільнити від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 не відноситься до категорій осіб, яким відповідно до ст. 61 КК України, не може призначатися такий вид кримінального покарання, як обмеження волі.

При призначенні покарання суд також враховує, що, оскільки обвинувачений не працює, у нього відсутнє постійне джерело доходу, то призначення такого виду покарання, як штраф, мінімальний розмір якого відповідно до санкції ч. 1 ст. 309 КК України становить 17000 грн., може бути "надмірним тягарем" для нього й спонукати до вчинення нових корисливих злочинів, у зв`язку з чим суд вважає, що штраф, як найменш суворий вид покарання, буде недостатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Покарання у виді виправних робіт не може бути призначене ОСОБА_4 , оскільки він не працює, а такий вид покарання відбувається за місцем роботи засудженого (ст.57 КК України).
Також суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту, який полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції, не сприятиме «досягненню справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи», а також не сприятиме досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації, в тому числі в частині його лікування від наркоманії.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.
Витрати на проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні становлять 1510,24 грн. (а.с. 4,36), а саме за судово-хімічну експертизу (висновок експерта №СЕ-19/109-22/7652-НЗПРАП від 29.07.2022 року).

Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Також відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна та про долю речових доказів у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Зокрема, постановами від 27.07.2022 року та 08.08.2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000056 від 27.07.2022 року вилучені 27.07.2022 року при проведенні огляду місця події 63 шт. стебла, схожого до маку снотворного, небезпечну бритву та лазерний диск із перекопійованим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського (а.с.37,39,41).

У п.5 та п.4 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що майно, яке було предметом кримінального правопорушення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення конфіскується, крім того, яке повертається власнику, а майно, яке немає ніякої цінності знищується.
Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 28.07.2022 року накладено арешт на вилучені 27.07.2022 року при проведенні огляду місця події 63 шт. стебла, схожого до маку снотворного (а.с.42-43).
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до вимог ч. 1, ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1510,24 грн. (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 копійки витрат за проведення експертизи.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 28.07.2022 року, на майно, а саме:на вилучені 27.07.2022 року при проведенні огляду місця події 63 шт. стебла, схожого до маку снотворного.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

-63 шт. стебла, схожого до маку снотворного, та бритву знищити;
-лазерний диск із перекопійованим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000056 від 27.07.2022 року.
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: Наталія ЧЕКАН