Справа № 203/933/16-к
Провадження № 1-кп/0203/20/2022
У Х В А Л А
іменем України
26.08.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро об`єднані обвинувальні акти, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003816 від 06.12.2016 року та за №0002419 від 29.07.2014 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродвінська Архангельської області РФ, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 186, ч.2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 12.06.2014 року близько 15:00 годин, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , на підґрунті виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесного ушкодження, знаходячись від неї на відстані витягнутої руки, умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_4 внаслідок чого потерпіла втратила рівновагу та відхилилась спиною на будівлю позаду неї.
Внаслідок нанесеного ОСОБА_7 удару ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох саден на верхній губі, дрібних саден на лівому передпліччі, які за своїм, характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Окрім того, ОСОБА_7 , 07.11.2016 року, приблизно о 17.30 годині, знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_3 , побачив на фасаді квартиру АДРЕСА_4 , камеру зовнішнього відео спостереження марки «Didgstal Ccd Camera IH10KW Wireless IP Camera»» та камеру зовнішнього відео спостереження «Luxcam LDA- Е700/3/6», які належать потерпілій ОСОБА_4 та в цей момент, у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, визначивши зазначені камери зовнішнього відео спостереження предметом свого злочинного посягання.
Після чого, у зазначений день та час, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 підійшов до квартири АДРЕСА_5 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, на тлі сталих неприязних стосунків зі своєю сусідкою ОСОБА_4 , за допомогою заздалегідь заготовленого інструменту у невстановлений слідством способом зняв з фасаду квартири АДРЕСА_4 камеру зовнішнього відео спостереження марки «Didgstal Ccd Camera IH10KW Wireless IP Camera» та камеру зовнішнього відео спостереження «Luxcam LDA-E700/3/6», загальною вартістю 1149 гривень 40 копійок. Однак, під час здійснення таємного викрадення майна останній був помічений потерпілою ОСОБА_4 .. Побачивши та розуміючи, що його дії помічені потерпілою, яка намагалась зупинити протиправне діяння останнього направлене на викрадання чужого майна, перестали мати таємний характер та переросли у відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 ігноруючи законні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про припинення злочинних дій, маючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадання чужого майна, тримаючи викрадене майно у руках покинув місце скоєння кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив відкрите викрадення чужого майна, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_4 , на загальну суму 1149 гривень 40 копійок.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадання чужого майна(грабіж).
У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.186 КК України на підставі ст.49 КК України, яке вмотивовано тим, що інкримінований злочин відноситься до нетяжкого злочину та строк притягнення до кримінальної відповідальності за вказаною статтею на теперішній час сплив.
Також від сторони захисту раніше надходило аналогічне клопотання про закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання підтримав просив задовільнити, в суді підтвердив, що йому відомо про те, що звільнення у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, та про наслідки такого звільнення, просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 186 КК України та за ч.2 ст. 125 КК України, та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку потерпілої та її представника, які заперечували проти закриття кримінальних проваджень, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України та ч.1 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.
Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого діє нова редакція ст.12, ст.49 КК України, нова санкція ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачене найбільш суворе покарання у вигляді позбавленням волі на строк до чотирьох років, ч.2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачене найбільш суворе покарання у вигляді обмеження волі на строк до двох років.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, - 12.06.2014 року, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, 07.11.2016 року, тобто на час розгляду клопотання про закриття кримінальних проваджень минуло більш п`яти років.
Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі; п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 частини 1 ст.49 КК України.
Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло відповідні строки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.
Кримінальні провадження, у зв`язку із розшуком обвинуваченого, не зупинялися, ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень не вчиняв, тобто перебіг давності не зупинявся та не переривався.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На підставі викладеного, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальні провадження відносно нього підлягають закриттю.
Судові витрати в розмірі 190 гривень за проведення судової експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, 288 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання сторони захисту в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінальних проваджень за №0002419 від 29.07.2014 року та за №0003816 від 06.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 та за ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.
Кримінальні провадження №0002419 від 29.07.2014 та №0003816 від 06.12.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 190 (сто дев`яносто) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_4 право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя ОСОБА_1