ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7053/18
провадження № 1-кп/753/939/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальних провадженнях № 0001762 від 25.02.2018 р. за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст 15, ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор просив продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на ст. 177 КПК України, якою встановлені ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність, враховуючи його неналежну процесуальну поведінку під час судового провадження.

Захисник заперечував проти застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.Обвинувачений підтримав свого захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховується також і практика Європейського суду з прав людини, за якою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом також повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Такими обставинами є, зокрема недотримання обвинуваченим умов раніше застосованих до нього більш м`яких запобіжних заходів. Так, судом встановлено, що обвинувачений неодноразово без поважних причин не з`являвся у судові засідання, у зв`язку з чим до нього неодноразово був застосований привід в судове засідання та накладено грошове стягнення. Така неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого призвела до необхідності оголошення обвинуваченого у розшук. Зазначена систематична неналежна процесуальна поведінка створює обґрунтований ризик подальшого переховування обвинуваченого від суду.

Ще однією обставиною, яку суд бере до уваги при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України, є тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у даному кримінальному провадженні у скоєнні особливо тяжкого злочину.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі вище перелічені обставини, які в своїй сукупності обумовлюють наявність численних ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказував на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, характеристику особи обвинуваченого, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насилля відносно потерпілого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 03 квітня 2022 р. включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6

ОСОБА_7