Справа № 559/507/21
Провадження № 1-кп/559/37/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000024 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого:

- за вироком Дубенського міськрайонного суду від 05.05.2015 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання:

- за вироком Дубенського міськрайонного суду від 02.06.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 лютого 2021 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_3 для реального відбування призначеного судом покарання у вигляді 2 років позбавлення волі до установи з питань виконання кримінальних покарань.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.3 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та у той час, коли судимість за попереднім засудженням у встановленому законом порядку не була погашена чи знята, в період іспитового строку, повторно вчинив новий, тяжкий корисливий злочин.

Так, ОСОБА_3 , в ніч з 09.01.2021 на 10.01.2021, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, з метою повторного викрадення чужого майна, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом пошкодження вхідних дверей підсобного приміщення підприємства за адресою: АДРЕСА_2 , проник в середину приміщення звідки умисно, повторно, таємно викрав два електродвигуни загальною масою 108 кг.. вартістю 702 гривні, та чотири металеві труби, загальною вагою 21.6 кг., вартістю 140 гривень 40 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , майнової шкоди на загальну суму 842 гривні 40 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив, що обставини вчинення ним правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності, а саме, щодо часу, місця, способу та мети його вчинення. По факту вчинення крадіжки чужого майна пояснив, що 09 січня 2021 близько 19.00 години, зайшов на територію недіючого підприємства по вул. Млинівська, 65, зламав двері до одного з підсобних приміщень на території вказаного підприємства та зайшов до нього, де виявив різного роду металобрухт. З вказаного приміщення викрав два електродвигуни та чотири металеві труби не великого діаметру, довжиною близько 2 м. Вказані речі склав на візок, який також знайшов у даному приміщенні та відвіз до місця свого проживання. В подальшому, 11 січня 2021 автомобілем своєї матері відвіз вказані викрадені труби та електродвигуни на пункт прийому металобрухту, що в АДРЕСА_3 , де здав за грошові кошти в сумі близько 800 гривень, які відразу потратив на власні потреби.
У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. На даний час матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням не відшкодував. Зобов`язується, в подальшому, відшкодувати заподіяну шкоду потерпілій у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у її власності перебуває територія та підсобні приміщення не діючого підприємства, що в АДРЕСА_2 . 10 січня 2021 року вона прийшла на територію вказаного підприємства та помітила, що двері до одного із підсобних приміщень були пошкоджені. Коли зайшла в середину підвального приміщення, то виявила у ньому відсутність двох електродвигунів та чотирьох металевих труб, довжиною близько двох метрів кожна. По факту крадіжки її майна повідомила працівників поліції. На даний час матеріальна шкода, завдана злочином обвинуваченим їй не відшкодована. За необхідності, питання про відшкодування шкоди буде вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Міру покарання ОСОБА_3 просила призначити відповідно до закону.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст. 185 КК України, яке у відповідності до ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 та беручи до уваги встановлені судом обставини справи, а саме те, що обвинувачений був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та вчинив повторний корисливий злочин. Крім того, ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за іншим вироком, тим самим, на переконання суду, знехтував наданою можливістю судом добровільно стати на шлях виправлення, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливо лише у ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті відповідно до пред`явленого обвинувачення.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 червня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК Українита остаточно рахувати призначене покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 (трьох) років 6(шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 27 березня 2022 року з дня затримання.

До вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_3 міру запобіжного заходу обрати тримання під вартою строком на 60 діб.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 у дохід держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 2228 гривень 30 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- одну пару чоловічих кросівок, які буди вилучені у ОСОБА_3 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області- знищити;

-фрагмент сліду низу взуття на шматку гуми, змив речовини, схожої на кров з поверхні зварювального апарату та контрольний зразок серветки, на яку проводився змив-знищити;

-зразок крові ОСОБА_3 - знищити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1