Справа № 591/6862/21
Провадження № 1-кп/591/255/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0003015 від 18.11.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2021 від Окружної прокуратури м. Суми до Зарічного районного суду м. Суми надійшов вказаний обвинувальний акт та 22.09.2021 ухвалою суду призначено підготовче провадження.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на час направлення обвинувального акту до суду, а також невручення повідомлення про підозру у передбачений КПК спосіб.

Обвинувачений та адвокат ОСОБА_7 підтримали позицію захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки ч.2 ст. 284 КПК України не надає суду права закривати провадження з підстав, визначених у ч.1 вказаної статті. Крім того, строки досудового розслідування не є пропущеними, оскільки до них не включається строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування у період з 09.09.2021 до 20.09.2021. Також зазначив, що повідомлення про підозру було вручено через батька, який є близьким родичем обвинуваченого.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до положень статті 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

З доданих до клопотання документів вбачається, що 11.12.2020 ОСОБА_5 через батька вручена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України; з 11.01.2021 до 14.05.2021 ОСОБА_5 перебував у розшуку; постановою прокурора від 07.06.2021 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто 14.07.2021. Ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування був продовжений до п`яти місяців, тобто до 14.09.2021.

06.09.2021 прокурором повідомлено сторони про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, тобто за 8 днів до закінчення строків досудового розслідування.

20.09.2021 сторона захисту закінчила ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, про що повідомлено захисником та вбачається з реєстру.

Таким чином, досудове розслідування мало бути проведено та завершено у строк до 14 вересня 2021 року, а з урахуванням, що 06.09.2021 було завершене досудове розслідування (за 8 днів до закінчення строку досудового розслідування) та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, про що повідомлено захиснику, та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування закінчено 20.09.2021, то днем закінчення досудового розслідування є 28 вересня 2021 року, оскільки строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження не включається у строки досудового розслідування.

21.09.2021 обвинувальний акт отриманий судом, тобто в межах строку досудового розслідування.

Таким чином, дане клопотання захисника є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Щодо доводів захисника про те, що вручення підозри ОСОБА_5 відбувалося з порушенням вимог КПК, то на даній стадії дане питання не є предметом розгляду та оцінки, а буде досліджуватись під час розгляду справи по суті.

Щодо заперечень прокурора щодо приєднання до матеріалів справи на даній стадії провадження документів, доданих до розглянутого клопотання захисника, з тієї підстави, що до початку судового розгляду забороняється надання суду будь-яких інших документів, окрім обвинувального акту, суд зазначає, що таке застереження в абз.2 ч.4 ст. 291 КПК України стосується лише сторони обвинувачення та забороняє прокурору додавати до обвинувального акту будь-які інші документи, окрім реєстру. В підготовчому судовому засіданні можуть вирішуватись клопотання, мотиви яких кожна сторона обґрунтовує на власний розсуд та підтверджує відповідними доказами згідно засад змагальності та диспозитивності. Крім того, п.2 ч.3 ст. 314 КПК визначає, що саме в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК.

Також, від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме в анкетних відомостях обвинуваченого вказана інформація, зазначення якої не передбачено вказаною статтею. Крім того, обвинувальний акт є незрозумілим в частині визначених матеріальних збитків, неповно викладена об`єктивна сторона, неправильно складений реєстр, а структура та зміст обвинувального акту не відповідає структурі та змісту повідомлення про підозру.

Обвинувачений та адвокат ОСОБА_6 підтримали позицію захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, яка не забороняє вказувати будь-які інші відомості на розсуд прокурора, ніж визначені у її переліку.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора.

Ч.2 ст.291 КПК України передбачає обов`язковий (з урахуванням конкретних обставин справи), але не виключний перелік відомостей, які мають бути вказані в обвинувальному акті. При цьому, будь-яких заборон про зазначення чи незазначення тих відомостей, які прокурор вважає за необхідне зазначити, КПК не містить.

Підставою для повернення обвинувального акту є невідповідність саме цього процесуального документу вимогам КПК, а не реєстру матеріалів досудового розслідування.

Інші питання, про які йдеться у клопотанні захисника щодо повернення обвинувального акту, а саме: неповне викладення відомостей, що складають об`єктивну сторону, наявність чи відсутність завданої шкоди та її розмір - є питаннями, вирішення яких згідно ст.368 КПК України здійснюється судом при ухваленні вироку. У підготовчому ж судовому засіданні суд не вправі вирішувати питання про належність та допустимість доказів, або наявність чи відсутність складу злочину в діях обвинуваченого.

Щодо відповідності один одному обвинувального акту та підозри то такі висновки адвоката не ґрунтуються на положеннях КПК, оскільки це є різні документи як по своїй суті так і по періоду їх складання, що з плином часу передбачає можливу зміну певних обставин кримінального провадження та відповідно тягне зміну формулювання та викладення змісту вказаних процесуальних документів.

За таких обставин, вважаю, що у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту слід відмовити.

Від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про виклик свідків для допиту, проти якого учасники справи не заперечили. Оскільки, на переконання сторони захисту, показання кожного з цих свідків мають важливе значення для встановлення дійних обставин події, то вказане клопотання слід задовольнити та врахувати в подальшому під час визначення порядку та обсягу дослідження доказів, оскільки стороною обвинувачення також був надісланий разом з обвинувальним актом список осіб, який сторона обвинувачення має намір викликати в судове засідання. Такий підхід відповідатиме принципу рівності та змагальності кримінального провадження.

Від прокурора надійшло клопотання про витребування речей і документів, мотивоване тим, що сторона захисту відмовилася отримувати запит щодо доступу до речових доказів, які знаходяться у її володінні, тому просив зобов`язати сторону захисту виконати запит прокурора та надати доступ у випадку наявності у неї речових доказів, які сторона має намір використовувати в суді.

Захисники та обвинувачений заперечили проти клопотання, представник потерпілого покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки по суті дане клопотання не є клопотанням про витребування речей і документів, а щодо використання стороною захисту доказів, які не були відкриті протилежній стороні то це буде питанням допустимості доказів на стадії судового розгляду.

Також прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки виникли ризики, передбачені п.п.1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисники просили відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки вручення клопотання відбулося з порушенням вимог ст. 184 КПК України, а ризики, викладені в ньому ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені будь-якими доказами, ОСОБА_5 взагалі не набув статусу підозрюваного, тоді як за місцем проживання останній характеризується позитивно, про що надали суду відповідну характеристику.

Обвинувачений підтримав позицію захисників.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, зазначивши про те, що на розгляді Зарічного районного суду м. Суми та в інших регіонах країни є інші кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

При цьому, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, як у клопотанні так і в судовому засіданні прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_5 з 05.01.2021 до 14.05.2021 перебував у розшуку, не має постійного місця роботи, в силу ст. 89 є несудимою особою, тому з метою уникнення покарання може переховуватися від суду. При цьому, слід зазначити, що факт перебування у розшуку мав місце до направлення обвинувального акту до суду, а після його надходження обвинувачений з`являвся у судові засідання. Також суд враховує і те, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обирався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, однак після закінчення строку дії ухвали його продовжено не було, тоді як обвинувачений продовжує належно виконувати свої процесуальні обов`язки, прибуває за викликами суду, як і прибув за викликом і в судове засідання, де вирішується питання про застосування до нього запобіжного заходу. Інших доказів, які б свідчили про можливість ОСОБА_5 переховуватись від суду не наведено.

Стосовно наявності ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що з врахуванням часу, який минув з дня вчинення кримінального правопорушення, направлення обвинувального акту до суду, ризик знищення чи приховання речових доказів втратив свою актуальність, як і не доведено прокурором ризику можливого впливу на свідків чи потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України є непереконливим, та охоплюється раніше заявленими ризиками.

Також вважаю, що прокурором не доведено того, що більш м`які запобіжні заходи, аніж цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам.

При розгляді клопотання судом також враховано і те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні дружину та малолітню дитину, з яким разом проживає, що свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, суд має право зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

На моє переконання, оскільки в даному випадку не доведено існування ризиків, вказаних у клопотанні, як і неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, зобов`язавши обвинуваченого з`являтися до суду за кожною вимогою.

Разом з обвинувальним актом від потерпілого ОСОБА_9 надійшов цивільний позов до обвинуваченого про стягнення завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в розмірі 400 тис грн.

Відповідно до ст.128 КПК України цивільний позов має право пред`явити особа, якій завдано злочином майнової шкоди. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, ціна позову, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_9 в поданій позовній заяві просить стягнути з обвинуваченого суму, яка складає вартість викраденого майна в розмірі 95868,44 грн та вартість викраденої нарізної вогнепальної зброї в розмірі 53703 грн та 18027 грн. Водночас, в прохальній частині позову та ціну позову потерпілий вказує в розмірі 400 000 грн.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки в поданому позові існують розбіжності між вартістю викраденого майна та сумою, яку потерпілий просить стягнути з обвинуваченого, потерпілому необхідно уточнити цивільний позов в цій частині. Вказані недоліки підлягають усуненню шляхом подання до суду примірника позовної заяви з остаточно визначеною ціною позову та її обґрунтуванням.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, то суд вважає за необхідне призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 з викликом обвинуваченого, захисників, потерпілого та його представника, прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 314-317 КПК України, ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотань захисників про закриття кримінального провадження та про повернення обвинувального акту прокурору.

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0003015 від 18.11.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 262 КК України, яке відбудеться 05 липня 2022 року о 10:30 год, з викликом учасників судового провадження.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, залишити без руху.
Надати потерпілому для усунення недоліків цивільного позову десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Копію ухвали надіслати потерпілому ОСОБА_9 .
В задоволенні клопотання прокурора про витребування речей і документів та про обрання запобіжного заходу відмовити.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати до суду за кожною вимогою.

Ухвала в частині розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1