Провадження №1-кс/523/2534/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № №0000668 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2022 року о 22:00 год., за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, біля буд. 4, співробітниками поліції був зупинений автомобіль Мерседес CLS 500 з днз. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія з явними ознаками підробки.
За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0000668 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В ході проведення досудового розслідування працівниками відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області 15.09.2022 було проведено, огляд місця події, в ході проведення якого було виявлено, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія з явними ознаками підробки. Дане посвідчення водія, було вилучено з місця проведення огляду та було упаковано до спеціального сейф-пакету № FPS 5015642 з підписом дізнавача.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного огляду майно є речовим доказом. Метою арешту вказаного майна є збереження речового доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, в матеріалах кримінального провадження за № №0000668 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які було упаковане до спеціального сейф-пакету № FPS 5015642.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1