Справа № 347/1146/22
Провадження № 1-кп/347/223/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2022 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Косів кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР 17.05.2022 року за №0000091 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, громадянина України, не одруженого, не маючого утриманців, не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, не депутата, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 , близько 22:00 години, 25.03.2022 в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» і затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, перебував поблизу території необгородженого господарства ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення на вказаній території. З цією метою, переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 , зайшов на територію вказаного господарства, впевнившись що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, шляхом зриву опорної скоби навісного замка, проник до нежитлового підсобного приміщення, звідки таємно викрав два електричні однофазні асинхронні двигуни промислового виробництва(серії АОЛБ), загальною вартістю 1434 грн.; металевий степлер марки «ТОРЕХ», вартістю 134 грн.; металевий молоток вартістю 92 грн.; будівельний рівень довжиною 50 см., вартістю 150 грн.; плоскогубці марки «Сталь» вартістю 95 грн.; столярні долота в кількості 8 шт., загальною вартістю 400 грн., набір рожково-накидних ключів марки «Dnipro-M» вартістю 295 грн., дві металеві сокири загальною вартістю 140 грн, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2740 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначені у обвинувальному акті. Зокрема, він пояснив, що за вказаних у обвинувальному акті обставин він, перебуваючи біля господарства ОСОБА_5 , де неодноразово бував до цього з дозволу власників господарства (зокрема батька потерпілої) та достовірно знав про наявність та місце знаходження викрадених речей здійснив їх крадіжку, при цьому проникнувши до господарського приміщення, де вони зберігалися. В подальшому викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Потерпіла подала до суду заяву із проханням розглядати справу у її відсутності, ствердила, що завдана злочином шкода їй відшкодована частково, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, не заперечує щодо спрощеного порядку розгляду справи згідно ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнав, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій.
Як характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом досліджені наступні письмові докази:
- копію заяви про видачу паспорта ОСОБА_4 , згідно якої останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Річка Косівського району Івано-Франківської області;
- характеристика з місця проживання №480 від 19.05.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується позитивно;

- довідку про склад сім`ї №478 та акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №479 від 19.05.2022 року, довідки №481 та №487 від 19.05.2022 року Косівської міської ради Косівськогог району Івано-Франківської області, відповідно до яких ОСОБА_4 проживає в с.Річка Косівського району Івано-Франківської області разом із батьком, не працевлаштований, не одружений;
- довідку про судимість №3-19052022/26012, копію довідки 1-ФР №08424 від 22.09.2020 року про звільнення, відповідно до яких ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше притягався за злочини проти власності, але судимості погашені в силу ст.89 КК України;

- довідки Косівської ЦРЛ від 20.05.2022 року №152 та № 163, згідно з якими ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває;

- копію ухвали слідчого судді від 11.07.2022 року, якою застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах даного кримінального провадження на 60 днів.

Дослідивши матеріали обвинувального акту та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки із проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття винного, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, який неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, за які судимість погашена, частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, відсутність обтяжуючи покарання обставин, а також те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині та щиро розкаявся, з урахуванням положень ст. 65 КК України, згідно з якою особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, відповідно до дискреційних повноважень суду, дотримуючись принципів законності і верховенства права, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього на період іспитового строку обов`язків, передбачених ч.1 п.п.1,2 та ч.3 п.2 ст.76 КК України, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 вичерпав свою дію і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі, що складають 3432,40 грн. за проведення товарознавчих експертиз підлягають до відшкодування обвинуваченим в користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Речовими доказами у кримінальному провадженні є два електричні однофазні асинхронні двигуни промислового виробництва серії АОЛБ потужністю 600 вт на 220 Вт, будівельний рівень, одне металеве долото, металевий будівельний стиплер марки «ТОРЕХ», металевий молоток, які передані на відповідальне зберігання в камері речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.
За змістом п.5 ч.9 ст.100 КПК України: майно, що було предметом кримінального правопорушення повертається власнику.

Отже, вказані речові докази підлягають поверненню власнику ОСОБА_5 за належністю.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 26.05.2022 року на речові докази - підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, за умови, що протягом двох років іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В силу ч.1 п.п.1,2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (рахунок UА0009266, код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Івано-Франківській області (Косівський район), код отримувача 37951998) 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок процесуальних витрат за проведення товарознавчих експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 26.05.2022 року на речові докази - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні - два електричні однофазні асинхронні двигуни промислового виробництва серії АОЛБ потужністю 600 вт на 220 Вт, будівельний рівень, одне металеве долото, металевий будівельний стиплер марки «ТОРЕХ», металевий молоток повернути власнику ОСОБА_5 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1