Справа № 344/6345/22
Провадження № 11-сс/4808/184/22
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 липня 2022 року включно.

Матеріалами провадження встановлено, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 обґрунтовано наступним.

10.11.2020 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, проникли до будинку, за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , після чого, коли до будинку зайшов ОСОБА_11 , сторож на даній території, вони його зв`язали пластиковими хомутами і у подальшому викрали 2 реєстратори камер відеоспостереження.

Окрім того, в період часу з 23 год. 30 хв. 08.06.2021 по 09 год. 09.06.2021, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_12 , шляхом віджиму метало-пластикових дверей проникли у середину гаражного приміщення, за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно заволоділи транспортними засобами, а саме: автомобілем марки «BMW X5», 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору та квадроциклом марки «BRP» моделі «CANAM XTR», чорного кольору, без реєстраційного номерного знаку.

Згідно даних матеріалів провадження, 25 травня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Таким чином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Івано-Франківськ, зареєстрований та фактично проживаючий, за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України, українець, згідно ст. 89 КК України не судимий, підозрюється у вчиненні злочинів, які, у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких, за вчинення яких, відповідно до ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

За даними матеріалів провадження, орган досудового розслідування наполягає на достатності підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зокрема, захисник посилається на те, що тільки належно засвідчені документи набувають статус юридичної сили і сторона обвинувачення може на них посилатись як на докази, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, існування ризиків, визначених ч. 2 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Апелянт вважає, що стороною обвинувачення не доведено другого аспекту «обґрунтованості підозри» щодо існування достатніх фактів причетності ОСОБА_8 до вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України та наявності існування відповідної інформації саме для обрання щодо останнього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку апелянта, стороною обвинувачення не наведено та не надано суду жодних доказів, які б вказували про наявність заявлених ризиків (п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись, незаконно впливати, перешкоджати кримінальному процесу іншим чином, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення) в обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Єдиною підставою існування відповідних ризиків, на думку апелянта, була тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у випадку доведення його вини у вчиненні злочинів, що ставляться останньому у вину, однак припущень слідчого та прокурора не достатньо для винесення слідчим суддею, судом рішення про обрання запобіжного заходу. Звертає увагу суду на те, що стороною обвинувачення не наводиться жодного доказу неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу окрім тяжкості покарання, яке загрожує останньому у випадку доведення його вини у інкримінованих злочинах, що суперечить, на думку апелянта, приписам практики ЄСПЛ.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання за припискою, позитивно характеризується, проживає у цивільному шлюбі, виховує малолітнього сина, 2020 року народження, утримує сім`ю, здійснюючи ремонт транспортних засобів за місцем проживання.

Захисник вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Апелянт наполягає, що існування відповідних ризиків можна попередити шляхом накладання на підозрюваного відповідних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, та шляхом застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 10.11.2020 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, проникли до будинку за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , після чого, коли до будинку зайшов ОСОБА_11 , сторож на даній території, вони його зв`язали пластиковими хомутами і у подальшому викрали 2 реєстратори камер відеоспостереження.

Окрім того, в період часу з 23 год. 30 хв. 08.06.2021 по 09 год. 09.06.2021, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_12 , шляхом віджиму метало-пластикових дверей проникли у середину гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно заволоділи транспортними засобами, а саме: автомобілем марки «BMW X5», 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору та квадроциклом марки «BRP», моделі «CANAM XTR», чорного кольору, без реєстраційного номерного знаку.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких, за вчинення яких, відповідно до ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

«Розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи клопотання слідчий суддя вірно врахував вагомість наявних у матеріалах провадження доказів, зокрема: даних протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.11.2020 (а.с. 7-10), висновку експерта №241 (а.с. 11-12), протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 23.11.2020 (а.с. 13-15), протоколу свідка ОСОБА_14 від 19.11.2020 (а.с. 16-19), довідки по огляду роздруківки телефонних з`єднань від 15.03.2021, 12.03.2021 (а.с. 20-26, 27-35), протоколу допита свідка ОСОБА_15 від 05.01.2021 (а.с. 36-39), протоку пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.01.2021 (а.с. 40-42, 43), протоколу огляду предметів від 29.01.2021 (а.с. 44-68), протоколу огляду місця події від 11.11.2020 (а.с. 69-76), протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.02.2021, 22.03.2021 (а.с. 77-78,79), протоколу допиту потерпілого ОСОБА_16 від 10.06.2021 (а.с. 86-90), висновку експерта №СЕ-19/109-21/6755-АВ від 23.09.2021 (а.с. 91-95), протоколу огляду місця події від 09.06.2021 (а.с. 96-98), висновку експерта №СЕ-19/109-22/1012-БД від 07.04.2022 (а.с. 99-102), протоколу огляду предмету від 13.10.2021 (а.с. 104-109), довідки №1047/108/14/01-2021 від 20.10.2021 (а.с. 110).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Твердження сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

На думку апеляційного суду, з урахуванням наведених даних, на даному етапі кримінального провадження існує достатньо правових підстав для висновку про обґрунтованість повідомлення 31.05.2022 ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3ст. 289 КК України.

Крім того, слідчим доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду (підозрюваний усвідомлює неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років); ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ( ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, повне коло яких на даний час не встановлено, тому ОСОБА_8 може вчинити дії щодо повідомлення таких осіб про обставини справи і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій, тощо); ризик вчинення інших кримінальних правопорушень ( ОСОБА_8 не працює, не має постійного джерела доходів).

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що заявлені ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з характеризуючими даними про особу підозрюваного ОСОБА_8 (вік, середньо-спеціальну освітою, раніше не судимий, офіційно не одружений, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає постійного місця роботи, має підробітки пов`язані з ремонтом транспортних засобів), які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, з урахуванням ризиків, даних про особу підозрюваного, з огляду на тяжкість покарання за інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні злочини, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, підстав для відмови у його задоволенні та обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3ст. 289 КК України.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки (раніше не судимий, має постійне місце проживання за припискою, позитивно характеризується, проживає у цивільному шлюбі, виховує малолітнього сина, 2020 року народження, утримує сім`ю, здійснюючи ремонт транспортних засобів за місцем проживання) не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі кримінального провадження.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийнятті такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить апелянт, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 травня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5