Справа №443/278/22
Провадження №1-кс/443/28/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 від 28.04.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про примусовий привід свідка у кримінальному провадженні, зареєстрованим у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000108 від 28.07.2021 року,
в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати незаконними дії старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відмову в задоволенні клопотання про примусовий привід свідка від 28.04.2022 року; визнати незаконною та скасувати постанову старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про примусовий привід свідка від 28.04.2022 року; зобов`язати старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 направити слідчому судді клопотання про привід здійснення приводу свідка ОСОБА_5 для допиту у кримінальному провадженні №000108 від 28.07.2021 року.
В обґрунтування скарги покликається на те, що 26 квітня 2022 року ним подано клопотання про примусовий привід свідка ОСОБА_6 з метою допиту у кримінальному провадженні №000108 від 28.07.2021 року. Постановою старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Вважає оскаржувану постанову неправомірною, винесеною без належного з`ясування усіх обставин.

Скаржник в судовому засіданні, скаргу підтримав з мотивів, наведених у скарзі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.
Старший дізнавач СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження №000108 від 28.07.2021, матеріали скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ч.1 ст. 303 КПК України).
В провадженні відділу поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №000108 внесене до ЄРДР 28.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
26.04.2022 ОСОБА_3 в межах вказаного кримінального провадження було подано клопотання про примусовий привід свідка для допиту, оскільки останній добровільно не з`явився та не надав показання.

Постановою старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . В обґрунтування вказаної постанови дізнавач вказує на те, що свідок ОСОБА_6 двічі викликався до органу дізнання для його допиту в якості свідка, однак у визначений у повістках час не з`явився, про причини неявки не повідомив. З метою з`ясування причин неявки свідка, дізнавачем був здійснений телефонний виклик ОСОБА_7 та останній повідомив, що працює на роботі та, у зв`язку із цим, не може прибути для проведення допиту. Крім того повідомив, що не бажає надавати покази проти своєї дружини ОСОБА_8 .
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, свідку ОСОБА_9 було відомо про необхідність з`явитись до дізнавача для допиту як свідка.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід.
Зі змісту ст.139 КПК України вбачається, що у випадку якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.
Привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час (ч.1 ст.140 КПК України).
Рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи (ч.2 ст.140 КПК України).
Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, осіб з інвалідністю першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей з інвалідністю, а також осіб, які згідно із цим Кодексом не можуть бути допитані як свідки (ч.3 ст.140 КПК України).
Статтею 138 КПК України визначено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Крім того, відповідно до положень ст.66 КПК України, свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду та давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду.
Одночасно, свідок має право відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню
З аналізу вказаних норм випливає, що свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду і, у випадку наявності достатніх підстав, відмовитись від давання показань, про що має бути зазначено у протоколі допиту.
Як уже зазначалось вище, постановою старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.04.2022 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , з тих мотивів, що свідок не бажає давати покази.
За положеннями п.2 ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Разом з тим оскаржувана постанова не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України, а саме така винесена без належного обґрунтування, зокрема дізнавачем на наданої належної оцінки тому факту, що перебування на роботі само по собі не є поважною причиною неприбуття на виклик дізнавача без наявності обставин, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик. Крім того, цілком безпідставними є покликання дізнавача на ту обставину, що ОСОБА_6 відмовляється від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України, оскільки факт такої відмови не зафіксовано у протоколі відповідної процесуальної дії та більше того це жодним чином не звільняє свідка від обов`язку з`явитись на виклик дізнавача, тобто останньою не наведено достатніх мотивів, з яких вона виходила відмовляючи у задоволенні клопотання.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження наявні повістки про виклик ОСОБА_7 для допиту, однак відсутні належні докази отримання ОСОБА_10 таких або ознайомлення з їх змістом іншим шляхом, що свідчить про невжиття дізнавачем достатніх заходів його прибуття для допиту.

З огляду на наведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а тому таку слід скасувати та зобов`язати дізнавача вжити заходів належного виклику та прибуття свідка для допиту.

Відповідно до положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий, дізнавач в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Крім того, згідно ч.4 ст.40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним.
Таким чином, решта вимог скарги виходять за межі компетенції слідчого судді, яка визначена чинним КПК України, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.55, 303, 304,306,307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу задоволити частково.
Скасувати постанову старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.04.2022 року про відмову в задоволенні клопотання про примусовий привід свідка у кримінальному провадженні, зареєстрованим у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000108 від 28.07.2021 року.
Зобов`язати старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 вжити заходів належного виклику та прибуття ОСОБА_7 для допиту як свідка у кримінальному провадженні №000108 від 28.07.2021 року.

В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1