Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/232/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 263 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2022 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2022, яким було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2022, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 20.01.2022 між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000269.
ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбутну частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2020 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки 1 ( один ) місяць. Вказаним вироком вирішено питання, щодо судових витрат та речових доказів.
Не погодившись з вказаним вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок стосовно нього скасувати через невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи.
Дослідивши зазначену апеляційну скаргу, суддя доповідач приходить до висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження, а апеляційну скаргу повернути обвинуваченому, виходячи з таких підстав.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , порушує питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю рішення суду фактичним обставинам справи та будь-то порушення вимог ст. 474 КПК України при затвердженні угоди про визнання винуватості.
Проте, відповідно до п.1 ч.4 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч. 6, 7 ст.474 КПК.
Так, за вказаною нормою наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Таким чином законодавцем створено процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди, узгодженого сторонами провадження покарання, тощо.
Крім того, як убачається із затвердженої угоди про визнання винуватості, укладеної 20.01.2022 між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , обвинуваченому було роз`яснено його обов`язки, строк та порядок їх виконання, погоджено покарання також роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди яка завірена підписами обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисником та прокурором, тобто укладена угода повністю відповідала вимогам статей 472 - 475 КПК України, а тому і була затверджена вироком суду.
В свою чергу зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_3 обставини для скасування вироку суду першої інстанції не належать до підстав оскарження ним вироку відповідно до ч.2 ст.394 КПК, та жодним чином не доводить його права на оскарження вироку з цих підстав.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим, згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Враховуючи викладені обставини, суддя доповідач приходить до висновку про необхідність відмовити обвинуваченому у відкритті апеляційного провадження, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала на підставі ст.399 ч.5 КПК України.
Керуючись ст. ст. 394, 399 КПК України, суддя апеляційного суду,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2022, яким було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2