Справа № 932/5361/22
Провадження № 1-кс/932/2685/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення прохає застосувати до громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх доводів слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001700 від 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 16.09.2022 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 13, побачив на полиці супермаркету товар, а саме пляшку віскі «Jim Beam» об`ємом 1 л., загальною вартістю 999 грн. 00 коп., яка належала ТОВ «Сільпо-фуд».

Вказану пляшку ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного чужого майна.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці у вказані дату та час, взяв своєю рукою з полиці вказану пляшку віскі «Jim Beam» та помістив її до себе під одяг.

Після цього, перебуваючи у вказаному місці у вказану дату, о 08 годині 36 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно та в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для будь-яких інших осіб, не маючи наміру сплачувати на касі за вказану пляшку віскі «Jim Beam», вийшов через турнікет входу до магазину, утримуючи вказану пляшку під одягом, та пішов до виходу з супермаркету «Сільпо».

Проте, виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, він не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений з викраденим майном працівником охорони магазину «Сільпо».

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфікується за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

16.09.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку статті 208 КПК України, за підозрою у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно у період воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

16.09.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від досудового розслідування та суду. Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні дітей та осіб похилого віку, тобто не має міцних суспільних зав`язків, раніше вже неодноразово судимого, а Дніпропетровська область значно наближена до кордонів, територія яких, визначена статусом тимчасово окупованою територію, останній може покинути території Дніпропетровської області та України, перейти на нелегальне становище, та переховуватись від органів поліції та суду. Вчинити інше кримінальне правопорушення, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного заробітку, раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, та залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду, а також продовжувати вчинювати нові кримінальне правопорушення.

На підставі вищевикладеного просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Визначити розмір застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 50 160 гривень та покласти на нього обов`язки, передбачені КПК.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав підозру та пояснив, що в магазині «Сільпо» вчинив кримінальне правопорушення, взяв пляшку віскі, але майже на виході охоронець магазину його затримав. Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що не має коштів на заставу.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання підзахисного про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши додані до клопотання докази та здійснивши їх належну оцінку, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З наданих слідством матеріалів встановлено, що у провадженні Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0001700 від 16.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.09.2022 року підтверджено, що ЧЧ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.09.2022 року о 08 год. 58 хв. у магазині «Сільпо» розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, буд. 13, затримали чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив замах на крадіжку горільчаного виробу з магазину ТОВ «Сільпо-ФУД».

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.09.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку статті 208 КПК України, за підозрою у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно у період воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

16.09.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Дослідження обґрунтованості підозри полягає в тому, що слідчий суддя має дійти переконання, що зібраних слідством матеріалів достатньо для створення у незацікавленої, навіть сторонньої особи уявлення про те, що конкретна особа могла вчинити певний злочин. Тобто необхідно об`єктивно зв`язати особу, яка підозрюється у скоєнні злочину, та конкретні факти, які свідчать про ймовірність скоєння нею інкримінованого правопорушення.

Встановлено, що гр. ОСОБА_4 , 16.09.2022 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 13, вчинив замах на крадіжу товару, а саме пляшку віскі «Jim Beam» об`ємом 1 л., загальною вартістю 999 грн. 00 коп. Проте, виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, він не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений з викраденим майном працівником охорони магазину «Сільпо».

Правова кваліфікація даної події злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними органом досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом затримання особи гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 16.09.2022 року, протоколом огляду місця події від 16.09.2022 року, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 16.09.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.09.2022 року.

Підзора визнається також підозрюваним ОСОБА_4 .

Обґрунтованість підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 ст. 5 Конвенції. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Обґрунтованість підозри також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, з урахуванням досліджених матеріалів, та встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути причетним до скоєння інкримінованого йому злочину, а відтак підозру слід визнати обґрунтованою. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким. Максимальне покарання згідно санкції ч. 4 ст. 185 КК України становить до 8 років позбавлення волі.

Вирішуючи питання про доведеність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні дітей та осіб похилого віку, тобто не має міцних суспільних зв`язків, раніше вже неодноразово судимий, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від досудового розслідування та суду. Ризик переховування додатково підтверджується тим, що в Україні введено воєнний стан, тобто підозрюваний може скористатись цим.

Таким чином, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеним.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, та. У судовому засіданні встановлено, що 12.09.2022 року ОСОБА_4 був засуджений за вчинення аналогічного злочину до 5 років позбавлення волі, проте звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, іспитовий строк 3 роки. Однак, перебуваючи під слідством і судом, вчинив новий злочин, тому є ризик повторення протиправної поведінки та залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Тож, цей ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також вважаю доведеним.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя повинен виходити з того, що такий запобіжний захід має бути достатнім для запобігання всім доведеним ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя погоджується із думкою прокурора, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти реалізації вказаних ризиків. Так, застосування навіть більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не дозволить запобігти ризику повторного вчинення злочину та переховування, з огляду на тяжкість покарання, особу підозрюваного та відсутність реальних (а не абстрактних) соціальних зв`язків, які б утримували ОСОБА_4 від здійснення дій, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому клопотання підозрюваного та цього захисника не підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного, доходжу висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованим і вочевидь не дозволить запобігти всім ризикам, тому у задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.

Водночас альтернативним запобіжним заходом слід визначити заставу. Так, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану підозрюваного та обставин даного провадження, вважаю можливим визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, 00 коп.

У задоволенні клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із зареєстрованого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 14.11.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ