Справа № 761/1915/22
Провадження № 1-кс/761/1673/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року (справа №761/26489/21) у кримінальному провадженні №0000286 від 04 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

18 січня 2022 року адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року (справа №761/26489/21) у кримінальному провадженні №0000286 від 04 грудня 2020 року, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000286 від 04 грудня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року було задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 21 липня 2021 року під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі 12 500 доларів США, які є заощадженнями ОСОБА_7 , яка є матір`ю підозрюваного в кримінальному провадженні ОСОБА_8 . Вказане підтверджується копією нотаріально завіреної заяви ОСОБА_3 , де зазначено, що її заощадженнями є 12 500 доларів США, які вона зберігала у сина вдома, оскільки в нього є сейф.

В клопотанні зазначено, що з клопотанням про накладення арешту на майно мав звертатись прокурор, не слідчий, оскільки ОСОБА_3 є третьою особою в розумінні положень ст.64-2 КПК України, тому відповідно арешт на майно було накладено не обґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала, та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказуючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні 0000286 від 04 грудня 2020 року триває, а тому потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт не відпала. Зазначили, що грошові кошти, вилучені 21 липня 2021 року під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 визнані речовими доказами в кримінальному провадженні. Крім того, просили врахувати, що не надано достатніх доказів, що вилучені грошові кошти в сумі 12 500 доларів США є власністю саме ОСОБА_3 .

Слідчий суддя вивчивши клопотання про скасування арешту майна, та дослідивши долучені до нього документи, заслухавши пояснення представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000286 від 04 грудня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року було задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 21 липня 2021 року під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_10 , де серед іншого 12 500 доларів США.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року вбачається, що арешт на грошові кошти, які було вилучено 21 липня 2021 року під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_10 , було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 04 грудня 2020 року наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначені грошові кошти на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2021 року (справа №761/26489/21) у кримінальному провадженні №0000286 від 04 грудня 2020 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1