1Справа № 335/3348/22 1-кс/335/1526/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000636 від 17.06.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який є громадянином України, на утриманні дітей не має, має вищу освіту, є пенсіонером Національної гвардії України, військовослужбовцем НОМЕР_1 окремого батальйону ВЧ НОМЕР_2 НОМЕР_3 бригади ТРО ВЧ НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строком на 60 днів; також у клопотанні просив, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, визначити розмір застави не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати до слідчого, прокурора або суд за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР за №0000636 від 17.06.2022, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.03.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 за № 7 від 06.03.2022 старший сержант ОСОБА_4 був залучений для проходження військової служби в ЗСУ за призовом під час мобілізації та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду діловода групи логістики штабу військової частини НОМЕР_2 , ВОС-901074А.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було продовжено.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, старший сержант ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. ст. 3, 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст.ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

У свою чергу, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши злочин проти власності за наступних обставин.

16 червня 2022 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, біля буд. 121, шляхом ривку відкрито викрав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_7 , в якій знаходилось наступне майно:

- гаманець бордового кольору, в якому знаходилося 520 гривень (купюрами 200 гривень 2 шт., 100 гривень 1 шт., 20 гривень 1 шт.), срібна монета із зображенням клевера, банківські картки (ПриватБанк 2 шт., Банк ПУМБ 2 шт., Сбербанк 1 шт., Ощадбанк 1 шт.);

- мобільний телефон «Леново», в корпусі чорного кольору, вартістю 3 600 гривень;

- мобільний телефон Айфон 6s, в корпусі кольору «рожеве золото», в чохлі прозорого кольору, вартістю 4 500 гривень;

- зв`язка ключів від будинків;

- ліки «Налбуфін» в кількості 2 шт., вартістю 550 гривень;

- препарат «Донна» в кількості 10 шт., вартістю 370 гривень;

- документи (свідоцтво про народження, паспорт, водійське посвідчення, пенсійне посвідчення та ідентифікаційний код на ім`я потерпілої, довідка про інвалідність 3 групи, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ЛендРовер» д.н.з. НОМЕР_5 );

- заощаджувальні книжки «СберБанку» в кількості 4 шт.;

- чохол від окулярів фірми «Сілует».

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями, ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 10 150 грн.

17.06.2022 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , та 17.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовуються пред`явлена підозра, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно підозрюваного.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,

Підтвердженням наявного ризику є те, що ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану може виїхати на територію, яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з чим у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані потерпілою та свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити невилучені матеріали, речові докази, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, зухвало вчинив тяжкий злочин, що свідчить про те, що підозрюваний в подальшому може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, або інше кримінальне правопорушення, а відтак наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування дійшов до висновків, що є наявні вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; підозрюваний вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування; репутацію підозрюваного, який характеризується негативно; підозрюваний раніше не судимий.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення підозрюваним незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій, направлених на пошук нових доказів скоєного злочину підозрюваним, а у разі перебування ОСОБА_4 на волі виникає ризик вчинення ним дій, спрямованих на приховування та знищення речових доказів його протиправної діяльності.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Осіб, які можуть бути поручителями та забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків згідно ст. 194 КПК України не виявлено.

У разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, необхідно визначити достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків покладених на нього кримінальним процесуальним законом, розмір застави у розмірі не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» (80 х 2481 грн.= 198 480 грн.).

Крім того, у разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави на підставі ст. 194 КПК України, існує обґрунтована необхідність у покладенні на підозрюваного наступних обов`язків: не відлучатись із населеного пункту в якому він буде проживати проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати до слідчого, прокурора або суд за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із вказаним клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та наполягав на його задоволенні з підстав, які викладені у клопотанні. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем, злочин у якому він підозрюється вчинено в умовах воєнного стану, за місцем проходження служби ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки йому було вручено документи, відповідно до яких він повинен був 16.06.2022 з`явитись для проходження військово-лікувальної комісії, однак на комісію він не з`явився, та у зв`язку із такими його діями до ЄРДР внесено відомості за ч. 4 ст. 408 КК України. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є колишня дружина ОСОБА_4 , та відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 заборонено наближатись до потерпілої протягом 3-х місяців, однак він порушив вказаний припис, наблизившись до потерпілої та вчинивши відносно неї злочин. До того ж, у провадженні органів досудового розслідування перебувають кримінальні провадження за ч. 4 ст. 185 КК України та ст. 125 КК України, де потерпіла ОСОБА_7 повідомляла про неправомірні дії підозрюваного. Окрім іншого, ОСОБА_4 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що до ОСОБА_4 неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 встановлено заборонний припис.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання батька ОСОБА_4 , та надала письмові заперечення на клопотання слідчого. Зазначила, що ризики, про які зазначають у своєму клопотанні слідчий та прокурор, відносно ОСОБА_4 є лише припущенням сторони обвинувачення та не підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а сама по собі тяжкість злочину у якому підозрюється останній не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо заборонного припису Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя вказала, що він не набрав законної сили, а у інших кримінальних провадженнях про які у своїй промові зазначав прокурор, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру. Також, у сторони захисту є сумніви щодо обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_4 , оскільки майно може бути викрадене чуже, а майно яким заволодів ОСОБА_4 набуто спільно ним з потерпілою. До того ж, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо вартості майна, яким згідно повідомленої підозри заволодів ОСОБА_4 . ОСОБА_4 хотів лише забрати у потерпілої ключі від квартири, де знаходяться його речі і документи, та куди його не пускали. ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, має міцні соціальні зв`язки, доглядає за своїм батьком, є учасником бойових дій та інвалідом 3 групи внаслідок війни, має зареєстроване місце проживання та місце проживання, з перших днів війни пішов до Територіальної оборони, а згодом був призваний до лав ЗСУ, до початку служби в ТрО мав місце роботи.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника, та зазначив, що у нього з дружиною, яка є потерпілою у кримінальному провадженні, негативні відносини, та він не вихватував у неї сумку, а лише хотів взяти із її сумки ключі від квартири, у якій знаходяться його речі. До того ж, мобільні телефони, які були в сумці саме він купував потерпілій. Також вказав, що 17.04.2022-18.04.2022 він отримав травму правого колінного суглобу, та йому дали направлення на операцію. Щодо рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зазначив, що у судовому засіданні він участі не приймав, про зміст рішення йому не було відомо.

За клопотанням сторони захисту слідчим суддею було допитано свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_14 надав пояснення, що він із ОСОБА_4 знайомий близько 20 років, та може його охарактеризувати як друга та товариша лише з позитивної сторони, як патріота своєї країни, та належного сім`янина. На його думку на поведінку ОСОБА_4 вплинула військова служба, під час якої він переживав душевні страждання. Зазначив, що подробиці злочину у якому підозрюється ОСОБА_4 йому невідомі.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він є батьком ОСОБА_4 , та може охарактеризувати його лише з позитивної сторони. ОСОБА_4 завжди йому допомагає як фізично, так і матеріально надає йому кошти на лікування. Зазначив, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживає разом із сім`єю, належить на праві власності ОСОБА_4 , та він не проти щоб ОСОБА_4 проживав разом із ними у будинку та перебувати у ньому під домашнім арештом. Вказав, що скоріш за все у його сина нервовий зрив, у зв`язку із війною. Також пояснив, що йому не було відомо про те, що у ОСОБА_4 якісь проблеми у відносинах з дружиною.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_4 та може його охарактеризувати, як добру людину, він завжди допомагав батькам, забезпечував свою сім`ю, виховував дітей, та ніколи не говорив погано про свою дружину.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та свідків, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000636 від 17.06.2022, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

17.06.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

У судовому засіданні сторона захисту заявляла про сумніви в обґрунтованості підозри, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не встановлено вартість майна, яке є предметом вчинення злочину, а також на те, що право власності на майно належить не лише потерпілій, а й її чоловіку - ОСОБА_4 .

Разом з тим, такі доводи адвоката, слідчий суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу на стадії оцінки обґрунтованості підозри при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, оскільки питання оцінки доказів у кримінальному провадженні з точки зору їх достовірності, питання кваліфікації дій підозрюваного, встановлення матеріальних збитків завданих потерпілій, встановлення володільця чи власника майна, яке є предметом злочину, є прерогативою суду під час розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту, в ході якого суд буде безпосередньо досліджувати докази, та надавати їм відповідну оцінку, в тому числі кваліфікувати дії обвинуваченого за відповідними статтями КК України, встановлювати розмір матеріальних збитків завданих злочином.

За таких обставин, оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Виходячи із тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_4 за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі та який відносяться до категорії тяжкого злочину, а також з врахуванням обставин вчинення інкримінованого злочину, слідчий суддя доходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

При цьому на переконання слідчого судді, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, не доведено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який полягає у можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки стороною обвинувачення взагалі не зазначено яким же іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню ОСОБА_4 .

Також, на переконання слідчого судді, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, не доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , який полягає у можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 раніше не судимий, будь-яких відомостей про його причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя не бере до уваги посилання прокурора у судовому засіданні на наявність інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 , виходячи з принципу презумції невинуватості, встановленого ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, оскільки вироки судів, які набрали законної сили, відносно ОСОБА_4 на даний час відсутні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що вказаний запобіжний захід є найбільший суворим запобіжним заходом, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, та місце проживання у буд. АДРЕСА_3 , який згідно договору довічного утримання від 15.08.2004 належить йому на праві власності та де, згідно пояснень свідків, він без перешкод може проживати, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, разом з тим, на його утриманні перебуває батько похилого віку, був учасником бойових дій під час проведення АТО, є військовослужбовцем Збройних сил України, та особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

У ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 встановлено дані про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останнього ніж виняткового, найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, та з урахуванням встановлених обставин, зокрема, обставин кримінального провадження, відомостей про особу підозрюваного, який має місце проживання, слідчий суддя доходить до висновку про можливість запобігання ризикам, які встановлені слідчим суддею, та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків в інший спосіб, ніж шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, та доходить до висновку про наявність підстав для застосування, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що у сукупності, на думку слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти настанню встановлених слідчим суддею ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України , домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, як прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та в подальшому цілодобово не відлучатись з місця проживання, якщо це не пов`язано з обов`язком з`являтись за викликом слідчого, прокурора або суду; з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом, і у призначений час; утриматись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, заборона підозрюваному залишати своє житло цілодобово, та покладення на нього обов`язків, зможе запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, такий запобіжний захід є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, строком до 17.08.2022.

З огляду на викладені обставини, у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 193-194, 196, 202, 205 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово до 17 серпня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк до 17 серпня 2022 року, обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 та в подальшому цілодобово не відлучатись з місця проживання, якщо це не пов`язано з обов`язком з`являтись за викликом слідчого, прокурора або суду

з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом, і у призначений час;

утриматись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 червня 2022 року.

Повний текст ухвали складено 20 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1