Справа № 569/8129/22
УХВАЛА

30 червня 2022 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступник начальника відділу СУ ГУ НП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором, який здійснює процесуальне Керівництво у кримінальному провадженні прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника відділу СУ ГУ НП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором, який здійснює процесуальне Керівництво у кримінальному провадженні прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 05.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу «Селянський ліс», за попередньою змовою з іншими особами, у лісових масивах на території Вараського району Рівненської області, що відносяться до територій природно-заповідного фонду, систематично вчиняють незаконні порубки дерев без отримання (погодження) лімітів та дозволів на спеціальне використання лісових ресурсів.
28.06.2022 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.06.2022 (Справа № 569/8129/22 1-кс/569/2748/22), було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: ТТН № 663 від 12.11.2021, ТТН № 290 від 01.04.2022, ТТН № 286 від 31.03.2022, ТТН № 306 від 06.04.2022, ТТН № 295 від 04.04.2022, ТТН № 235 від 19.03.2022, ТТН№ 258 від 26.03.2022 та специфікаційні накладні до них; квитанцію № 34 від 28.01.2022 та квитанцію № 158 від 22.04.2022.
Вказані документи постановою слідчого від 28.06.2022 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт, що полягає у забороні права користування, розпорядження та відчуження на ТТН № 663 від 12.11.2021, ТТН № 290 від 01.04.2022, ТТН № 286 від 31.03.2022, ТТН № 306 від 06.04.2022, ТТН № 295 від 04.04.2022, ТТН № 235 від 19.03.2022, ТТН№ 258 від 26.03.2022 та специфікаційні накладні до них; квитанцію № 34 від 28.01.2022 та квитанцію № 158 від 22.04.2022, які були вилученні під час обшуку 28.06.2022 за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1