Справа № 521/3625/21
Номер провадження:1-кп/521/ 645/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
у присутності обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000082 від 07.02.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Усатове, Біляївського району Одеської області, громадянки України, одруженої, із середньою освітою, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 15 березня 2018 року уклала шлюб зі ОСОБА_6 , у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 219). Після реєстрації шлюбу зі ОСОБА_6 змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

27.01.2021 року більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 перебувала в палаті № 17 МКЛ №10, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в якій потерпіла ОСОБА_9 перебувала на лікуванні.

В подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, визначила об`єктом свого злочинного посягання майно, яке перебувало у власності ОСОБА_9 та знаходилось у приміщенні палати №17 МКЛ №10, а саме золотий ланцюжок вагою 5,7 грам 585 проби та золота підвіска вагою 1,8 грам 585 проби.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, переконавшись, що її дії залишаться непомітними для потерпілої та сторонніх осіб, таємно викрала золотий ланцюжок вагою 5,7 грам 585 проби та золоту підвіску вагою 1,9 грам 585 проби, які знаходилися в палаті №17 МКЛ №10.

Після чого, ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 , майнову шкоду у розмірі 12775 гривень, що згідно курсу Національного банку України станом на 27.01.2021 року (1663,42 гривні за 1 грам металу).

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України при викладених у обвинувальному акті обставинах, визнала повністю, підтвердила вищевикладені обставини та заявила про щире каяття у вчиненому. Обвинувачена розповіла суду, що з 15 березня 2018 року перебуває у шлюбі зі ОСОБА_6 . У січні 2021 року проходила лікування у лікарні, що розташована на АДРЕСА_3 . З нею в палаті лікувалася потерпіла ОСОБА_10 . 27 січня 2021 року ОСОБА_10 мали б робити операцію, перед якою вона зняла з себе золотий ланцюжок з кулоном та залишила їй на зберігання. Потерпіла також залишила і свій мобільний телефон. Після того, як потерпілу відвели в операційну, вона пішла з лікарні, прихопивши з собою золотий ланцюжок з кулоном, телефон залишила на тумбочці. Золотий ланцюжок з кулоном потім віднесла у ломбард, отримавши грошові кошти приблизно у розмірі 6000 гривень. Ланцюжок з кулоном вкрала, бо потрібні були гроші, нічим було годувати дітей. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченої щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального проступку, її майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої: є щире каяття, визнання своє вини зі стадії досудового розслідування, активне сприяння розкриттю злочину, а також те що вона є багатодітною матусею, виховує чотирьох малолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вирок повинен також відповідати загальним засадам кримінального провадження, одне з яких верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /Steven Willcox/ та Скотт Херфорд /Scott Hurford/ проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
У даному випадку при призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує практику Європейського суду з прав людини. При цьому суд виходить з того, що обвинувачена не є особою суспільно небезпечною. ОСОБА_4 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалася, виховує чотирьох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_11 -27.12.2007 року народження, донька ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_14 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , молодшому з яких сім місяців, тобто особистість обвинуваченої свідчить про необхідність призначення їй покарання за ч. 1 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.
Так, ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнала свою вину у вчиненні протиправних дій. Даючи оцінку вказаним зізнанням обвинуваченої, суд вважає, що воно дано без будь-якого примусу та свідомо. Підстав вважати, що обвинувачена обмовляє себе, або дає зізнавальні покази вимушено не має.
Разом з тим, суд ухвалюючи вирок, не лише дає оцінку окремо взятим діям обвинуваченої, а враховує особистість останньої, наскільки вона проявилася у вказаних протизаконних діях. Відомості про поведінку обвинуваченої до скоєння злочину, її зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи. Так обвинувачена має місце реєстрації у Одеській області, заміжня, виховує чотирьох малолітніх дітей, в місті Одесі мешкає ,у квартирі належній її чоловіку ОСОБА_6 , на даний час перебуває у декретній відпустці.
Потерпіла в судові засідання не з`являлася, на досудовому розслідуванні подала заява про розгляд кримінального провадження у її відсутність, цивільний позов не заявляла.
Мета покарання це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
Таким чином вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак особа обвинуваченої, а також, її щире розкаяння, свідчать про можливість призначення не суворого покарання. Тобто суд, враховуючи викладені обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межи, у вигляді штрафу.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити їй покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі - 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеський апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1