Справа № 522/9814/22
Провадження № 1-кс/522/4751/22
УХВАЛА
12 серпня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 19.05.2022 року за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 19.05.2022 року за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000122 від 19.05.2022.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що співробітники Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, вимагали та отримали неправомірну вигоду від начальника ВП «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_6 за прикриття, не виявлення в ході проведення перевірок нестачі паливо-мастильних матеріалів та не притягнення останнього до відповідальності.

04.08.2022 громадяни України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 затримані в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У той же день громадянам України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, не пізніше 14.05.2022, нехтуючи покладеними на нього обов`язками, реально усвідомлюючи кримінально-карані наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересам служби, вступив у злочинну змову з менеджером Одеського управління Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_5 , щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди від начальника виробничого підрозділу «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_6 , змушуючи останнього до розкрадання дизельного пального до 100 тон на місяць. При цьому суму щомісячної неправомірної вигоди ОСОБА_4 визначив у розмірі 100 тис. гривень на місяць із розрахунку 1 гривня за літр дизельного пального.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 16.05.2022 приблизно о 16.30 годині напроти будівлі регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелемонівська 19, зустрівся з ОСОБА_6 , та висунув йому вимогу щодо надання щомісяця неправомірної вигоди у сумі 100 тис. гривень за не перешкоджання діяльності вказаного виробничого підрозділу та самого ОСОБА_6 як начальника. Також, ОСОБА_4 наголосив на необхідності утворення надлишків дизельного пального для його подальшої незаконної реалізації та сплати йому неправомірної вигоди. Крім того, під час розмови ОСОБА_4 наводив приклади притягнення ним до відповідальності інших службових осіб регіональної філії «Одеська залізниця», які відмовились з ним співпрацювати.

Розуміючи реальність настання негативних наслідків з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вимушено погодився на незаконні вимоги останнього.

У подальшому ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою щодо незаконних дій ОСОБА_4 .

Під час зустрічі, яка відбулась 09.06.2022 приблизно о 10.00 годині, у сквері за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що неправомірну вигоду йому особисто передавати не потрібно та згодом він повідомить про умови та шляхи її передачі.

Надалі, 01.07.2022 приблизно о 11.00 годині до робочого кабінету ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , без попередження прибув підлеглий ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та після з`ясування робочих питань, будучи на одинці з ОСОБА_6 повідомив, що за вказівкою ОСОБА_4 він буде забирати неправомірну вигоду у заявника, про додаткові умови повідомить згодом.

06 липня 2022 року приблизно о 12.45 годині, перебуваючи у кафе «Мангал Експрес» за адресою місто Одеса, вул. Канатна 18/1, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 83600 грн. за нібито викрадене останнім дизельне пальне, за період травень червень 2022 року.

Під час зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , яка відбулась 19.07.2022 приблизно о 09.10 годині на автозаправній станції «ОККО» за адресою: місто Одеса, вул. Балківська 115, ОСОБА_4 підтвердив отримання неправомірної вигоди через ОСОБА_5 .

У подальшому під час зустрічі, яка відбулась 01.08.2022, приблизно о 11.50 годині, у сквері за адресою: м. Одеса, Старосінна площа ОСОБА_4 узгодив з ОСОБА_6 наступну дату передачі чергової неправомірної вигоди за липень 2022 року, а також частину за травень-червень 2022 року.

04 серпня 2022 року, приблизно о 08.15 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, прибув до службового кабінету ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , отримав у останнього чергову частину раніше обумовленої ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 116400 грн., за нібито викрадене ОСОБА_6 дизельне пальне, за період травень червень та липень 2022 року. Одразу після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 затримано співробітниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

Загальна сума отриманої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неправомірної вигоди складає 200000 тис. грн.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

За час проведення досудового розслідування та судового розгляду справи ОСОБА_5 може вжити заходів з метою уникнення покарання у вигляді конфіскації щодо перереєстрації належного йому на праві приватної власності майна, а саме - квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 володіє на праві власності 1/3 зазначеної квартири.

Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 170 КПК України, з метою з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на вказане майно.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, прокурор просив розглядати клопотання про арешт майна без виклику особи, яка є його власником, з метою забезпечення арешту майна.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, власник майна та його представник з метою забезпечення арешту майна у судове засідання не викликались.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 19.05.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене та те, що в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання на частку у розмірі 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 19.05.2022 року за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.
Накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання на частку у розмірі 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1