Номер провадження: 11-сс/813/1089/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

05.08.2022 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000866 від 29.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України

установив

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000866 від 29 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна шкіперську, загальною площею 75,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за громадською організацією «ВМСОТРЛ», заборонено будь-яким особам розпоряджатись будь-яким чином зазначеним об`єктом майна та використовувати його, а також заборонено вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек та проводити дії щодо реєстрації (перереєстрації), об`єднання чи поділу зазначеного об`єкту нерухомого майна, заборонено проводити в ньому будь-які будівельні роботи (реконструкцію, поточний ремонт, капітальний ремонт, тощо).

Також заборонено державним реєстраторам, у тому числі й державним реєстраторам управління державної реєстрації південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань стосовно ГО «ВМСОТРЛ» щодо зміни або внесення відомостей про керівні органи юридичної особи, а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, зміни або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Дослідивши подану апеляційну скаргу та додатки до неї суддя-доповідач дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно з п.3) ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Положеннями ч.7 ст.173 КПК України встановлено, що право оскаржити судове рішення щодо арешту майна мають право підозрюваний, обвинувачений, треті особи.

Згідно з ч.1 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.393 КПК України представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження має право на подачу апеляційної скарги - у частині, що стосується інтересів юридичної особи.

Частиною 4 ст.64-2 КПК України передбачено, що представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути:

особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником;

керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про те, що рішенням позачергової конференції ГО «ВМСОТРЛ» від 26.10.2020 року її було обрано до складу статутного керівного органу ГО «ВМСОТРЛ» - Ради, що підтверджується відповідним протоколом, копія якого була додана до апеляційної скарги. На підставі цього рішення ОСОБА_3 має бути включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також до Реєстру громадських об`єднань як члена Ради ГО «ВМСОТРЛ».

Дослідивши зміст вказаного протоколу суддя-доповідач дійшов висновку про те, що він не наділяє правом ОСОБА_3 на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про арешт майна від 30 липня 2021 року.

При цьому ОСОБА_3 не є керівником громадської організації «ВМСОТРЛ», в матеріалах доданих до апеляційної скарги відсутня довіреність, яка б наділяла її правом представляти інтереси вищевказаної громадської організації в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не наділена правом діяти в суді апеляційної інстанції в інтересах громадської організації «ВМСОТРЛ» та оскаржувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30 липня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000866 від 29 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, які подані особою, що не має право на подачу апеляційної скарги

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Згідно з п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, що її подала.

Разом з цим, відповідно до ч.7 ст.399 КПК України суддя-доповідач роз`ясняє особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 7, 9, 393, 396, п.2) ч.3 ст.399, 419, 422, суддя-доповідач -,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 про арешт майна в межах кримінального провадження №0000866 від 29.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України повернути особі, що її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати ОСОБА_3 .

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що відповідно до ч.7 ст.399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту прийняття рішення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2