Справа № 461/3920/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/154/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000031 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 28.01.2022 року у кримінальному провадженні № 0000031

відносно ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холодновідка Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України,

та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Середкевичі Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 366 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2022 року, якою клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 задоволено.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст. 191 та ч.5 ст.27 ч.2 ст.366 КК України закрито, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 ККП України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особам про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вважає ухвалу незаконною, необгрунтованою та прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що положенням ст. 219 КПК України визначено строк досудового розслідування, який обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом. При цьому строк ознайомлення сторонами з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України не включається в строк досудового розслідування . Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період з моменту направлення або безпосередньо вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 15.09.2021 (справа № 711/3111/19), від 07.12.2021 (справа № 946/1753/20).

На думку апелянта суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що відкриття сторонам матеріалів провадження та скерування обвинувального акту до суду відбулося поза межами строку досудового розслідування. Слід зазначити, що строк досудового розслідування був продовжений у справі до 6 місяців, тобто до 28.03.2021. При цьому 23.03.2021 слідчим було письмово повідомлено учасників процесу, обвинувачених та їх захисників, про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів для ознайомлення у відповідності до вимог ст. 290 КПК України.

Відповідно строк досудового розслідування зупинено 23.03.2021, тобто за 5 днів до закінчення строку досудового розслідування та розпочався строк ознайомлення з матеріалами справи. Учасники, крім ОСОБА_8 , який хворів на корона вірус-19 але в подальшому також приступив до ознайомлення, розпочали ознайомлення з матеріалами справи. Закінчилося ознайомлення 12.05.2021 про що свідчать розписки у справі.

Апелянт наголошує, що строк ознайомлення учасниками процесу з матеріалами справи тривав з 23.03.2021 по 12.05.2021, (з врахуванням зупиненого строку до завершення досудового розслідування на 5 днів) кінцевий термін закінчення досудового розслідування є 16.05.2021. Справа в суд першої інстанції, із затвердженим 12.05.2021 обвинувальним актом, була скерована 13.05.2021, тобто у межах строку досудового розслідування.

Крім того апелянт покликається, що повний текст ухвали, в супереч вимогам ст. 376 КПК України, не був проголошений у п`ятиденний строк, а порушення вимог ст.ст. 370, 376 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для його скасування.

Суд першої інстанції, дослідивши дане кримінальне провадження, встановив, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 , будучи засновником та обіймаючи посаду директора ТОВ «КВМ ЛЮКС», тобто службовою особою наділеною організаційно - розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, зокрема при проведенні робіт на об`єкті «Ремонтно-реставраційні роботи фасадів внутрішнього подвір`я на АДРЕСА_3 », здійснюючи повноваження керівника товариства, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому статутом очолюваного товариства повноваженнями та всупереч п. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999, додатку Т, У до Національного стандарту «Правила визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.13 р. № 293, яким встановлено примірну форму акту приймання виконаних будівельних робіт № КБ-2в, Статуту ТОВ «КВМ ЛЮКС», затвердженого Протоколом № 1 Зборів засновників від 08.06.2016, достовірно знаючи про використаний на вищевказаному об`єкті матеріал нижчої якості та вартості, з корисливих мотивів, 26.12.2019, у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, спосіб та місці, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами, діючи в інтересах очолюваного ним товариства, склав, підписав та видав завідомо неправдиві офіційні документи, що призвело до завищення вартості виконаних робіт, їх невідповідності вимогам проектно-кошторисній документації та спричинення збитків у великих розмірах.

Після чого, ОСОБА_7 , переслідуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння бюджетними коштами, скріпив відтиском мастичної круглої печатки ТОВ «КВМ ЛЮКС» вищевказані документи із внесеними недостовірними даними щодо виду та якості матеріалів, їх завищеної вартості, зокрема, що стосується виконання робіт з листової оцинкованої сталі товщиною 0,7 мм, загальною вагою 1,175044 т, які не відповідали виготовленому проекту, разом із засвідченими підписом і печаткою інженера технічного нагляду, подав їх до ЛНМА імені М.В. Лисенка для відповідного обліку та звітності освоєння (використання) бюджетних коштів на загальну суму 252 372,49 грн.

На підставі зазначених документів, 26.12.2019 ЛНМА імені М.В. Лисенка сформовано платіжні доручення: № 1634 на суму 1 109 216,52 грн..; № 1635 на суму 901 807,72 грн.; № 1636 на суму 1 692 121,19 грн. та здійснено перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 ЛНМА ім. М.В.Лисенка, відкритого в ДКСУ, м. Київ на розрахунковий рахунок ТОВ «КВМ ЛЮКС», № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ АКБ «Львів» на загальну суму 3 703 145,43 грн., з яких безпідставно 252 372, 49 грн.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій, а також проведення робіт які не відповідають проектно-кошторисній документації, директор ТОВ «КВМ ЛЮКС» ОСОБА_7 шляхом зловживання своїм службовим становищем заволодів бюджетними коштами на загальну суму 252 372,49 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном у великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що будучи засновником та обіймаючи посаду директора ТОВ «КВМ ЛЮКС», тобто службовою особою наділеною організаційно - розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, здійснюючи повноваження керівника товариства, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому статутом очолюваного товариства повноваження та всупереч п. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 із змінами, додатку Т, У до Національного стандарту «Правила визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.13 р. №293, із змінами та доповненнями, яким встановлено примірну форму акту приймання виконаних будівельних робіт № КБ-2в, Статуту ТОВ «КВМ ЛЮКС», затвердженого Протоколом № 1 Зборів засновників від 08.06.2016, достовірно знаючи про використаний на вищевказаному об`єкті матеріал нижчої якості та вартості, з корисливих мотивів, 26.12.2019, у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, спосіб та місці, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами, діючи в інтересах очолюваного ним товариства склав, підписав та видав завідомо неправдиві офіційні документи, що призвело до завищення вартості виконаних робіт, їх невідповідності вимогам проектно-кошторисній документації та спричинення збитків у великих розмірах.

Після чого, ОСОБА_7 , переслідуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння бюджетними коштами, скріпив відтиском мастичної круглої печатки ТОВ «КВМ ЛЮКС» вищевказані документи із внесеними недостовірними даними щодо виду та якості матеріалів, їх завищеної вартості, зокрема, що стосується виконання робіт з листової оцинкованої сталі товщиною 0,7 мм, загальною вагою 1,175044 т, які не відповідали виготовленому проекту, разом із засвідченими підписом і печаткою інженера технічного нагляду, подав їх до ЛНМА імені М.В. Лисенка для відповідного обліку та звітності освоєння (використання) бюджетних коштів на загальну суму 252 372, 49 грн.

На підставі зазначених документів, 26.12.2019 ЛНМА імені М.В. Лисенка сформовано платіжні доручення: № 1634 на суму 1 109 216,52 грн.; № 1635 на суму 901 807,72 грн.; № 1636 на суму 1 692 121,19 грн. та здійснено перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 ЛНМА ім. М.В.Лисенка, відкритого в ДКСУ, м. Київ на розрахунковий рахунок ТОВ «КВМ ЛЮКС» № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ АКБ «Львів» на загальну суму 3 703 145,43 грн., з яких безпідставно 252 372, 49 грн.

Отже, ОСОБА_7 , також обвинувачується у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що займаючи посаду - інженера відповідального за ведення технічного нагляду за будівництвом об`єкту «Ремонтно-реставраційні роботи фасадів внутрішнього подвір`я на вул. Нижанківського, 5 у м. Львові», будучи службовою особою наділеною службовими обов`язками, оскільки в межах своєї компетенції мав право ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові до виконання юридичними та фізичними особами та наділений повноваженнями, передбаченими Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.2007, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діяв як пособник у заволодінні бюджетними коштами директором ТОВ «КВМ ЛЮКС» ОСОБА_7 , порушуючи п.п.1.1., 2.1 Договору № 4 від 26.12.2019, відповідно до якого він взяв на себе зобов`язання по забезпеченню (здійсненню) технічного нагляду по вказаному об`єкті, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що директором ТОВ «КВМ ЛЮКС» ОСОБА_7 внесено до офіційних документів недостовірних відомостей щодо виду матеріалів та їх завищення вартості, 26.12.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, місце і спосіб, власноручно підписав та завірив відтиском круглої печатки інженера технічного нагляду, завідомо підроблені офіційні документи: акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень -2 2019 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року від 26.12.2019, та акт .№ 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень -3 2019 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року від 26.12.2019, чим засвідчив, правильність внесених відомостей щодо вартості та виду використаних матеріалів.

Засвідчення інженером технічного нагляду, наведених вище документів із внесеними до них недостовірними відомостями усунуло перешкоди для подальшого виставлення ТОВ «КВМ ЛЮКС» рахунків про перерахування грошових коштів.

На підставі зазначених документів, 26.12.2019 ЛНМА імені М.В. Лисенка сформовано платіжні доручення: № 1634 на суму 1 109 216,52 грн.; № 1635 на суму 901 807,72 грн.; № 1636 на суму 1 692 121,19 грн. та здійснено перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 ЛНМА ім. М.В.Лисенка, відкритого в ДКСУ м. Київ на розрахунковий рахунок ТОВ «КВМ ЛЮКС», № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ АКБ «Львів» на загальну суму 3 703 145,43 грн. з яких безпідставно 252 372, 49 грн.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій, за пособництва ОСОБА_8 , директор ТОВ «КВМ ЛЮКС» ОСОБА_7 заволодів чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем на загальну суму 252 372, 49 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у пособництві заволодінням чужим майном у великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України.

Також, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що займаючи посаду - інженера відповідального за ведення технічного нагляду, будучи службовою особою наділеною службовими обов`язками, діючи як пособник у службовому підробленні, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, і те, що директором ТОВ «КВМ ЛЮКС» ОСОБА_7 , внесено до офіційних документів: акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-2 2019 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року від 26.12.2019 та акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень-3 2019 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року від 26.12.2019, недостовірні відомості щодо вартості виконаних робіт по об`єкту «Ремонтно-реставраційні роботи фасадів внутрішнього подвір`я на АДРЕСА_3 », порушуючи п.п 1.1, п.п. 2.1 Договору № 4 від 26.12.2019, відповідно до якого він взяв на себе зобов`язання по забезпеченню (здійсненню) ехнічного нагляду по вказаному об`єкті 26.12.2019, у невстановлений досудовим розслідуванням більш точний час, місце і спосіб, власноручно підписав та завірив відтиском круглої печатки інженера технічного нагляду завідомо підроблені вищевказані офіційні документи, чим засвідчив, правильність внесених відомостей щодо вартості та виду використаних матеріалів, хоча в дійсності така була завищена на 252 372, 49 грн.

Засвідчені ОСОБА_8 , наведені вище документи із внесеними до них недостовірними відомостями щодо вартості виконаних робіт, усунули перешкоди для подальшого виставлення ТОВ «КВМ ЛЮКС» рахунків про перерахування грошових коштів.

На підставі зазначених документів, 26.12.2019 ЛНМА імені М.В. Лисенка сформовано платіжні доручення: № 1634 на суму 1 109 216,52 грн.; № 1635 на суму 901 807,72 грн.; № 1636 на суму 1 692 121,19 грн. та здійснено перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 ЛНМА ім. М.В.Лисенка, відкритого в ДКСУ м. Київ на розрахунковий рахунок ТОВ «КВМ ЛЮКС», № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ АКБ «Львів» на загальну суму 3 703 145,43 грн. з яких безпідставно 252 372, 49 грн.

Отже, ОСОБА_8 , також обвинувачується у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч. 2 ст. 366 Кримінального Кодексу України, а ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст. 191 та ч.5 ст.27 ч.2 ст.366 Кримінального Кодексу України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, думки обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтримані захисниками-адвокатами ОСОБА_9 , ОСОБА_11 проо відмову в задоволенні апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.1 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення, є доказами, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.
Згідно з вимогами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.01.2021, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000031 від 08.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.191 КК України, продовжено до шести місяців, тобто до 28.03.2021 року.

З клопотанням про продовження строку досудового розслідування прокурор чи слідчий до суду більше не зверталися, тобто доказів, що строк досудового розслідування у подальшому продовжувався немає.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції провів підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд дотримався зазначених вимог закону під час підготовчого судового розгляду справи.
Відповідно до ст.283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження , звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи

Згідно ч.5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в ухвалі в повній мірі, у відповідності до чинного законодавства обгрунтував підстави закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КРК України.

Строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язок прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п.1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст.7, ч.1 ст.21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри.

Такий процесуальний строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Таким чином, застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування навіть на один або кілька днів не є зайвим формалізмом або "правовим пуризмом", оскільки: строки досудового розслідування є граничними; положення ч.5 ст.294 КПК виключають можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Уході розгляду клопотання, судом першої інстанції встановлено наступне.

08.07.2020 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.09.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в межах даного кримінального провадження.

29.09.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у межах даного кримінального провадження.

24.11.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну підозри.

26.01.2021 року продовжено строк досудового розслідування, до 28.03.2021 року.

19.03.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову.

23.03.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову.

23.03.2021 року підготовлено повідомлення підозрюваному ОСОБА_7 та його захисникам, підозрюваному ОСОБА_8 , представнику потерпілого про завершення досудового розслідування.

У період з 25 по 27 березня 2021 року включно відбулося ознайомлення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника з матеріалами досудового розслідування.

11.05.2021 року з матеріалами досудового розслідування ознайомлено представника потерпілого.

12.05.2021 року відбулось ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10

12.05.2021 року складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

13.05.2021 року обвинувальний акт надійшов до суду.

Наведені обставини підтверджуються реєстром матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні щодо проведених процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішень та застосованих заходів кримінального провадження.

Крім того, наведене підтверджується наданими суду копіями відповідних процесуальних документів (протоколами про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, копією ухвали слідчого судді, копіями повідомлень про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження).

Також, наведені обставини, окрім тих які стосуються безпосередньо часу та способу повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваних та їх захисників, ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК); з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК).

Закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові стадії:

початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР;

завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК;

закінчення, яке пов`язане КПК зі зверненням до суду з обвинувальним актом (ст. 283 КПК).

Таким чином, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), як це передбачено у ст. 219 КПК.

Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно положень ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК, не включається у строки досудового розслідування.

Згідно положень ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Встановлені в ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що у даному кримінальному провадженні строк досудового розслідування було визначено до 28.03.2021 року і цей строк більше не продовжувався.

23.03.2021 року ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження. Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 23.03.2021 року, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 розпочали ознайомлення з матеріалами досудового розслідування 25.03.2021 року та завершили його 27.03.2021 року.

Натомість ОСОБА_8 та його захисник були повідомленні та дізнались про факт завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження лише 12.05.2021, тобто перед фактичним ознайомленням із матеріалами кримінального провадження та їх копіюванням.

Таким чином, ОСОБА_8 та його захисник були повідомленні та дізнались про факт завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження поза межами строків на які було продовжено досудове розслідування.

Суд першої інстанції відзначив, що жодного доказу на підтвердження факту ухилення підозрюваних або їх захисників від належного та своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків прокурором не надано. Більше того, прокурором взагалі не надано жодного доказу з приводу того, що ним або слідчим вживалися будь-які передбачені процесуальним законом заходи задля того аби уникнути закінченню строків досудового розслідування до скерування обвинувального акту до суду.

Також, прокурором суду не надано жодного належного та допустимого доказу щодо повідомлення підозрюваних у передбачений КПК спосіб про необхідність з`явитися для оповіщення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування або скерування відповідного повідомлення підозрюваним чи його захисникам у передбачений КПК спосіб. Суду також не надано жодного доказу з приводу того, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжувався у визначений законом спосіб або прокурором чи слідчим вживалися заходи забезпечення кримінального провадження чи зініціювалися питання з цього приводу, задля недопущення закінчення строків досудового розслідування.

З огляду на зазначене вище на думку колегії суддів, суд першої інстанції розглянувши справу, під час підготовчого судового засідання, у відповідності із діючим законодавством та дійшов обгрунтованого висновку про задоволення клопотання сторони захисту щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особам про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.
Відтак у суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження покликання прокурора про те, що суд не взяв до уваги ту обставину, що у вказаному кримінальному провадженні до кримінальної відповідальності притягнуто дві особи, захист яких здійснюється 2 захисниками, а відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України сторонам має бути надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. Кримінальний процесуальний закон не передбачає обрахування строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування окремо щодо кожної особи. Тому останнім днем строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кожному кримінальному провадженні є день, коли остання особа з числа сторін надала письмове підтвердження про ознайомлення.
Апеляційні вимоги прокурора не спростовують правильність висновку суду першої інстанції викладені в ухвалі суду.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали суду чи вплинули на законність постановленого рішення суду, прокурор в апеляційній скарзі не навів, а колегія суддів під час апеляційного перегляду їх не встановила.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому подану апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 28.01.2022 року у кримінальному провадженні № 0000031 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

Згідно з оригіналом

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Ухвала набрала законної сили: 13.05. 2022

Помічник судді

Дата засвідчення копії: 18.05. 2022