Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3395/20
У Х В А Л А

14 липня 2022 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Овручі Житомирської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000467 від 07.11.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою від 19.05.2022 вказане кримінальне провадження було призначене в підготовче судове засідання на 20.05.2022, яке було відкладено на 14.07.2022.

В судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що в ньому дотримані всі норми КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не вбачається.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечують.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, але надали заяви, в яких просять провести підготовче засідання без їх участі.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов до наступних висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Овруцькому районному суду Житомирської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, або зупинення провадження, не має.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. При його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстави для його повернення прокурору відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, в якому прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів,мотивуючи тим, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які мали місце під час обрання та продовження запобіжного заходу, продовжують існувати.

Поряд з тим, від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , в якому захисник просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 6 год. 00 хв. наступної доби, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зменшились. Так, кримінальна справа розглядається судами першої інстанції в третє з 16.11.2020, а його підзахисний перебуває під вартою з 07.11.2020 і по теперішній час.
В зв`язку з подіями, які відбуваються в країні, конвойною службою неможливо доставити обвинуваченого в суд для розгляду справи, хоча він бажає бути присутнім в залі судових засідань, щоб давати покази, задавати запитання учасникам і отримувати кваліфіковану адвокатську допомогу, а також не є можливим швидкий розгляд справи.
Враховуючи час, що минув з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 всі докази перебувають у матеріалах кримінальної справи, що розглядається, а тому сторона захисту вважає, що ризики спотворення чи знищення будь-яких речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та випливу на свідків відсутні.
Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вказує на один з ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
В країні йде війна і ОСОБА_4 не в змозі десь переховуватись, чи кудись втікати, якщо йому буде змінено запобіжний захід не пов'язаний з триманням під вартою, так як існують блок пости по дорогах і перевіряють документи, комендантська година, яку контролюють військові і органи правопорядку.
На момент затримання ОСОБА_4 хоча і неофіційно працював і був годувальником в багатодітній сім`ї. Згідно наданих Гошівським старостою документів про склад сім`ї, то його сім`я, яка проживає по АДРЕСА_1 складається з матері і трьох братів і сестер.
Обвинувачений ОСОБА_4 має реєстрацію місця проживання за вищевказаною адресою і до затримання там проживав, має намір працевлаштування офіційно, оскільки кошти для утримання сім`ї закінчуються, так як матір не може прогодувати і утримувати сім`ю.
З урахуванням стадії кримінального провадження і тих обставин що викладені вище домашній арешт за місцем фактичного проживання у нічний період з 22 год. по 6 год. наступної доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Прокурор в судовому засіданні своє клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав, і просить його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник щодо продовження строку тримання під вартою заперечують. Просять замінити його на домашній арешт, з підстав викладених в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявлених клопотань та долучених до них матеріалів, вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, а клопотання захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження стаття 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, враховує положення ст.ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочинів, які відносяться до категорії тяжких, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме засуджений 17 липня 2020 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 304 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування, призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та скоїв повторні кримінальні правопорушення, що дає підставу вважати, що обвинувачений в подальшому буде ухилятися від суду, судовий розгляд наразі не розпочато, що дає підстави вважати, що існують обгрунтовані ризики впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки усі зазначені особи є місцевими жителями, з метою подальшого спотворення їх показів за для виправдання своїх дій чи підтвердження власної версії події, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане свідчить, що обвинувачений зможе залишити місце проживання та сприйняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Посилання захисника, що перебування обвинуваченого під домашнім арештом забезпечить більш швидкий розгляд кримінального провадження з огляду на проблеми з доставкою осіб, які тримаються під вартою, в судові засідання, суд не може покласти в основу рішення, оскільки жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, захисником не наведено та судом не встановлено.

Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки останній є раніше судимою особою, обвинувачується у вчиненні нових кримінальних правопорушень під час іспитового строку через незначний проміжок часу після ухвалення вироку Коростенським районним судом Житомирської області. Дані про неофіційну роботу обвинуваченого будь-яким чином не підтверджені, відповідно останній не має постійного джерела доходів.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області 20 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 липня 2022 року включно.

Таким чином, враховуючи, що у провадженні відсутні докази того, що ризики, заявлені при обранні міри запобіжного заходу, при неодноразовому продовженні запобіжного заходу, зменшились на час розгляду даного клопотання, з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчиненню нових кримінальних правопорушень, перешкоджанню розгляду кримінального провадження іншим чином, суд вважає, що на даний час наявні правові підстави для продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою на шістдесят днів - до 11.09.2022 року включно та відповідно для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 314-315, 369 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Овруцького районного суду Житомирської області на 11 год. 30 хв. 25 липня 2022 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих і свідків.

В задоволенні клопотання захисника відмовити, а клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 вересня 2022 року включно.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький райсуд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1