печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6864/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2022 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує наступне.
Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 від 30.11.2021 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України.
У клопотанні слідчий вказує, що кримінальне провадження 30.11.2021 виділене з кримінального провадження № 0002254 від 23.11.2020.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2003 у відповідності до наказу Голови СБ України №475-ос від 24.03.2003 громадянина України ОСОБА_7 прийнято на військову службу до Служби безпеки України.
З 28.11.2012 на підставі наказу Голови СБ України № 035 ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки ГУ СБ України в АР Крим, яку він займав до 25.04.2014.
Наказом Голови Служби безпеки України № 1348-ос від 15.11.2013 ОСОБА_7 присвоєно військове звання «підполковник».
В невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_7 , враховуючи його професійні навички та обізнаність в сфері здійснення контррозвідувального захисту в сфері інформаційної безпеки України та добровільну згоду на вступ до складу ФСБ РФ, призначено на посаду начальника так званого 5 відділення відділу КРО УФСБ Росії по Республіці Крим і м. Севастополю.
Крім того, ОСОБА_7 , після переходу на бік ворога до лав ФСБ РФ під час збройного конфлікту, в період з березня 2014 року по теперішній час надавав допомогу спецслужбам Російської Федерації в проведенні підривної діяльності проти України.
Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника так званого 5 відділення відділу КРО УФСБ Росії по Республіці Крим і м. Севастополю разом із заступником начальника так званого 4 напрямку служби КРО УФСБ Росії по Республіці Крим і м. Севастополю ОСОБА_8 , володіючи технічним досвідом, здобутим під час проходження служби у відділі контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки ГУ СБ України в АР Крим та організаторськими здібностями щодо організації контррозвідувального забезпечення інформаційної безпеки за безпосереднього кураторства співробітників ФСБ РФ організував діяльність хакерського угруповання із умовною назвою «Armageddon» завданнями якого є розвідувально-підривна діяльність проти України в інформаційній сфері.
До складу вказаного хакерського угруповання «Armageddon» увійшли колишні співробітники ГУ СБ України в АР Крим та УСБУ у м. Севастопіль, які зрадили військовій присязі перейшли на бік ворога під час збройного конфлікту, вступивши на військову службу до так званого 4 напрямку Служби КРО УФСБ Росії по Республіці Крим і м. Севастополю.
Хакерське угруповання «Armageddon» з березня 2014 року по теперішній час координується співробітниками ФСБ РФ та складається переважно з громадян України колишніх співробітників управлінь СБ України в АР Крим та м. Севастополі, яке здійснює кібератаки, направлені на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), телекомунікаційних мереж України, з метою створювання прихованих технічних каналів витоку інформації, збору конфіденційної інформації (в тому числі інформації з обмеженим доступом), викрадення ідентифікаторів доступу та персональних даних насамперед співробітників правоохоронних органів, військових підрозділів, блокування роботи державних та корпоративних електронних ресурсів України, проведення акцій кібернетичного впливу в інтересах спеціальних та розвідувальних органів РФ, а також вчинення інших злочинних дій.
Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь, АР Крим, зареєстрований та проживаючий за адресою:
АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні державної зради, тобто умисному вчиненні громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України: переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, а також наданні іноземній державі допомоги в проведені підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Таким чином, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до інформації ДКІБ СБУ від 01.11.2021 ОСОБА_7 перебуває на непідконтрольній українській владі тимчасово-окупованій території АР Крим та з 2014 року лінію розмежування не перетинав.
У зв`язку з чим, з метою вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та інших процесуальних дій за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 03.11.2021 направлені повістки про виклик на 08.11.2021.
Указані повістки, у зв`язку із його перебуванням на тимчасово окупованій території та обґрунтованою неможливістю особистого вручення, відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, 05.11.2021 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також в засобі масової інформації загальнодержавної сфери газеті «Урядовий кур`єр» (№ 212 (7080) від 04.11.2021).
У зв`язку з обґрунтованою неможливістю особистого вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 , який перебуває на тимчасово окупованій території та за викликом здійсненим у відповідності до вимог ч. 8 ст. 135 КК України у вищевказаний день не з`явився, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, 11.11.2021 вручено у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, а саме за допомогою поштових послуг АТ «Укрпошта» направлено супровідний лист разом з повідомленням про підозру від 11.11.2021 за адресами місця реєстрації та проживання ОСОБА_7 , а також опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери газеті «Урядовий кур`єр» (№ 217 (7085) від 11.11.2021) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Крім того, у зв`язку з обґрунтованою неможливістю особистого вручення повісток про виклик підозрюваному ОСОБА_7 , який перебуває на тимчасово окупованій території, з метою допиту у якості підозрюваного та проведення інших процесуальних дій ОСОБА_7 викликався на 22.11.2021, 23.11.2021, 24.11.2021, у спосіб передбачений ч. 8 ст. 135 КПК України, а саме за допомогою поштових послуг АТ «Укрпошта» повістки про виклик на вищевказані дати направлялись за адресами реєстрації та проживання ОСОБА_7 , а також опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери газеті «Урядовий кур`єр» (№221 (7089) від 17.11.2021) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Однак, у зазначені в повістках про виклик дати, підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився, про причини не явки не повідомив.
Ураховуючи викладене, постановою слідчого від 25.11.2021 ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук.
Відповідно до листа Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України № 30/6-1099 від 04.02.2022 ОСОБА_7 ухиляється від органів досудового розслідування, перебуває на непідконтрольній українській владі тимчасово окупованій території АР Крим та з 2014 року по 31.01.2022 державний кордон та лінію розмежування з тимчасово непідконтрольними Україні територіями не перетинав.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним.
Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення захисника, дослідивши клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, є серед іншого забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. При чому застосування концепції належної правової процедури являє собою складну багатоелементну систему. Він включає в себе якісне законодавство з вичерпним переліком випадків обмеження прав людини та чіткими умовами таких обмежень; компетентнісну складову - діяльність суб`єктів процесуальної діяльності, яка має відповідати нормам кримінального процесуального кодексу; процедури, спрямовані на вирівняння викривлень процесу, пов`язаних з недобросовісним виконанням процедурних приписів.
Оскільки стороною захисту ставиться питання про неможливість продовження запобіжного заходу з огляду на порушення правил підсудності розгляду даного клопотання, слідчий суддя перш за все розглядає це питання.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.
Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання, а саме:
- інформація Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки (далі - ДКІБ) СБУ від 20.09.2021 №30/6-10200 на виконання доручення;
- лист Управління роботи з особовим складом СБУ від 01.10.2021 з додатком № 11/6-5898 від 01.10.2021;
- лист Департаменту контррозвідки СБУ від 25.11.2021;
- розпорядження Голови СБУ № 44 від 24.03.2014;
- архівний витяг з наказу № 872-ос від 25.04.2014 щодо ОСОБА_7 ;
- архівний витяг з наказу № 475-ос від 24.03.2003 щодо ОСОБА_7 ;
- інформація ДКІБ СБУ від 08.10.2021 №30/6-10733 на виконання доручення;
- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.09.2021;
- протокол огляду від 12.10.2021;
- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 13.10.2021
- протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 13.10.2021
- протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 13.10.2021
- протоколи пред`явлення особи для впізнання за голосом зі свідком ОСОБА_16 від 13.10.2021 із довідками;
- протоколи пред`явлення особи для впізнання за голосом зі свідком ОСОБА_15 від 13.10.2021 із довідками;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом зі свідком ОСОБА_17 від 13.10.2021 із довідкою;
- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_16 від 25.10.2021;
- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 26.10.2021;
- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_18 від 26.10.2021;
- протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 27.10.2021;
- лист ДКІБ СБУ від 27.10.2021 № 30/6-11521 щодо надання інформації;
- протокол допиту свідка ОСОБА_20 з додатками від 18.11.2021;
- протокол огляду від 09.11.2021 матеріалів досудового розслідування у кримінального провадження № 0000457;
- протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 09.03.2017 та від 22.03.2017;
- протокол огляду від 02.11.2021 матеріалів досудового розслідування у кримінального провадження № 0000059.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_7 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.
Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1