Справа № 441/1325/19
пр.№ 1-кп/464/146/22
14 червня 2022 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України,
за участі сторін кримінального провадження з боку:
обвинувачення - прокурора ОСОБА_6 ;
захисту- обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 ,
з участю сторін провадження,
в с т а н о в и в :
Указане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово покидати житло та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальних правопорушеннях та відповідних ризиків.
Сторона захисту заперечила клопотання прокурора в частині носіння електронного браслету та просила обрати домашній арешт в нічний час.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова суду від 26.07.21. обвинуваченом змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово покидати житло та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, який неодноразово продовжувався, зокрема і ухвалою суду від 15.04.22.
Під час судового розгляду за нормами ч.1 ст.331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 2 ст.331 КПК України визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За нормами ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні, зокрема, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, такий може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово покидати житло з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, суд бере до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень, їх класифікацію відповідно до ст.12 КК України, тяжкість передбачуваного за такими покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також з огляду на особу обвинуваченого, його соціальний, сімейний та матеріальний стан, стан його здоров`я, а тому робить висновок щодо наявності відповідних обставин, які у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що на даний час обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконними (засобами) впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини у справі.
Таким чином, за наявності на даний час вищевказаних ризиків та стадії, на якій перебуває розгляд кримінального провадження, необхідність у продовженні запобіжного заходу відносно нього повністю себе виправдовує, як такий, що зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України. Отже клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово покидати житло та покладенням обов`язків підлягає до задоволення.
Застосування даного запобіжного заходу із застосуванням відповідних обов`язків буде достатньою гарантією для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, що виключає думку сторони захисту про незастосування обов`язку носити засіб електронного контролю.
У суду відсутні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло цілодобово, в якому проживатиме обвинувачений, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Інший більш м`який запобіжний захід не може бути обраний обвинуваченому з урахуванням захисту інтересів суспільства від кримінальних посягань та зважаючи на ступінь суспільної небезпечності інкримінованих злочинів.
Керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
задоволити клопотання прокурора.
Продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашного арешту із забороною цілодобово покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , до 14 серпня 2022 року, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- носити засіб електронного контролю;
- не відлучатись з місця проживання - будинок АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали суду становить 2 місяці, тобто до 14 серпня 2022 року.
Ухвалу передати для:
- організації її виконання та контролю за таким процесуальним прокурорам Львівської обласної прокуратури
- виконання Яворівському районому ВП ГУ НП у Львівській області.
Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді: