ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2329/22
Провадження № 1-в/210/375/22

"08" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ДУ "КВК № 80" ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження)з ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» клопотання начальника установи Криворізької виправної колонії № 80 полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу строком на два місяці,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначається, що 31.07.2022 року близько 06 години 20 хвилин, під час режимного заходу «Сніданок», в строю відділення СПС № 13 був відсутній засуджений ОСОБА_5 , якого в подальшому було виявлено на своєму спальному місці. При спілкуванні з представниками адміністрації засуджений ОСОБА_5 почав висловлювати своє невдоволення режимом утримання та діями співробітників установи, розмовляв грубо, звертався на «ТИ». Під час розмови з засудженим ОСОБА_7 від нього відчувався різкий запах алкоголю з ротової порожнини та останній мав розширені зіниці очей, незв`язну мову. Після цього даного засудженого було супроводжено до адміністративної будівлі «Штаб», де йому запропоновано пройти тест на предмет вживання алкоголю за допомогою алкотестера «Алкофор 107», на що останній відмовився проходити тест в грубій та категоричній формі, посилаючись на свої внутрішні переконання, та бажання уникнути відповідальності за вживання спиртовмісних речовин.

Засудженого ОСОБА_5 було оглянуто медичними працівниками, та згідно мед. довідки від 31.07.2022 року у останнього виявлено залишкові явища вживання алкогольних напоїв. Далі засудженого ОСОБА_5 було супроводжено до ДІЗО установи, на підставі постави начальника установи від 31.07.2022 року за порушення вимог режиму утримання котрі були вчинені раніше. Під час поміщення засудженому ОСОБА_5 було роз`яснено абзац 10 ч. 6 розділу ХХІ ПВР, про те що засуджені, які поміщаються до ДІЗО підлягають особистому обшуку з роздяганням, та запропоновано здати заборонені предмети, якщо такі маються у нього, на що останній почав в категоричній формі відмовлятись виконувати законні вимоги представників адміністрації, а саме надати особисті речі для проведення обшуку, зняти одяг, перешкоджав працівникам адміністрації виконувати свої службові обов`язки, а саме проводити повний обшук, розмахував руками. При цьому поводив себе зухвало, нетактовно, виражався нецензурною лайкою в бік працівників адміністрації, виказував своє невдоволення режимом утримання, законними діями представників адміністрації. Після цього засудженому ОСОБА_5 було доведено, що до нього буде застосовано фізичну силу, на що останній продовжував протиправні дії, в результаті чого до нього було застосовано фізичну силу та проведено повний обшук.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 намагався здобути привілейоване ставлення до себе та поліпшити умови відбування дисциплінарного покарання в ДІЗО та підвищити свій авторитет серед інших засуджених, щоб в подальшому зайняти певне місце в злочинній ієрархії.

На прохання представників адміністрації надати письмове пояснення на ім`я начальника установи останній відповів категоричною відмовою, про що було складено відповідний акт.

Дане порушення вимог режиму відбування покарання засуджений допустив свідомо, розуміючи негативний характер дії посилаючись на внутрішні переконання та прагне зайняти певне місце у злочинній ієрархії, в скоєному не розкаюється.

Мотивом є свідома демонстрація зневажливого ставлення до встановлених законом вимог адміністрації та вперте небажання останнього довести своє виправлення.

Причиною скоєння даного порушення є психологічна установка на протиправну поведінку засудженого ОСОБА_5 , висока криміногенна зараженість його особистості, свідоме розуміння всіх негативних наслідків які могли настати в наслідок його дій.

Засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання неодноразово поміщався до ДІЗО установи та належних висновків не робить. 11.01.2022 року засудженого ОСОБА_5 було попереджено, що якщо він найближчим часом не змінить своєї поведінки та свого ставлення до режиму відбування покарання до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді переведення до ПКТ, але засуджений ОСОБА_5 свідомо не бажає ставати на шлях виправлення та продовжує систематично порушувати вимоги режиму відбування покарання, навіть перебуваючи в дисциплінарному ізоляторі не виконує законні вимоги представників адміністрації.

Засудженого ОСОБА_5 було викликано до адміністративної будівлі де в службовому кабінеті повторно доведені покладені на засуджених обов`язки визначені абзацами 2, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та абзацами 2, 3, 6, 9 п. 3 розділу ІІ ПВР та абзацами 4, 6 п. 1 розділу IV ПВР та встановлені заборони визначені абзацами 3, 9, 11 ч. 4 ст. 107 КВК України, та абзацами 3, 9, 11 п. 4 розділу ІІ ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення з приводу допущеного ним порушення та ознайомитися з матеріалами перевірки, але засуджений ОСОБА_5 повторно відповів категоричною відмовою, що також свідчить про те, що останній не бажає усвідомити свою провину у вчиненому проступку та не піддається будь-яким заходам виховного впливу, про що було складено акт.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 , не виконав покладені на засуджених обов`язки визначені абзацами 2, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України і абзацами 2, 3, 6, 9 п. 3 розділу ІІ ПВР та абзацами 4, 6 п. 1 розділу IV ПВР, а також порушив встановлені заборони визначені абзацами 3, 9, 11 ч. 4 ст. 107 КВК України, та абзацами 3, 9, 11 п. 4 розділу ІІ ПВР.

У зв`язку з чим просить суд перевести засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу строком на 2 (два) місяці, як крайній захід дисциплінарного впливу.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 вину визнав частково, а саме не погодився з алкогольним сп`янінням, не заперечував проти переведення до приміщення камерного типу строком на двадцять днів.
Прокурор підтримав заявлене клопотання частково, просив застосувати захід стягнення строком на один місяць.

Представник КВК 80 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Відповідно до ст. 133 КВК України злісним порушенням установленого порядку відбування покарання є вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів; виготовлення, зберігання, придбання, розповсюдження інших заборонених предметів, участь у настільних азартних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинення дрібного хуліганства; систематичне ухилення від лікування захворювань, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Статтею 134 КВК України визначений порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, за ч. 1 - при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Згідно п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до ст. 131-1 КВК України, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Як встановлено з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання дванадцять разів поміщався до ДІЗО установи та належних висновків не зробив. 11.01.2022 року засудженого ОСОБА_5 було попереджено, що якщо він ближчим часом не змінить своєї поведінки та свого ставлення до режиму відбування покарання до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді переведення до ПКТ, але засуджений ОСОБА_5 свідомо не бажає ставати на шлях виправлення, змінити своє ставлення до представників адміністрації, режиму відбування покарання в цілому та продовжує систематично порушувати вимоги режиму відбування покарання.

Засудженого ОСОБА_5 було викликано до адміністративної будівлі де в службовому кабінеті повторно доведені покладені на засуджених обов`язки визначені абзацами 2, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та абзацами 2, 3, 6, 9 п. 3 розділу ІІ ПВР та абзацами 4, 6 п. 1 розділу IV ПВР та встановлені заборони визначені абзацами 3, 9, 11 ч. 4 ст. 107 КВК України, та абзацами 3, 9, 11 п. 4 розділу ІІ ПВР та повторно запропоновано надати письмове пояснення з приводу допущеного ним порушення та ознайомитися з матеріалами перевірки, але засуджений ОСОБА_5 повторно відповів категоричною відмовою, про що було складено відповідний акт.

Засуджений ОСОБА_5 свідомо не бажає стати на шлях виправлення, систематично порушує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Вищевказаний факт підтверджується рапортами представників адміністрації та відео фіксацією події.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 не виконав покладені обов`язки визначені абзацами 2, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України та абзацами 2, 3, 6, 9 п. 3 розділу ІІ ПВР та абзацами 4, 6 п. 1 розділу IV ПВР та встановлені заборони визначені абзацами 3, 9, 11 ч. 4 ст. 107 КВК України, та абзацами 3, 9, 11 п. 4 розділу ІІ ПВР.

Засідання дисциплінарної комісії щодо застосування до засуджених заходів дисциплінарного впливу відбулось 05 серпня 2022 року і матеріали клопотання, як того вимагає ст. 135 КВК України, скеровані до суду.

Отже, адміністрація установи виконання покарання належним чином дотрималась вимог закону та в межах строку передбаченого ч.6 ст. 135 КВК України, а саме 05 серпня 2022 року, у строк 24 години з дня прийняття рішення дисциплінарної комісії, направила подання щодо ОСОБА_5 .

Враховуючи причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінку засудженого до вчинення проступку, кількість та характер раніше накладених стягнень на нього, а саме 37 разів, а також результати проведення розслідування, вперте небажання засудженого ставати на шлях виправлення, порушення вимог режиму утримання після попередження про можливість переведення останнього до ПКТ, також зазначене свідчить про те, що застосування до засудженого ОСОБА_5 заходів впливу є безуспішними, а тому накладення у конкретному випадку стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу є виправданим та доцільним.

Однак суд вважає, що адміністрацією ДУ «Криворізька виправна колонія №80» не обґрунтовано необхідність переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу строком саме на два місяці.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне застосувати до засудженого стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 30 діб, оскільки застосовані інші заходи впливу не дали результату і поведінка засудженого не змінилась.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 134 КВК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання накладеного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 537,539 КПК України, ст.ст.132-134 КВК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про переведення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу задовольнити частково.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» строком на 30 (тридцять) діб.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Стягнення звертається до виконання негайно.

Засуджений може оскаржити застосоване до нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 08 серпня 2022 року в приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (зал судових засідань № 306, м. Кривий Ріг, проспект Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1