Справа № 216/6195/20
провадження 1-кп/216/288/22
УХВАЛА
іменем України
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 березня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3 , який приймає участь у режимі відео конференції;

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Судом встановлено, що ухвалою судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рога від 28.01.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 28.03.2022 включно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ) строком на 60 діб, оскільки на теперішній час ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали та продовжують існувати, на підставі цього вважає що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам зазначеним вище, тому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на теперішній час не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник кожен окремо в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечували. Захисник ОСОБА_5 вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України та перелічені прокурором, не обґрунтовані та нічим не підтвердженні, крім того, матеріалами справи не підтверджено, останній може переховуватися від суду, та впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню. Тому просить змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт з застосуванням електронним засобам за місцем відбування за адресою АДРЕСА_1 , в квартирі яку отримав обвинувачений у спадок.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, тобто у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, яке карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

При цьому, статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження запобіжного заходу в силу вимог ст. 199 КПК України, є обставини, які свідчать про те, що ризики які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились та відсутня можливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 не наведено вагомих підстав, які б слугували для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Крім того, стороною захисту в судовому засіданні не надано суду доказів в підтвердження права власності обвинуваченого ОСОБА_3 на квартиру в АДРЕСА_1 , докази того, що вказана квартира була отримана обвинуваченим у спадок після смерті батька та є придатною для проживання також матеріали справи не містять. Отже обставини на які посилається сторона захисту є голослівними, адже не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Тому вказані обставини позбавляють суд можливості вирішити питання щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою та домашній арешт, тому суд не бере їх до уваги та вважає клопотання обвинуваченого передчасним.

Крім того, слідчий суддя відмічає, що стороною захисту не надано доказів в підтвердження того хто саме буде утримувати обвинуваченого в разі зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суддя бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, що спричинило смерть ОСОБА_7 , з урахуванням позиції потерпілої, яка наполягала на триманні під вартою обвинуваченого, при цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме такий запобіжний захід є співмірним у вказаному кримінальному провадженні.

Суддя вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 є військовозобов`язаний, раніше судимий, може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінального правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б стримати останнього не покидати тимчасового вказаного місця мешкання та не покидати межі м. Кривого Рогу або м. Дніпра, свідчить про можливе виникнення у обвинуваченого бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тому з метою уникнення вказаного покарання, не маючи міцних соціальних зв`язків, утриманців, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків судового розгляду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні та проходили разом із ним військову службу в одному підрозділі, а інші проживають в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці, тобто це свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначене вказує на необхідність продовження застосованого відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 знаходиться на розгляді в Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, строк тримання під вартою спливає 28.03.2022, до спливу цього строку судове провадження не буде завершене з об`єктивних причин, оскільки в судовому засіданні ще не допитані обвинувачений, свідки та не досліджені матеріали кримінального провадження, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу на теперішній час не має, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) строком на два місяця, тобто до 25.05.2022 включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 331, ч. 2 ст. 369, 371, ст. 372 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням останнього на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) строком на два місяця, тобто до 25 травня 2022 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити ІНФОРМАЦІЯ_4 , для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1