Провадження № 1-кс/761/9176/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1., при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінярд» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року (справа №761/6879/18) у кримінальному провадженні №0000912 від 25 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України,

ВСТАНОВИВ :

19 серпня 2022 року адвокат ОСОБА_3, яка діє в інтересах ТОВ «Грінярд», звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року (справа №761/6879/18) у кримінальному провадженні №0000912 від 25 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, в обґрунтування якого зазначила наступне.

В провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000912 від 25 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладено арешт на земельні ділянки, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування складських приміщень для обслуговування жителів територіальної громади району. Вказані земельні ділянки належать на праві власності ТОВ «Грінярд» на підставі договорів купівлі - продажу між ТОВ «ДІМАКС» та ТОВ «Грінярд».

Вказує, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області розглядалась справа №904/9796/17 про банкрутство ТОВ «ДІМАКС», за заявою ліквідатора ТОВ «ДІМАКС», в тому числі, і про визнання недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів - договорів купівлі - продажу п`яти земельних ділянок, укладених 10 березня 2017 року між ТОВ «Дімакс» та ТОВ «Грінярд».

Ухвалою Господарського суду від 08 лютого 2022 року справа №904/9796/17 про банкрутство ТОВ «ДІМАКС» було задоволено заяву ліквідатора про затвердження мирової угоди. Провадження у справі №904/9796/17 закрито.

Крім того, просить врахувати, що посадовим особам ТОВ «Грінярд» підозра в кримінальному провадженні №0000912 від 25 січня 2018 року не пред`явлена. Отже ТОВ «Грінярд» правомірно володіє і використовує зазначені земельні ділянки, в наслідок чого відсутні підстави обмежувати власника у праві володіти своїм майном.

Представник ТОВ «Грінярд» - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час повідомлялася завчасно та належним чином. Адвокат ОСОБА_3 подала на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без її участі.

Уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, причин неявки слідчому судді повідомлено не було, а тому враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого.

Слідчий суддя вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000912 від 25 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладено арешт на земельні ділянки, цільове призначення яких для будівництва та обслуговування складських приміщень для обслуговування жителів територіальної громади району. Вказані земельні ділянки належать на праві власності ТОВ «Грінярд» на підставі договорів купівлі - продажу між ТОВ «ДІМАКС» та ТОВ «Грінярд».

Разом з тим, адвокатом ОСОБА_3 при зверненні до слідчого судді з зазначеним клопотанням не долучено належним чином завіреної копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року, на підставі якої було накладено арешт на вищезазначені земельні ділянки. Не надано такої копії ухвали слідчого судді і в судовому засіданні, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити факт накладення арешту на майно, підстави та мету застосування такого арешту, перелік майна та заборони, які накладені на таке майно.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінярд» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року (справа №761/6879/18) у кримінальному провадженні №0000912 від 25 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1