Справа 756/847/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2253/2022 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2022 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 27 червня 2022 року включно.
Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, а також існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. На підтвердження існування ризику переховування останнього, суд звернув увагу на те, що ОСОБА_8 має громадянство інших країн, а також здійснив втечу з під варти та перебував у розшуку. Окрім того указав, що на даному етапі провадження відсутні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також з метою запобігання перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів скарги указала на те, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу не відповідало вимогам ч.3 ст.199 КПК України, у зв`язку із чим у суду були відсутні правові підстави для його розгляду. Зокрема, захисник звернула увагу на те, що клопотання прокурора не містило належним чином викладених аргументів та доказів щодо існування ризиків, зазначених у ст.177 КПК України. Щодо констатованого судом ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, то цей ризик з огляду на тривале перебування останнього в умовах ізоляції, потребує встановлення інших релевантних факторів. Вказані твердження захисник обґрунтувала сталою практикою Європейського суду з прав людини. Ризики вчинення ОСОБА_8 нових злочинів та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які суд визнав доведеними, на переконання захисника не підтверджуються жодними доказами та порушують принцип презумпції невинуватості. Захисник звернула увагу на дані про особу ОСОБА_8 , який має міцні соціальні зв`язки, до якого можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю або застави, які будуть відповідати меті застосування запобіжного заходу. Просила скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю або застави.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченого та захисника, які підтвердили доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;
вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Як вбачається із апеляційної скарги, захисником порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із ухваленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 28.04.2022 року, строк тримання обвинуваченого був визначений до 27.06.2022 року. Із 28.06.2022 року щодо обвинуваченого діяла інша ухвала, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду провадження судом апеляційної інстанції ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 28.04.2022 року про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою фактично втратила чинність, а висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.
Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному поводженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія покликана на запобігання існуючій на даний час та потенційно імовірній протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, тобто потенційній, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можливо лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду провадження оскаржувана ухвала втратила чинність та фактично відпали об`єктивні підстави та можливості перевірки її законності та обґрунтованості, на переконання колегії суддів унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог ОСОБА_8 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.
Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.
Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 27 червня 2022 року включно залишити без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4