Cправа № 127/8935/22
Провадження № 1-кс/127/3795/22
У Х В А Л А
Іменем України
04 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
слідчого: ОСОБА_3 ,
власника майна: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000279, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000279 від 15.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від ГУ Пенсійного фонду у Вінницькій області, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами, що виразились у шахрайському заволодінні грошовими коштами Пенсійного фонду України в сумі 21 857,49 гривень.
Встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області перебувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як отримувач пенсії за віком. Пенсія ОСОБА_6 виплачувалась через відділення АТ «Ощадбанк» (рахунок № НОМЕР_2 ).
За результатами звірки даних органів державного реєстру актів цивільного стану та ПФУ, встановлено факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проте по пенсійній справі ОСОБА_6 за період з 01.05.2021 по 31.07.2021 виникла переплата пенсій в сумі 21 998,86 гривень. В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 26.07.2021 направлено листа до АТ «Ощадбанк» про повернення надлишково перерахованих коштів в сумі 21 998,86 гривень. На вказаний лист отримано відповідь, в якій зазначалось, що установою банку повернуто кошти у сумі 141,37 гривень. Решту грошових коштів залишились не повернутими з підстав відсутності їх в банку.
В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що на початку квітня 2021 року (точної дати та часу слідством не встановлено) ОСОБА_4 , після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, отримала її іменну банківську картку, що була прикріплена до банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Ощадбанк» та на який надходили грошові кошти з Пенсійного фонду України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В подальшому, ОСОБА_4 достовірно знаючи про смерть ОСОБА_6 та про те, що на банківський рахунок № НОМЕР_2 належний ОСОБА_6 надходило пенсійне забезпечення, усвідомлюючи те, що документи до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану будь-ким з рідних ОСОБА_6 , для отримання свідоцтва про смерть подані не були, а отже Пенсійний фонд України не мав відомостей про смерть останньої, надавала банківську картку належну ОСОБА_6 своєму знайомому ОСОБА_7 , який в свою чергу здійснював зняття грошових коштів з даної банківської картки.
Так в ході досудового слідства 02.05.2022, відповідно до ухвали Вінницького міського суду №127/8703/22 від 28.04.2022, за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 11 128Gb», IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із наявною сім-картою з номером телефону НОМЕР_5 .
02.05.2022 вищезазначене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000279 від 15.03.2022.
Вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна та просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, за викладених в ньому обставин, просив клопотання задовольнити та додатково пояснив, що вилучений мобільний телефон марки «Iphone 11 128Gb», IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із наявною сім-картою з номером телефону НОМЕР_5 , після проведення обшуку передано службовим особам кіберполіції України у Вінницькій області для огляду з метою встановлення на вказаному мобільному телефоні інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення поданого клопотання, посилаючись на те, що вилучений мобільний телефон не є речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містить на собі його слідів та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Разом з тим ОСОБА_4 повідомила суду, що вказаний мобільний телефон із наявною в ньому сім картою є робочим мобільним телефоном у здійсненні нею професійної діяльності (нотаріальної діяльності), а тому накладення арешту на вказаний телефон позбавить її можливості належним чином працювати.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000279, заслухавши думку слідчого, пояснення власника майна, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000279 від 15.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами, що виразились у шахрайському заволодінні грошовими коштами Пенсійного фонду України в сумі 21 857,49 гривень.
Також в ході розслідування встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області перебувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як отримувач пенсії за віком. Пенсія ОСОБА_6 виплачувалась через відділення АТ «Ощадбанк» (рахунок № НОМЕР_2 ).
За результатами звірки даних органів державного реєстру актів цивільного стану та ПФУ, встановлено факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проте по пенсійній справі ОСОБА_6 за період з 01.05.2021 по 31.07.2021 виникла переплата пенсій в сумі 21 998,86 гривень. В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 26.07.2021 направлено листа до АТ «Ощадбанк» про повернення надлишково перерахованих коштів в сумі 21 998,86 гривень. На вказаний лист отримано відповідь, в якій зазначалось, що установою банку повернуто кошти у сумі 141,37 гривень. Решту грошових коштів залишились не повернутими з підстав відсутності їх в банку.
В ході подальшого досудового розслідування встановлено, що на початку квітня 2021 року (точної дати та часу слідством не встановлено) ОСОБА_4 , після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, отримала її іменну банківську картку, що була прикріплена до банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Ощадбанк» та на який надходили грошові кошти з Пенсійного фонду України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_4 достовірно знаючи про смерть ОСОБА_6 та про те, що на банківський рахунок № НОМЕР_2 належний ОСОБА_6 надходило пенсійне забезпечення, усвідомлюючи те, що документи до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану будь-ким з рідних ОСОБА_6 , для отримання свідоцтва про смерть подані не були, а отже Пенсійний фонд України не мав відомостей про смерть останньої, надавала банківську картку належну ОСОБА_6 своєму знайомому ОСОБА_7 , який в свою чергу здійснював зняття грошових коштів з даної банківської картки.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2022 по справі №127/8703/22 надано дозвіл старшому слідчому відділення СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та слідчим, які діють у складі групи слідчих у кримінальному провадженні №0000279 від 15.03.2022, на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення мобільного телефону, із наявною сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_5 .
В подальшому, 02.05.2022 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 11 128Gb», IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із наявною сім-картою з номером телефону НОМЕР_5 .
02.05.2022 вищезазначене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000279 від 15.03.2022.
Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000279 від 15.03.2022, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2022 по справі №127/8703/22, протоколом обшуку від 02.05.2022 та постановою слідчого від 02.05.2022 про визнання речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Iphone 11 128Gb», IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із наявною сім-картою з номером телефону НОМЕР_5 .
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: