Справа № 447/569/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/321/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України; зарахувати засудженому строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, вказує на те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На даний момент засуджений не працює, оскільки в нього хворі нирки, після умовно-дострокового звільнення планує тимчасово бути на утриманні брата, поки не знайде якусь роботу.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених у ній.

Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення апеляційних вимог заперечила, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши доповідача, позицію учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно з ч. 3 ст. 81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання вказаних вище вимог закону дотримано в повній мірі.

Згідно з наданою до клопотання характеристикою, ОСОБА_7 перебуває у місцях позбавлення волі з 27 квітня 2021 року. Перебуваючи у СІЗО м. Чернівці, з 27 квітня 2021 року, порушення встановлених правил внутрішнього трудового розпорядку не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався. У державну установу «Миколаївська виправна колонія (№50)» прибув 2 вересня 2021 року, за час перебування в установі зарекомендував себе позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці у майстерні установи заохочувався один раз. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, робить для себе належні висновки. Крім того, засуджений бере участь у програмах диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», прагне до реалізації даної програми.

Дослідивши матеріали, що характеризують особу засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до останнього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, адже, хоч і не притягувався до дисциплінарної відповідальності, за весь час відбування покарання заохочувався лише один раз. Окрім того, останній не працює, покликаючись на незадовільний стан здоров`я. Водночас, в апеляційній скарзі сторона захисту зазначає, що після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 має намір працевлаштуватись вантажником. Наведене ставить під сумнів обґрунтованість відмови засудженого від роботи в установі відбування покарання та, як наслідок, доведеність його виправлення.

На думку колегії суддів, участь ОСОБА_7 у заходах виховного характеру свідчить про те, що поведінка засудженого зазнає позитивних змін, однак на даний час підстави стверджувати, що останній дійсно став на шлях виправлення та довів даний факт, відсутні.

Наведені захисником в апеляційній скарзі обставини та дані колегія суддів не вбачає підставою для скасування оскаржуваної ухвали та застосування умовно-дострокового звільнення.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вірного висновку про недоведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому суд належним чином мотивував прийняте рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну рішення суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Стосовно заявленої адвокатом ОСОБА_6 апеляційної вимоги про зарахування судом ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання, то така не може бути вирішена колегією суддів апеляційного суду, оскільки клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення, з огляду на статті 537, 539 КПК України, вирішуються місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. Водночас, апеляційний суд наділений компетенцією перегляду рішення місцевого суду за результатами розгляду такого клопотання.

З урахуванням того, що адвокат ОСОБА_6 з відповідним клопотанням до місцевого суду не звертався, однак долучив таке до апеляційної скарги, колегія суддів позбавлена можливості здійснити розгляд такого, а тому роз`яснює апелянту, що з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення він може звернутися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання

Ураховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4