Справа № 597/1046/22
Провадження № 1-кп/597/71/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 від 07.06.2022 року, з угодою про визнання винуватості, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Садки Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта базова вища, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

встановив:

20.02.2022 року біля 11 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебував у господарстві сусідки ОСОБА_6 , а саме: у житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить останній. На той час ОСОБА_6 була відсутня за місцем свого проживання. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошей та виробів із золота. Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу із сумки, яка лежала на дивані, викрав гроші у сумі 14000 євро, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 450756 гривень 60 копійок, 2000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 56600 гривень, ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота 750 проби, вагою 6,3047 грам, вартістю 14389 гривень 21 копійка, ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота 750 проби, вагою 4,8852 грама, вартістю 10236 гривень 57 копійок, ланцюжок, виготовлений зі сплаву на основі золота 750 проби, вагою 4,8858 грама, вартістю 9200 гривень 16 копійок. Після цього, ОСОБА_3 з викраденим з місця події втік, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_6 на загальну суму 541182 гривні 54 копійки.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великих розмірах.
30 вересня 2022 року між прокурором Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні№0000143 від 07.06.2022 року, та в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, спричиненої потерпілій, згідно ст.66 КК України, судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілої ОСОБА_6 щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки заподіяна ОСОБА_6 шкода відшкодована обвинуваченим у повному обсязі, жодних претензій потерпіла до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі підозри дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2022 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`яшкують покарання, особи винуватого, доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період дії іспитового строку суд вважає, що на нього слід покласти передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов'язки, які, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Суд також вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 , керуючись ст.124 КПК України, слід стягнути процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведених судової дактилоскопічної, судової товарознавчої експертиз і судової експертизи матеріалів та сплавів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2022 року, між прокурором відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000143 від 07.06.2022 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Згідно з п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні: три ланцюжки із жовтого металу, які належать ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведеної судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-22/5694-Д від 22.06.2022 року, судової експертизи металів та сплавів №СЕ-19/109-22/5798-ФХД від 01.08.2022 року, судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-22/7853-ТВ від 09.09.2022 року, у розмірі 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Валентина ШЕВЧУК