Справа № 592/2841/22
Провадження № 1-кп/592/291/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0000241, відомості за якими 29.03.2022 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2022 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162 КПК України (вхідний № 8292/22 від 11.05.2022 року) (а. п. 1-4) .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2022 року суддю Ковпаківського районного суду м. Суми було визначено головуючим суддею у справі № 592/2841/22, провадження № 1-кп/592/291/22 (а. с. 19) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2022 року по справі № 592/2841/22, провадження № 1-кп/592/291/22 було призначено підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162 КК України, на 13.05.2022 року на 10 годину 00 хвилин у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 11 в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми одноособово під головуванням судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 . В підготовче судове засідання було ухвалено викликати осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисника (а. с. 20) .

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, оскільки підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні. Заяв і клопотань від них не поступило.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заявив усне клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам ст. 279, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. А саме: стороною обвинувачення ОСОБА_3 29.03.2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, 31.03.2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, 11.04.2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162 КК України, без дотримання вимог ст. 279 КПК України, згідно якій у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор. А у відповідності до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, на думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , прокурор мав повідомити зміну раніше повідомленої підозри, а не повідомити про нову підозру його підзахисному. Крім того, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Не зазначення в обвинувальному акті відомостей про застосування потерпілим ОСОБА_5 табельної зброї, на думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , є недоліком у викладенні фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Саме з цих підстав захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. ст. 279, 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_6 підтримав, просив його задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 279, 291 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки, на їхню думку думку, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК УКраїни. Вони просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Вислухавши думки усіх учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали обвинувального акту та додатки до нього, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

В п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам КПК України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Щодо викладу правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність, то суд вважає, що КПК України не дозволяє прокурору зазначати цю кваліфікацію на власний розсуд, прокурор має робити це з врахуванням того, що зібрані під час досудового розслідування докази визнані ним достатніми для складання обвинувального акта та того, що обов`язок доказування відповідно до ст. 92 КПК України лежить саме на прокуророві.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03.07.2019 року у справі № 273/1053/17, провадження № 51-8914км18, відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82858171) .

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Щодо неконкретності обвинувачення, суд зазначає, що під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим також є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Аналогічні вимоги до обвинувачення містяться в п. 51 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ващенко проти України від 26.06.2008 року де зазначено про те, що поняття обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (Фоті та інші проти Італії (Foti and Others v. Italy ) , п. 53 рішення від 10.12.1982 року, та Озтурк проти Німеччини (Ozturk v. Germany ) , п. 53 рішення від 21.02.1984 року) .

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Маттоціа проти Італії від 25.07.2000 року, зокрема, зазначено про те, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. b ч. 3 ст. 6 Конвенції.

Суд наголошує на тому, що конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.

Із зазначеного обвинувального акта не вбачається суттєвих та очевидних підстав для його повернення прокурору.

Отже, суд дійшов до висновку про те, що стороною обвинувачення при викладенні фактичних обставин в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_3 було дотримано вимоги чинного КПК України. Відомості, які містяться в обвинувальному акті, свідчать про офіційне доведення до відома обвинуваченого компетентним органом твердження про вчинення ним відповідних кримінальних проступків, передбачених КК України, і є достатніми для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору з цих підстав, судом встановлено не було.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що усне клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 не містить таких невідповідностей обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000241 від 29.03.2022 року вимогам КПК України, які б перешкоджали призначенню його до судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 316, 369-372, 375, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження № 0000241, відомості за якими 29.03.2022 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162 КК України, на 03.06.2022 року на 14 годину 00 хвилин в залі судових засідань № 11 в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у складі головуючого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження, а саме: прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисник обвинуваченого.

Про місце, дату та час проведення судового розгляду кримінального провадження повідомити прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала суду про призначення судового розгляду оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали суду про призначення судового розгляду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Ухвала суду, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1