провадження №1-кс/947/9647/22
У Х В А Л А

11 жовтня 2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

за участю: заявниці ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою. В обґрунтування якої зокрема зазначила, що 05.09.2022 вона особисто подала заяву про визнання її потерпілою в кримінальному провадженні №0000425 від 08.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві. 23.09.2022 засобами поштового зв`язку нею отримано відповідь від ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві №16-05-13228-22 від 08.09.2022, відповідно до якої, слідчим ОСОБА_4 відмовлено у її задоволенні. Вважала, що посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві (з дислокацією в м.Одесі) допущено бездіяльність щодо розгляду її заяви. Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.55, 56, 214, 216 КПК України, просила: 1) скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000425 від 08.09.2022; 2) зобов`язати посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одеса) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві визнати її, ОСОБА_3 , потерпілою та допитати з обставин вчиненого кримінального правопорушення за ч.1 ст.172 КК України.

В судовому засіданні, заявниця підтримала подану скаргу та просила її задовольнити. В подальшому, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, скаргу просила задовольнити.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацію у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, в судове засідання також не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

З матеріалів скарги вбачається, що 02.08.2022 року ОСОБА_5 звернулася до структурного підрозділу ДБР із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172 КК України. В заяві зокрема зазначила, що 13.03.2019 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду (справа №420/5938/18) було визнано протиправним та скасовано наказ Одеського державного університету внутрішніх справа про її звільнення з посади професора кафедри адміністративного права та адміністративного процесу факультету №2. Просила внести відомості до ЄРДР за ч.1 ст.172 КК України та на підставі ст.55 КПК України, визнати її потерпілою. До вказаної заява було додано копію відповідного рішення апеляційного суду.

В подальшому, 05.09.2022 року ОСОБА_5 повторно звернулася до структурного підрозділу ДБР із заявою про визнання її потерпілою.

08.09.2022 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацію у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілою по кримінальному провадженню №0000425 від 08.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України. Вказана постанова була мотивована, зокрема тим, що у органу досудового розслідування відсутні будь які документи чи інші докази на підтвердження завдання ОСОБА_3 моральної чи матеріальної шкоди, у зв`язку з чим відсутні очевидні та достатні підстави для залучення її до провадження в якості потерпілої.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацію у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000425 від 08.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.172 КК України, кримінальна відповідальність настає за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Отже, з диспозиції ч.1 ст.172 КК України вбачається, що безпосереднім об`єктом вказаного кримінального правопорушення є конституційне права громадянина у сфері трудових відносин (стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується). При цьому, об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення, не передбачає шкоду, як обов`язкову ознаку складу вказаного кримінального правопорушення.

Також слідчим суддею встановлено, що відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 року по справі №420/5938/18, було визнано протиправним та скасовано наказ Одеського державного університету внутрішніх справ №316 о/с від 29.10.2018 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_3 з посади професора кафедри адміністративного права та адміністративного процесу факультету №2 з 31.10.2018 року та про відрядження її до Національної поліції України з 01.11.2018 року. Крім того, ОСОБА_3 було поновлено на посаді професора кафедри адміністративного права та адміністративного процесу факультету №2 Одеського державного університету внутрішніх справ з 01.11.2018 року та стягнуто з Одеського державного університету внутрішніх справ на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2018 р. по 13.03.2019 р. у розмірі 36157,94 грн., з вирахуванням належних до сплати податків і зборів.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що під час розгляду адміністративної справи №420/5938/18 була встановлена протиправність наказу про звільнення ОСОБА_3 з Одеського державного університету внутрішніх справ та визначено середній розмір заробітної плати, яку остання повинна була отримати за час вимушеного прогулу у розмірі 36157,94 грн., тобто внаслідок її незаконного звільнення.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно практики Європейського суду з прав людини, термін «майно» має автономне тлумачення та до нього входять, зокрема кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, які є остаточними та підлягають виконанню («Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява №59498/00, рішення від 7 травня 2002 р., п.40), а також «активи», які можуть виникнути, зокрема, на підставі позову про відшкодування шкоди, який виникає з її заподіянням («Прессос Компанія ОСОБА_6 та інші проти Бельгії» (Pressos Compania Naviera S.A. and Others v. Belgium) (1), заява № 17849/91, рішення від 28 жовтня 1995 р.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні, може бути зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В той же час, з постанови слідчого не вбачається, на підставі яких доказів він прийшов до висновків про відсутність завдання ОСОБА_3 шкоди внаслідок її незаконного звільнення, враховуючи наявність постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 року по справі №420/5938/18.

Згідно з ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

2. Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацію у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_7 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000425 від 08.09.2022 скасувати.

3. Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацію у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві по кримінальному провадженню №0000425 від 08.09.2022 року, залучити ОСОБА_3 як потерпілу по вказаному кримінальному провадженню.

4. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1