справа № 197/504/17
провадження № 1-кп/197/36/22
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
02 серпня 2022 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Широке клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Трудолюбівка Широківського району Дніпропетровської області, громадянину України, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , офіційно не одружений, не працює, раніше судимий:

- 14.07.2011 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 1, 70 КК України до 03 років 07 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 10.07.2014,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором до суду подані клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого в межах кримінального провадження № 0000541, яке внесене до ЄРДР 04.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що запобіжний захід необхідно обрати для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, неможливості його впливу на свідків.

У судовому засіданні прокурор клопотання та його обґрунтування підтримав.

Захисник, обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Як випливає з параграфу 3 рішення ЄСПЛ у справі «В (W) проти Швейцарії» (№ 14379/88, рішення від 26.01.1993 року), небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання її треба визначати з урахуванням низки інших факторів, які або можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя або ж зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом та його міжнародні контакти.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні на підставі пояснень обвинуваченого, які підтверджуються змістом наданих суду документів, встановлено, що він раніше судимий, хоча і має зареєстроване місце проживання, але там не проживає понад 8 місяців (с. Трудолюбівка), регулярно змінює місце проживання (за 12 місяців змінив двічі (в м. Києві) та не повідомив про це суд).

Суду не надано докази наявності у обвинуваченого неповнолітніх дітей, фактичних шлюбних відносин з іншою особою.

В той же час в межах даного кримінального провадження на досудовому слідстві та під час розгляду справи в Інгулецькому районному суді м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Широківському районному суді Дніпропетровської області:

-на виклики слідчого, суду багаторазово не з`являвся, тому був оголошений в розшук (в т.ч. в цій справі), мали місце численні приводи,

-отримавши смс повідомлення (до втрати телефону в лютому 2022 року), повістки та листи про виклик до суду і необхідність явки до суду умисно проігнорував їх.

Суд приходить до висновку, що для обвинуваченого характерно умисне уникнення слідства та суду не тільки в цій справі, але й в інших кримінальних справ, справах про адміністративне правопорушення, що підтверджується текстами відповідних ухвал та постанов про його привід та розшук, в т.ч. судом з м. Києва.

Впродовж 12 місяців обвинувачений не цікавився даною справою.

Особливої цинічності ухиленню від явки до суду надає та обставина, що обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості від 30.07.2021 з узгодженим покаранням з іспитовим строком.

В судовому засіданні прокурор повідомив, що не певен в необхідності подальшого підтримання угоди.

В травні 2022 року, коли обвинувачений отримав повістки та листи від суду і прокурора про необхідність явки до суду, в м. Києві вже відновилося звичайне життя і ніяких перепон для явки до суду у обвинуваченого не було.

Також суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений неодноразово змінював адресу місця фактичного проживання, офіційно не працює.

В країні введено воєнний стан, йдуть бойові дії, що дає додаткові можливості переховуватися від суду.

Суд приходить до висновку про неможливість усунення ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановлених щодо обвинуваченого у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 вересня 2022 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) грн, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена заставодавцем на депозитний рахунок Широківського районного суду Дніпропетровської області UA 0017442 (отримувач коштів ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача 26239738, МФО 820172, банк отримувача ДКСУ, м.Київ).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти ОСОБА_5 у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення з-під варти під заставу, покласти на неї наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з дня звільнення з під варти під заставу.

Попередити обвинуваченого про те, що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
У разі невиконання цих обов`язків обвинуваченим до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відмовити повністю в задоволенні клопотання захисника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ ОСОБА_6