печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5357/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000128, -

ВСТАНОВИВ:
02.02.2022 року у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000128.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 станом на 03.03.2020 проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора роти №4 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Таким чином, займаючи посаду інспектора роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України с був наділений правом в межах своєї компетенції пред`являти вимоги, приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, тобто виконувати функції представника влади і відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.

ОСОБА_6 займаючи відповідну посаду, будучи працівником зазначеного правоохоронного органу, тобто, службовою особою, діючи всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 18, 44, 45 Закону України «Про Національну поліції», Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VIII, статей 21, 28, 29 Конституції України, статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебуваючи на посаді інспектора роти №4 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, що супроводжувалися насильством, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, дії, за відсутності ознак катування.

Так, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Вінниця, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , працюючий інспектором роти №4 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, раніше не судимий,

В ході проведення досудового розслідування 10.01.2022 ОСОБА_6 викликано на 13.01.2022 о 09 год. 10 хв. до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві що за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8, для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту як підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку із не прибуттям ОСОБА_6 13.01.2022 о 09 год. 10 хв. до органу досудового розслідування та не можливістю встановлення фактичного місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 13.01.2022 у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст. ст. 111, 135 КПК України в той же день, тобто 13.01.2022 вручено та направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а саме під розписку дорослому члену сім`ї, а саме його дружині ОСОБА_7 , житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання, а саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» ЖЕД №901, адміністрації за місцем його роботи, а саме УПП у м. Києві ДПП НП України, а також направлено поштовим зв`язком на адресу його проживання, а саме: АДРЕСА_2 , та на адресу його реєстрації і проживання матері ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 .

Одночасно з цим, 13.01.2022 під час вручення та направлення повідомлення про підозру ОСОБА_6 повістки про виклики його для допиту як підозрюваного на 17.01.2022 о 09:10 год., 18.01.2022 о 09:10 год.,, 19.01.2022 о 09:10 год., та 20.01.2022 о 09:10 год., для передачі ОСОБА_6 , були вручені 13.01.2022 під розписку дорослому члену сім`ї, а саме його дружині ОСОБА_7 , житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання, а саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» ЖЕД №901, адміністрації за місцем його роботи, а саме УПП у м. Києві ДПП НП України

Крім того, письмове повідомлення про підозру від 13.01.2022, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклики ОСОБА_6 для допиту його як підозрюваного на 17.01.2022 о 09:10 год., 18.01.2022 о 09:10 год.,, 19.01.2022 о 09:10 год., та 20.01.2022 о 09:10 год., були направлені 13.01.2022 йому на месенджер «WhatsApp».

Так, 17.01.2022 о 09:10 год., 18.01.2022 о 09:10 год., 19.01.2022 о 09:10 год., та 20.01.2022 о 09:10 год., підозрюваний ОСОБА_6 , який був у встановленому ст. 135 КПК України порядку викликаний для проведення допиту у кримінальному провадженні не прибув на виклик до слідчого, тобто не з`явився без поважних причин.

Вказані неприбуття ОСОБА_6 свідчить про ухилення останнього від явки до слідчого у даному кримінальному провадження, а також переховування від органу досудового розслідування.

На даний час місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 не відоме.

В ході встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 вживалися заходи щодо встановлення його місцезнаходження, а саме: надано доручення працівникам оперативного підрозділу, щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , допитано в якості свідків керівників ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також направлено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Відповідно до отриманого листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-1919/0/15-22 від 19.01.2022 встановлено, що ОСОБА_6 11.01.2022 о 17:56 год., перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Бориспіль-D» авіарейсом «№777 Київ-Тель-Авів» і таким чином виїхав за межі України у Державу Ізраїль та з того часу відсутні відомості щодо повернення останнього на територію України.

Під час досудового розслідування вжитими заходами місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 встановити не вдалося, в зв`язку з чим 26.01.2022 оголошено міжнародний розшук підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_13 з додатками від 05.03.2020;показаннями потерпілого ОСОБА_13 від 24.02.2021 та від 23.04.2021;слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_13 від 23.04.2021;показаннями свідка ОСОБА_14 від 28.05.2021; слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_14 від 14.07.2021;показаннями свідка ОСОБА_15 від 06.07.2021;показаннями свідка ОСОБА_16 від 06.07.2021;показаннями свідка ОСОБА_17 від 28.07.2021;висновком експерта №042-534-2021 від 30.04.2021;ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва №755/3940/20 від 10.04.2020; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, у відповідності до положень ст. ст. 176-178, 183 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З врахуванням зазначеного, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечувала, просила відмовити так як, воно є необгрунтованим та безпідставним.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюванй має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Вінниця, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючому на момент вчинення злочину інспектором роти №4 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1