КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 липня 2022 року вих. № 142431-20,

за участю учасників кримінального провадження:

особи, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ з

Одеським апеляційним судом),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року узадоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 липня 2022 року вих. № 142431-20, відмовлено.
Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що факти викладені у заяві ОСОБА_6 не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, вказані вимоги були предметом розгляду та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року у справі №757/31989/20-к задоволено частково.

Відтак, невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у заяві про кримінальне правопорушення, відповідає вимогам чинного законодавства, тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою скаргу на дії та бездіяльність заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора за розглядом заяви про кримінальне правопорушення за №142431-20 від 27 липня 2020 року задовольнити.
Зобов`язати заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням Офісу Генерального прокурора або іншу службову особу Офісу Генерального прокурора, уповноважену на реєстрацію заяв та повідомлено про злочин, виконати по заяві про кримінальне правопорушення №142431-20 від 27 липня 2020 року процесуальні дії згідно вимог КПК України, а саме: відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, внести відомості по заяві про кримінальні правопорушення№142431-20 від 27 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до ч. 2 ст. 56, ч. 1 ст. 214 КПК України видати ОСОБА_6 витяг з ЄРДР кримінального провадження, відкритого по заяві №142431-20 від 27 липня 2020 року, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України видати ОСОБА_6 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
Також ОСОБА_6 просить поновити процесуальний строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року, оскільки судове засідання 26 квітня 2022 року та проголошення судового рішення відбулось за відсутності скаржника, а копія ухвали була одержана скаржником на електронну поштову скриньку 11 травня 2022 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 посилається на те, що висновки слідчого судді суперечать вимогам ст. 214 КПК України, яка є імперативною і містить диспозицію, викладену в чітко визначеній формі, яка не передбачає можливості прийняття іншого рішення, окрім рішення про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину.

При цьому ст. 214 КПК України не ставить заявнику будь-яких вимог щодо оформлення заяви про кримінальне правопорушення, форми її складання і не покладає на заявника обов`язку з надання доказів скоєного злочину. Внесення відомостей до ЄРДР, враховуючи вимоги п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, є перевіркою заяви про вчинення кримінального правопорушення у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України, так як інший порядок перевірки заяв про кримінальне правопорушення у КПК України не передбачений.

Такий висновок викладений в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України, зокрема, в п.п. 1.1, що, на думку апелянта, свідчить, що провадження по справі №757/9482/22-к проводилось з істотним порушенням кримінального процесуального закону, внаслідок чого було постановлено протизаконне та неправосудне рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Офісу Генерального прокурора просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року та вказану ухвали залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Що стосується клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_8 в судовому засіданні присутньою не була, а та обставина, що копію ухвали вона отримала після закінчення строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростована.

Що стосується доводів ОСОБА_8 про необґрунтованість ухвали слідчого судді, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 на електронну адресу Офісу Генерального прокурора направила в порядку ст. 214 КПК України заяву про кримінальні правопорушення за ознаками ст. 364, ст. 375, ст. 396 КК України, скоєні суддями Миколаївського апеляційного суду, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.
У зв`язку з чим ОСОБА_6 таку бездіяльність оскаржила до суду, і в своїй скарзі просила зобов`язати уповноваженого керівника заступника начальника другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням Офісу Генерального прокурора або іншу службову особу Офісу Генерального прокурора, уповноважену на реєстрацію заяв та повідомлено про злочин, виконати по заяві про кримінальне правопорушення №142431-20 від 27 липня 2020 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що факти викладені у заяві ОСОБА_6 не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а її заява не містить об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність конкретної події злочину.
Такий висновок слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Отже, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у своїйзаяві факти викладені у заяві ОСОБА_6 не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ст. 214 КПК України не ставить заявнику будь-яких вимог щодо оформлення заяви про кримінальне правопорушення, форми її складання і не покладає на заявника обов`язку з надання доказів скоєного злочину, то колегія суддів зауважує, що хоч кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою, тобто не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.
Окрім того, слід зазначити, що слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до ЄРДР.

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 липня 2022 року вих. № 142431-20, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/9482/22-к

Провадження №11-сс/824/2142/2022
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1