ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Провадження №11сс/807/112/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Каїри, Горностаївського району, Херсонської області, який має вищу освіту, не одружений, працює оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП №2 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції з приміщенням Каланчацького районного суду Херсонської області,
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відео конференції з приміщенням Горностаївського районного суду Херсонської області.
Прокурор відділу у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 08 грудня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання будинок АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 18 лютого 2022 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення (злочину), не можуть вважатись виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставин, які мають суттєве значення для справи.

У доповненні до апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом підтверджено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , а також встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Але, судом констатовано, що більшість посилань прокурора в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою зводилися до тяжкості скоєного злочину, його суспільної небезпеки та суворості передбаченого законом за вчинення цього злочину покарання.

Разом з тим, встановивши обґрунтованість підозри, дослідивши дані, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про недоведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не навівши при цьому в ухвалі належного обґрунтування та мотивів такого висновку.

Застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, не врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення в сукупності із іншими обставинами, особи ОСОБА_6 , наявність зв`язків, тощо.

Так, наведені слідчим у клопотанні ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які є доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: ОСОБА_6 , обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області та будучи відповідно до ст.2 Закону України «Про захист державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, всупереч вимогам національного законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 26 листопада 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись поблизу відділення поліції №2 Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, яке розташоване за адресою: Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Соборна, 2, під час особистої зустрічі з ОСОБА_11 висунув останньому вимогу щодо надання йому у якості неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 100000 гривень 00 копійок за вирішення питання щодо не виявлення ним кримінального правопорушення, не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та не притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за фактом виявлення на території домоволодіння останнього товарно-матеріальних цінностей (посівних матеріалів та пестицидів), які раніше були викрадені на складі транспортної дільниці філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Великолепетиський елеватор». В подальшому, 08 грудня 2021 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу відділення поліції № 2 Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, яке розташоване за адресою: Херсонської область, смт. Велика Лепетиха, вул.Соборна, 2, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_11 підтвердив свою вимогу та наполіг на якнайшвидшій передачі неправомірної вигоди, погрожуючи останньому а вчинити дії щодо виявлення кримінального правопорушення та притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності. 16 грудня 2021 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання раніше обумовленої ним неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в ході телефонної розмови висунув ОСОБА_11 вимогу передати грошові кошти третій особі, а саме: продавцю крамниці «Вацак» (ФОП « ОСОБА_12 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , неподалік відділення поліції № 2 Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області. 16 грудня 2021 року, приблизно о 15 годині 25 хвилині, ОСОБА_11 , виконуючи зазначену вказівку ОСОБА_6 , передав грошові кошти у сумі 100000 гривень 00 копійок третій особі, на яку до цього вказав ОСОБА_6 , а саме продавцю крамниці «Вацак» (ФОП « ОСОБА_12 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , неподалік відділення поліції № 2 Каховського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249, правова кваліфікація правопорушення ч.3 ст.368 КК України.

Тобто, в діях ОСОБА_6 убачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

16 грудня 2021 року о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

17 грудня 2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 ; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів; протоколами обшуку; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; витягом з наказу; посадовою інструкцією; речовими доказами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, а саме, те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на експерта в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про те, що жодні докази на підтвердження реальності існування вказаних ризиків в матеріалах клопотання відсутні.
Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 було затримано одразу після передачі грошових коштів, жодних намірів щодо переховування та втечі з його боку встановлено не було. Тому немає обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний, як зазначає прокурор, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду. Не було надано таких доказів і в ході судового розгляду клопотання.
Також, слідчий суддя звернув увагу на те, що сторона обвинувачення не обґрунтувала неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу (домашнього арешту), для запобігання встановлених ризиків.
Слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що сама лише тяжкість вчинення злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для тримання особи під вартою.
Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, дані про особу підозрюваного, його вік і стан здоров`я, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, його репутацію та майновий стан.
З урахуванням тяжкості та обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, відомостей про особу підозрюваного у сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що необхідним і достатнім буде застосування до останнього менш суворого ніж тримання під вартою запобіжного заходу - у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Ці висновки слідчого судді прокурором не спростовані з наданням відповідних доказів.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином. Навпаки, прокурор зазначив про те, що ОСОБА_6 свої процесуальні обов`язки виконує, умов домашнього арешту не порушує.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Разом з тим, виходячи з наявних матеріалів кримінального провадження, строк досудового розслідування закінчується 16 лютого 2022 року.
Проте, слідчий суддя в своєму рішенні помилково встановив строк дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом до 18 лютого 2022 року, що перевищує строки досудового розслідування.
Отже, оскаржувана ухвала підлягає зміні в зазначеній частині на підставі положень ст.ст.407, 409 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора відділу у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 08 грудня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання будинок АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 18 лютого 2022 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, змінити в частині строку дії ухвали, зазначивши, що ухвала діє до 16 лютого 2022 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.
У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4