Справа №:755/2281/19
Провадження №: 1-кп/755/538/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально в складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відносно ОСОБА_6 та питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Між тим, до закінчення вказаного строку закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом поставлено на обговорення учасників судового розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того, наголосив, що він ухилявся від суду та був оголошений в розшук, також схильний до систематичного вживання наркотичних засобів та алкогольних напоїв.

Від ОСОБА_5 на дійшла заява про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відносно ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні підтвердила намір взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою та підтримали заяву ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_9 поклалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, та за який законом передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі, останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Крім того, обвинуваченому даним складом суду вже змінювався запобіжний захід на домашній арешт, однак ОСОБА_6 ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а після затримання йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також в період перебування у розшуку ОСОБА_6 вчинив новий злочин, обвинувальний акт відносно якого направлено до Дніпровського районного суду м. Києва. Крім того, з Подільського районного суду м. Києва надійшов лист про те, що в провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Щодо заяви ОСОБА_5 про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки, то вказана заява не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 180 КПК України, кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суду вважає, що учасниками судового розгляду не було надано доказів того, що поручитель, з огляду на особу обвинуваченого, зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 КПК України, та зможе забезпечити його явку в судове засідання. Крім того, обвинувачений аргументував необхідність зміни йому запобіжного заходу тим, що бажає бути мобілізованим до Збройних сил України, водночас у суду відсутні відомості про наявність військового досвіду в обвинуваченого ОСОБА_6 та можливості бути мобілізованим за станом здоров`я. Зокрема, у зв`язку з тим, що сам обвинувачений ставив питання про призначення судово-психіатричної експертизи у зв`язку з його неадекватною поведінкою внаслідок систематичного вживання наркотичних засобів та алкогольних напоїв, і така експертиза була призначена судом.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, будь-яких дійсних гарантій явки до суду обвинуваченого, зважаючи на його попереднє ставлення до явки в судове засідання, стороною захисту не надано, крім того, наявні ризики вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відносно ОСОБА_6 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 23 вересня 2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.