Справа № 991/3830/22
Провадження №11-сс/991/330/22
Слідчий суддя інст.ОСОБА_10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2022 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_6,

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_9,

заявник ОСОБА_1 та прокурор не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 жовтня 2022 року у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що невнесення відомостей до ЄРДР, які викладені у заяві ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 09 вересня 2022 року, відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки зазначені у ній обставини не свідчать про вчинення суддями Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України. Суть заяви зводиться до незгоди заявника із судовим рішенням (ухвалою від 14 грудня 2021 року) та з процесуальними рішеннями, діями суддів при постановленні вказаної ухвали. Невнесення відомостей до ЄРДР за ст.374 КК України не відноситься до підсудності детективів НАБ Українита підсудності Вищого антикорупційного суду. Заяву листом детектива НАБ України №11-225/16567 від 13 вересня 2022 року скеровано до ТУ ДБР у м.Полтава для прийняття відповідного рішення.

17 жовтня 2022 року на електронну пошту суду до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05 жовтня 2022 року та постановити нову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі. Вважає судове рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки мала місце неповнота судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні фактичних обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. На думку заявника,«склад злочину» та «ознаки кримінального правопорушення» є різними юридичними поняттями, які мають різні наслідки, а тому слідчий або прокурор позбавлений можливості встановлювати наявність «складу кримінального правопорушення» на стадії прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, ознаки кримінального правопорушення є категорією, яка вказує лише на припущення про вчинення кримінального правопорушення, яке достатнє для початку досудового розслідування. «Підстава кримінальної відповідальності» є категорією кримінального права та «склад злочину» може бути встановлений судом лише згідно обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Разом з апеляційною скаргою, заявник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що він не був присутнім під час розгляду справи та оскаржуване судове рішення отримав лише 15 жовтня 2022 року.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання 21 жовтня 2022 року не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Прокурор у судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду направив клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді, яка є предметом перегляду, постановлена 05 жовтня 2022 року за відсутності заявника, разом з тим, у судове засідання він викликався належним чином, був обізнаний про дату та час розгляду справи, про що свідчать його заява щодо розгляд скарги без його участі (т.1, а.с.50). Копія постановленого рішення слідчого судді заявнику ОСОБА_1 направлена 11 жовтня 2022 року, однак матеріали справи не містять даних про дату отримання ним вказаної ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга направлена на електронну пошту Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду - 17 жовтня 2022 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 строк для подачі апеляційної скарги пропустив з поважних причин, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка, в тому числі, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 09 вересня 2022 року судді ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час розгляду справи взяли до уваги недостовірну інформацію та постановили завідомо незаконну ухвалу від 14 грудня 2021 року, чим позбавили його права на захист, та їх дії, на його думку, кваліфікуються за ст.364, 374 КК України.

Відповідно до положень ст.126, 129 Конституції України, ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).

Можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку. На думку колегії суддів, заява про кримінальне правопорушення ОСОБА_1 за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із процесуальним рішеннями суддів Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у конкретній судовій справі, містить інформацію, пов`язану із здійсненням судочинства, і є предметом розгляду судів вищих інстанцій у порядку перегляду судового рішення по суті обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч.5 ст.214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною прокуратурою України.

Згідно з п.1 глави 2 розділу I Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298), до реєстру вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17 червня 2020 року, згідно з п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 у заяві не наводить конкретних відомостей та обставин, передбачених ч.5 ст.214 КПК України, які б свідчили про існування підстав для кваліфікації дій суддів Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст.364, 374 КК України. Зокрема, не зазначено розмір істотної шкоди, який є обов`язковим для кваліфікацій дій особи за ст.364 КК України. Щодо ж до ст. 374 КК України, то в рішенні у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), від 25 вересня 1992 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 пункт 3 (с) Конвенції про права людини "визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисника на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер". Таким чином, вирішення питання щодо порушення права на захист належить до повноважень суду під час розгляду справи по суті, який в разі наявності підстав залучає для здійснення захисту іншого захисника.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.45 КК України, ст.33-1, 117, 214, 216, 303, 304, 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Клопотання заявника ОСОБА_1 про поновлення строку для апеляційного оскарження задовольнити та його поновити.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_6

судді: ОСОБА_7

ОСОБА_8