В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2022 р. Справа153/347/22

Провадження1-кп/153/41/22-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028
про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 1995 року у березні місяці 17 числа у селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, непрацюючого, інвалідності не має, раніше судимого 18 березня 2022 року за ч.1 ст.185 КК України, громадянина України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
26 березня 2022 року близько 15:10 год. у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, під час якої в обвинуваченого ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Цього ж дня, орієнтовно о 15:20 год. обвинувачений ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, кулаком лівої руки наніс два удари по обличчю, три удари по тулубу та ногами три удари по тулубу потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в дільниці верхньої та нижньої повіки лівого ока, крововиливу в склеру правого ока, саден в ділянці кінчика носа та в ділянці лівого крила носа, садна в лівій скроневій ділянці, множинних саден по задній поверхні грудної клітки справа та зліва, синця в ділянці гребня вздохвинної кістки справа. Згідно висновку експерта №22 від 29.03.2022 отримані потерпілим ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, суду пояснив, що до нього зателефонували батьки і пожалілися на те, що брат у п`яному вигляді дебоширить. Він приїхав щоб поговорити із братом, але той був п`яний і під час словесної суперечки він почав наносити брату декілька ударів руками та ногами. Після чого поїхав. Негативно ставиться до вчиненого. У скоєному розкаюється.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 про заподіяння 26 березня 2022 року потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень.
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.
Визнання вини, щире каяття, у відповідності із ст.66 КК України суд відносить до пом`якшуючих вину ОСОБА_5 обставин.
Обставин, які обтяжують покарання у відповідності із ст.67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання судом також враховуються характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_5 , а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою №1113/227-2022 від 29.03.2022 та вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 18.03.2022. Під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідками №24 та №25 від 31.03.2022.
Тому, із врахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства. Тому, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Призначаючи ОСОБА_5 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
У той же час, оскільки ОСОБА_5 засуджений 18 березня 2022 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, тому суд на підставі ч.1 ст.71 та ч.3 ст.72 КК України має остаточно визначити йому основне покарання у виді штрафу за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які виконувати самостійно, оскільки дане покарання не підлягає складанню з іншими покараннями за сукупністю вироків.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ч.1 ст.71 та ч.3 ст.72 КК України покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2022 року у виді 80 годин громадських робіт та покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2022 року у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ямпільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1