Справа 556/568/22
Номер провадження 1-в/556/99/2022
У Х В А Л А
Іменем України

02.05.2022 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, у режимі відеоконференції, клопотання засудженого який відбуває покарання в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бердянськ, Запорізької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , до арешту не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.

Засудженого 19.01.2012 року Бердянським районним судом Запорізької області за ст. 121 ч.1, 115, ч.1, 70 ч.1 КК України на 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької областівід 04.04.2016 року зараховано засудженому за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з 11.10.2011 року по 06.02.2012 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А НО В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати відносно нього положення ст.81 КК України та умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі, як такого, що довів своє виправлення, має позитивні плани на майбутнє.

В судовому засіданні представник адміністрації колонії підтримав клопотання, пояснив, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, посередньо характеризується.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.10.2011 року. Вину скоєного злочину визнає, міру покарання призначену судом вважає справедливою.

Під час тримання в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» де знаходився з 18.10.2011 по 25.10.2011 року, характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

З 25.10.2011 року по 25.02.2012 року тримався у державні установі «Запорізький слідчий ізолятор». Вимоги режиму утримання порушував, за що один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 25.02.2012 року відбував покарання в державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання вісімнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки дванадцять разів заохочувався правами начальника установи та два рази правами начальника відділення СПС.

З 05.04.2022 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі "Полицька виправна колонія (№76)". За час відбування покарання характеризується посередньо. До дисциплінарної відповідальності не притягувася. Заходи заохочення не застосовувались.

Засуджений працевлаштований в господарчій обслузі робітником їдальні.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх передбачені законодавством вимоги. Будує позитивні плани на майбутнє.

За вироком суду мав позов 2076,76 грн., який погашений у встановленому законом порядку. Виконавчі листи в установу не надходили.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

Приймає участь у соціально-корисній праці та роботах з благоустрою установи. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів.

До виконання робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених ставиться з розумною ініціативою, розуміє їх необхідність.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

-участь у суспільно-корисній праці;

-участь у виховних заходах;

-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Як зазначено в п.п.2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обовязків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Враховуючи вище викладене, оцінивши в сукупності всі дані, за весь період відбування покарання, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а саме: ОСОБА_5 посередньо характеризується, вину скоєного злочину визнає, має чотирнадцять заохочень, мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку; до роботи відноситься добре; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; виконує роботи із благоустрою установи; підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними; має позитивні наміри на життя та бажання чесно працювати після звільнення, суд приходить до висновку, що подальше виправлення засудженого можливе в умовах перебування на волі, і умовно-дострокове звільнення від відбування покарання сприятиме виховному і запобіжному впливу на останнього.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбув 3/4 строку покарання, сумлінною поведінкою та працею довів своє виправлення і може бути умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 538, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 місяць 13 днів.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1