Провадження №1-кп/712/140/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002748 від 09.10.2021, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Середньоівкіно, Верхошижемського району, Кіровської області, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, з середньою освітою, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.02.2003 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.304 КК України, на підставі ст.ст.69, 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2004 за ч.3 ст.187, ч.3 ст.357, ст.15, ч.3 ст.186 КК України, на підставі ст.ст.70, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців; звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання 05.12.2008;
вироком Бабушкінського районного суду м. Москви від 21.07.2011 за ч.1 ст.158, п. «г» ч.2 ст.161, ч.3 ст.30, п. «г» ч.2 ст.161, п. «в» ч.4 ст.162, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років; постановою Солікамського міського суду Пермського краю від 11.12.2015 вважати засудженим за ч.1 ст.158, п. «г» ч.2 ст.161, ч.3 ст.30, п. «г» ч.2 ст.161, п. «в» ч.4 ст.162, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 11 місяців позбавлення волі; ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 18.10.2017 вирок Бабушківського районного суду м. Москви від 21.07.2011, з врахуванням постанови Солікамського міського суду від 11.12.2015, приведено у відповідність із законодавством України, визначено, що громадянин України повинен відбувати покарання за злочини, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.4 ст.187, на підставі ч.1 ст.71, п. «а» ч.1, п. «б» ч.2 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 9 років 11 місяців; звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання 09.06.2020,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 жовтня 2021 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, в результаті конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , схопив ніжта тримаючи його в правій руці, наніс один удар ножем в область потиличної ділянки голови та один удар ножем в область грудної клітки потерпілого.

Внаслідок вказаних дій потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження: рана передньої поверхні лівої половини грудної клітки, що продовжується раневим каналом із ушкодженням м`яких тканин грудної стінки; ушкодженням пристінкового листка плеври і проникненням в плевральну порожнину; ушкодженням перикарда і проникненням в його порожнину; ушкодженням міжшлуночної перегородки і проникненням в порожнину лівого шлуночка серця; ушкодженням стінки лівого шлуночка серця; із крововиливами в навколишні м`які тканини, яка спричинена колючо-ріжучою дією гострого предмета (знаряддя), з властивостями леза і спинки, що притаманно типовому клинку ножа та відповідно до змісту п.2.1.2., п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 №6, була небезпечною для життя в момент заподіяння та належать до тяжких тілесних ушкоджень; рана потиличної ділянки голови спричинена ріжучою дією гострого предмета (знаряддя), на що вказують її морфологічні властивості: рівні, незсаднені краї, гострі кінці, гладкі стінки без проявів розмічень чи розшарувань, переважання довжини ушкоджень над їх глибиною, та згідно п.2.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 №6, належить до легких тілесних ушкоджень, і в причинному зв`язку із настанням його смерті не перебуває.

Відповідно до висновку експерта №03-01/1033 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поранення грудей, з проникненням в грудну порожнину та ушкодженням серця, що призвело до розвитку внутрішньої і зовнішньої кровотеч та, як внаслідок, масивної крововтрати. Між виявленим у ОСОБА_7 пораненням грудної клітки та настанням смерті, існує прямий причинний зв`язок.

Від отриманого удару ножем в грудну клітку із ушкодженням серця потерпілий ОСОБА_7 помер на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
У судовому засіданні ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_6 пояснив, що вночі 09.10.2021 під час розпиття алкогольних напоїв у компанії друзів, його подруга ОСОБА_8 повідомила, що її співмешканець ОСОБА_9 б`є та ображає її. Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх товариш ОСОБА_10 направились до помешкання ОСОБА_9 для того, щоб поговорити з кривдником. Під час сутички ОСОБА_6 взяв ножа, який до цього тримав вбитий, та наніс один удар ножем в грудну клітину Дениса. Злякавшись, він вийняв ножа з тіла ОСОБА_9 , витер ніж від крові, кинув його, і пішов додому. ОСОБА_6 вказав, що усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаювався у вчиненому, просив суворо не карати та при призначенні покарання застосувати положення ст.69 КК України.
Обвинувачений визнає цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі. ОСОБА_6 зазначив, що усвідомлює, що матері вбитого завдано душевні страждання у зв`язку зі смертю сина, проте вважає, що заявлена сума моральної школи є завищеною; при визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, вина ОСОБА_6 доводиться наступними доказами:
- рапортом старшого інспектора-чергового чергової частини СВ Черкаського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 09.10.2021, згідно з яким 09.10.2021 о 08 год. 23 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 09.10.2021 о 08 год. 21 хв. до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівників швидкої медичної допомоги про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено труп гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками насильницької смерті у вигляді ножового поранення грудної клітини;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.10.2021, згідно з яким 09.10.2021 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, в присутності захисника ОСОБА_12 ;
- відомостями заяви ОСОБА_13 від 10.10.2021 про добровільну згоду на проведення слідчого експерименту в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2021 з додатком (відеозапис) за участю свідка ОСОБА_14 , згідно з яким свідок розповіла про події, які відбулися 09.10.2021 по АДРЕСА_4 , вказавши наступне. Під час вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та Томою, свідок ОСОБА_17 повідомила їм, що ОСОБА_9 її вдарив, після чого вона з ОСОБА_10 та ОСОБА_15 підійшли до місця свого проживання. Показавши двері, що ведуть до квартири, ОСОБА_10 зайшов першим до приміщення, за ним ОСОБА_15 , а потім зайшла вона. ОСОБА_17 показала, де розміщувався в квартирі в кімнаті на ліжку ОСОБА_9 , та з метою демонстрації його положення розмістила манекен поперечно на ліжку, що знаходилось праворуч в куті, біля входу в кімнату. В подальшому, ОСОБА_17 показала, як ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_9 , вихопив у нього з рук ніж та взяв його лівою рукою в ділянці грудної клітини, піднявши до положення сидячи та наніс удар кулаком правої руки в ділянку голови. Побачивши це, ОСОБА_17 підбігла до ОСОБА_10 , вибила з його рук ножа та показала, куди він впав. Після цього, ОСОБА_17 відштовхнула ОСОБА_10 до вікна. Стоячи правим боком до вікна, а лівим боком до вхідних дверей, ОСОБА_17 побачила як ОСОБА_15 підняв ножа у правій руці за руків`я, лезом до низу, схилився над ОСОБА_9 . Після цього, вона повернулася та побачила потік крові з правої сторони тулуба ОСОБА_9 , та як ОСОБА_15 кинув на підлогу ніж, поблизу ліжка. Побачивши це, ОСОБА_17 вибігла до сусідів, щоб викликали швидку медичну допомогу та поліцію, а їй на зустріч вибіг ОСОБА_15 ; після чого, протягом години ОСОБА_17 з ОСОБА_10 сиділа біля Дениса, підняла ніж та кинула його на тумбу;
- висновком експерта судово-медичної експертизи трупа №03-01/1033 від 11.10.2021,згідно з яким при проведенні експертизи трупа ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: рану передньої поверхні лівої половини грудної клітки, що продовжується раневим каналом із ушкодженням м`яких тканин грудної стінки; ушкодженням пристінкового листка плеври і проникненням в плевральну порожнину; ушкодженням перикарда і проникненням в його порожнину; ушкодженням міжшлуночної перегородки і проникненням в порожнину лівого шлуночка серця; ушкодженням стінки лівого шлуночка серця; із крововиливами в навколишні м`які тканини, яка спричинена колючо-ріжучою дією гострого предмета (знаряддя), з властивостями леза і спинки, що притаманно типовому клинку ножа. Вказані ушкодження були небезпечними для життя в момент заподіяння та належать до тяжких тілесних ушкоджень. Також, при експертизі трупа ОСОБА_7 виявлено, що рана потиличної ділянки голови спричинена ріжучою дією гострого предмета (знаряддя), на що вказують її морфологічні властивості: рівні, незсаднені краї, гострі кінці, гладкі стінки без проявів розмічень чи розшарувань, переважання довжини ушкоджень над їх глибиною, та належить до легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку із настанням його смерті не перебуває. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поранення грудей, з проникненням в грудну порожнину та ушкодженням серця, що призвело до розвитку внутрішньої і зовнішньої кровотеч та як внаслідок масивної крововтрати. Між виявленим у ОСОБА_7 пораненням грудної клітки та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок;

- висновком експерта додаткової судово-медичної експертизи трупа №03-01/1033/5 від 20.12.2021,згідно з яким характер поранення та характер ушкоджень внутрішніх органів у ОСОБА_7 вказують на те, що він після заподіяння йому поранення грудної клітини, не виключено, міг перебувати у свідомості, виконувати активні дії і його смерть настала в проміжок часу, який може вимірюватися від хвилин до їх десятків.

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
ОСОБА_6 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжкими захворюваннями не страждає; є неодруженим; на утриманні неповнолітніх дітей не має; офіційного місця роботи та постійного самостійного заробітку до затримання не мав.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах, установлених санкцією ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання захисника та обвинуваченого на можливість застосування положень ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, з огляду на те, що під час судового провадження судом не встановлено наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Крім того, представником потерпілої ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_18 , до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому вона просить: стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_18 матеріальну шкоду в сумі 6913 гривень на оплату ритуальних послуг та моральну (немайнову) шкоду в сумі 2800000 гривень. На обґрунтування моральної шкоди в позові зазначається, що ОСОБА_7 був єдиним сином потерпілої, в них були міцні сімейні відносини, вони жили в злагоді та порозумінні; син надсилав їй грошові кошти та навідував за першої ж можливості; при цьому, регулярно відвідував з нею медичні заклади. Враховуючи, що потерпіла є особою похилого віку (77 років), поряд з біллю по втраті сина, вона також перебуває в стресі, адже залишились фактично без годувальника та без нагляду в майбутньому. Новина про вбивство сина викликала суттєві проблеми зі здоров`ям та довготривале лікування в медичних закладах (онкологічні захворювання викликали загострення).
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ці витрати.
До цивільного позову на підтвердження понесених потерпілою ОСОБА_18 витрат на поховання (ритуальні послуги) до позовної заяви додано: товарний чек №300 від 14.10.2021, договір-замовлення №300 на організацію та проведення поховання, накладна ФОП ОСОБА_19 від 14.10.2021 на загальну суму 6913 гривень. Розмір понесених витрат потерпілою підтверджений та доведений наданими до суду письмовими доказами.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_18 матеріальної шкоди підлягає до задоволення відповідно заявлених позовних вимог та згідно положень ст.ст.22, 1166, 1201 ЦК України, ст.129 КПК України.
Щодо вимог цивільного позову в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої кримінальним правопорушенням, то слід зазначити таке.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положенням статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст.1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
У пункті 9 Постанови Пленуму Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19), викладеної у постанові від 15.12.2020, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних із загибеллю її близької людини (сина), переживаннях, порушенні нормального ритму життя, погіршенні її стану здоров`я, тощо. Втрата близької людини є втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість.
З урахуванням обставин справи, враховуючи принципи розумності та справедливості щодо стягнення шкоди, судову практику, що склалася, суд дійшов висновку, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди є завищений та вважає необхідним стягнути із ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_18 моральну шкоду в розмірі 200000 гривень. В решті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.
Питання скасування арешту суд вирішує відповідно до вимог ст.174 КПК України.
В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 15051 грн 15 коп., а саме: судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19-21/38768-БД від 13.12.2021 - 11103 грн 89 коп.; судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19-124-21/14695-Д від 23.12.2021 - 1029 грн 72 коп.; судово-дактилоскопічної експертизи№СЕ-19/124-24/14693-Д від 23.12.2021 - 858 грн 10 коп.; судово-дактилоскопічної експертизи№СЕ-19/124-21/14694-Д від 20.12.2021 - 686 грн 48 коп.; судово-дактилоскопічної експертизи№СЕ-19/124-21/14696-Д від 17.12.2021 - 1372 грн 96 коп.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368 - 370, 374, 381, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 09.10.2021 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Xiomi Redmi», кросівки «Under Armour», шкарпетки темно синього кольору, футболку чорного кольору, штани спортивні темно синього кольору, куртка «Ісереак», кофта чорного кольору з капюшоном, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.10.2021 у справі №712/11127/21.
Скасувати арешт на майно, а саме: дві чарки, ніж з рукояткою білого кольору, ніж з рукояткою темного кольору, накладений ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 13.10.2021 у справі №712/11126/21.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз у загальній сумі 15051 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят одна) гривня 15 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_18 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_18 завдану матеріальну шкоду в сумі 6913 (шість тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень та моральну шкоду в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- ніж, один недопалок зі стільця, недопалки 9 шт. з попільнички, вирізка з ковдри, чарку, змив на паперовий тампон з лівої руки ОСОБА_6 , змив на паперовий тампон з правої руки ОСОБА_6 , зразок букального епітелію ОСОБА_14 , зразок крові трупа ОСОБА_7 , зразок букального епітелію ОСОБА_20 , зразок букального епітелію ОСОБА_6 , сліди рук, скляна чарка, дактилокарта ОСОБА_7 , дактилокарта ОСОБА_20 , дактилокарта ОСОБА_14 , дактилокарта ОСОБА_6 , які передані на зберігання до камери зберігання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити;
- мобільний телефон марки «Xiomi Redmi», футболка, пара кросівок «Under Armour», пара шкарпеток, кофта, куртка «Icepeak», штани, які передані на зберігання до камери зберігання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повернути за належністю власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1