ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2022 Справа №607/3697/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000663 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадяниина України, із середньою освітою, розлученого, безробітного, раніше судимого 03 лютого 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.ч. 1, 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання на 1 рік обмеження волі, яке не відбував,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 09 березня 2020 року близько 12 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він перебував у парку «Національного відродження», що в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав із тренажера, який там розташований належну ОСОБА_6 спортивну куртку з надписом «A&F 1892», вартістю 156, 67 грн., в якій знаходилися грошові кошти в сумі 300 грн., а також речі, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, зокрема, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , один ключ від вхідних дверей квартири, банківські картки «Mono bank» та «ПриватБанк», після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив наведеному потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 456, 67 грн.

Крім цього, 27 липня 2021 року у період часу з 15 год. 00 хв. по 15 год. 30 хв. в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він перебував в приміщенні кіоску мобільних аксесуарів № НОМЕР_1 , що по вул.А.Живова, 9, у м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав зі столу належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Huawei ALE-L21 (Р8 Lite)», чорного кольору, з двома СІМ-картками мобільних операторів Київстар та Водафон, після чого із викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив наведеній потерпілій матеріальну шкоду суму 800 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальних актах, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив вказані кримінальні правопорушення. На даний час про вчинене він, обвинувачений, щиро шкодує.

Крім повного особистого визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, його винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушеннях об`єктивно повністю стверджується також доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-20/11972-ТВ від 21 грудня 2020 року, за яким ринкова вартість бувшої в користуванні спортивної куртки з надписом «A&F 1892» становила 156, 67 грн.;

-висновком судової товарознавчої експертизи №959/12-22 від 09 серпня 2021 року, згідно якого ринкова мобільного телефону марки «Huawei ALE-L21 (Р8 Lite)» становила 800 грн.

Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його вік, який по місцю проживання характеризується позитивно, однак ніде не працює, вживає наркотичні речовини, будучи раніше судимим за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив злочини проти власності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи та схильність до протиправної поведінки, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, а також відвернення заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди.

Таким чином, суд, з урахуванням наведеного, відсутності обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, думок потерпілих, які у письмових заявах до суду не настоювали на суворому покаранні обвинуваченому, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у наступному порядку.

Як слідує із матеріалів судового провадження за вироком від 03 лютого 2021 року, ухваленого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ОСОБА_3 було засуджено за ч.ч. 1, 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання на 1 рік обмеження волі, яке останній не відбував.

Оскільки, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України (епізод від 09 березня 2020 року) вчинене ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, то останньому за ч.2 ст.185 КК України (епізод від 09 березня 2020 року) необхідно призначити покарання у виді обмеження волі ближче до нижньої межі санкції вказаної статті, після чого на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року, більш суворим за цим вироком, визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Надалі, ОСОБА_3 необхідно призначити наступне покарання, в межах санкції статті обвинувачення, ближче до нижчої її межі, зокрема, за ч.2 ст.185 КК України (епізод від 27 липня 2022 року) у виді обмеження волі.

Після цього, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України (епізод від 27 липня 2021 року), вчинене ОСОБА_3 після постановлення вироку Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 03 лютого 2021 року, але до повного відбуття покарання за ним, то покарання ОСОБА_3 слід визначити за правилами ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного за цим вироком покарання невідбутого покарання за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року, остаточно визначивши покарання у виді обмеження волі, перевівши та зарахувавши у відповідності до ч.ч. 1, 5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення обвинуваченого, що буде необхідним та достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3 563, 01 грн., вартість яких слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу.

При цьому, раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти з зали суду, поклавши на нього наступні, передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, встановивши строк дії даного запобіжного заходу та покладених обов`язків до набрання вироком законної сили, але не пізніше 20 серпня 2022 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання.

За ч.2 ст.185 КК України (епізод від 09 березня 2020 року) 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року, більш суворим за цим вироком, визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.

За ч.2 ст.185 КК України (епізод від 27 липня 2021 року) 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року у виді 3 (трьох) місяців обмеження волі та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців обмеження волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 за цим вироком покарання рахувати з 28 липня 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування призначеного йому судом покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме 28 липня 2021 року по 22 червня 2022 року, в порядку, визначеному ч.ч. 1, 5 ст.72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення (10 місяців та 24 дні) за 2 дні обмеження волі (1 рік 9 місяців та 18 днів), а тому, зважаючи на це, призначене ОСОБА_3 за цим вироком покарання вважати ним відбутим, а тому звільнити його від відбування призначеного йому судом покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз на загальну суму 3 563, 01 грн.
Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти з зали суду, поклавши на нього наступні, передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, встановивши строк дії даного запобіжного заходу та покладених обов`язків до набрання вироком законної сили, але не пізніше 20 серпня 2022 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1