Дата документу 23.02.2022
Справа № 334/7361/13-к
Провадження № 1-в/334/31/22
УХВАЛА

про поновлення строку для пред`явлення

виконавчого листа до виконання

23 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі заяву стягувача ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

стягувач ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просить поновити їй пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2016 у кримінальній справі № 334/7361/13-к.

Заяву обґрунтовує тим, що 18.10.2016 Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання вироку суду за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 223-2 КК України видано виконавчий лист № 334/7361/13-к про стягнення на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 55000 грн. Вказаний виконавчий лист нею 24.10.2016 скерований до Комунарського ВДВС для примусового виконання. Проте, відповідно до повідомлення державного виконавця ОСОБА_5 від 27.10.2016 ВП № 52749627 даний виконавчий лист їй був повернутий у зв`язку з несплатою авансового внеску та з інших питань. Вона є особою похилого віку, у неї постійно погіршується стан здоров`я, вона вимушена перебувати під наглядом лікарів, а також у неї були відсутні на той час грошові кошти для сплати авансового платежу. Вважає, що нею з об`єктивних причин був пропущений строк для звернення до виконання виконавчого листа № 334/7361/13-к, що є поважними причинами для пропуску строку.

Стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 та прокурор в судове засідання не з`явились. Були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з частиною третьою статті 535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

В частинах першій та шостій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній станом на момент повернення виконавчого листа державним виконавцем зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2016 у кримінальному провадженні № 1-кп/334/2/2016 (справа № 334/7361/13-к) ОСОБА_4 визнаний винним за статтею 223-2 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 51000 гривень, із позбавленням його права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків та адміністративно-господарських функцій строк на три роки. Також стягнуті з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 55000 гривень. Вирок набрав законної сили28.09.2016.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2017 у кримінальному провадженні № 1-в/333/298/17 (справа № 333/5684/17) засуджений ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2016 у кримінальному провадженні № 1-кп/334/2/2016 (справа № 334/7361/13-к) покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Ухвала набрала законної сили 30.10.2017.

18.10.2016 ОСОБА_3 отримала виконавчий лист у справі № 334/7361/13-к, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя 18.10.2016, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 55000 гривень.

25.10.2016 ОСОБА_3 пред`явила вказаний виконавчий лист до виконання Комунарському ВДВС.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку саме з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як на поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач посилається на те, що після повернення їй виконавчого листа державним виконавцем через похилий вік, незадовільний стан здоров`я та відсутність грошових коштів для сплати авансового платежу вона повторно не мала змоги подати виконавчий лист до виконання.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (стаття 92 КПК України).

Стягувачем не подано доказів про погіршення стану її здоров`я, що могло чинити перешкоди у пред`явленні виконавчого листа до виконання.

Сам по собі факт того, що вирок залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Суд приходить до висновку, що оскільки стягувачем не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, її заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Суд відхиляє аргумент стягувача про відсутність у неї грошових коштів для сплати авансового внеску, оскільки відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, стягувач не подала доказів того, що підставою повернення їй виконавчого листа стала саме відсутність квитанції про сплату нею авансового внеску (повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання тощо).

Керуючись статтями 370, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_3 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: