Справа № 487/9201/19
Провадження № 1-і/487/6/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по обвинувальному акту у кримінальному провадження №0004196 від 20.10.2018 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 152 КК України
Встановив :

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004196 від 20.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1,2 ст. 152 КК України.

12.03.2022 до Заводського районного суду м. Миколаєва прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та не зменшилися, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді ОСОБА_7 на лікарняному, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 розглянуто судом в порядку, передбаченому п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на не доведення прокурором існування ризиків, відсутність доказів винуватості ОСОБА_5 , просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 152 КК України.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронного органу за підозрою у вчиненні злочину 03.07.2019. Строк тримання обвинуваченого під вартою неодноразово продовжувався та відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.01.2022 продовжений до 18.03.2022.
В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.152 КК України, неодноразово перевірялась під час вирішення питання слідчими суддями при обранні та продовженні строку запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1,3,5 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 є тяжкими, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, не має стійких соціальних зв`язків, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстроване місце проживання, відомості про яке містяться в матеріалах справи, знаходиться за межами міста Миколаєва, що доводить наявність обставин які свідчать про існування ризику переховування від суду; до затримання не офіційно працював, не має постійного законного джерела доходів, раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, тому суд вважає обґрунтованим наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_5 обізнаний про місце проживання потерпілих та свідків даного кримінального правопорушення, а тому матиме змогу здійснювати на них вплив з метою надання суду показів, які його виправдовують, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який до затримання офіційно не працював, не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей) та обвинувачення його у вчиненні тяжкого злочину проти статевої свободи особи.
Доводи обвинуваченого щодо відсутності доказів його вини, суд оцінює критично, оскільки письмові докази обвинувачення при новому розгляді справи судом не досліджувались, а їх належність та допустимість може бути оцінена судом лише за наслідками повного дослідження в судовому засіданні.
Доводи захисника щодо не надання прокурором доказів на підтвердження існування ризиків є безпідставними, оскільки поняття ризику є імовірністю настання небажаної події, а обставини, які свідчать про існування вказаних ризиків, прокурором доведено в судовому засіданні при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Посилання обвинуваченого та захисника на зменшення ризиків в зв`язку з допитом судом потерпілих та свідків є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно. Крім того відповідно до ч.ч. 13, 14 ст..352 КПК України за клопотання сторони кримінального провадження або за ініціативою суду свідок може бути допитаний повторно та суд має право призначити одночасний допит двох чи більше вже допитаних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих, обвинувачених).
Доводи обвинуваченогона наявності у нього міцних соціальних зв`язків (наявність на утриманні неповнолітньої дитини), а також постійного місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , судом оцінюються критично, оскільки доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 є батьком неповнолітньої дитини суду не надано та вказані обставини не зменшують заявлених ризиків, з огляду на характер, вид та обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 .

Виходячи з викладено, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.
З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 діб - до 15.05.2022 включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. 177, 314, 392, 393, 395, п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 15.05.2022 року включно, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1