Справа № 504/1002/20
Номер провадження 1-кп/504/363/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районного суду Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 04.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, незаміжньої, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75-76 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2020 року скасовано рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання;

- вироком Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2021року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового складання приєднано частину не відбутого покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки та 8 (вісім) місяців.

- за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 , будучи 13.06.2018 засудженою Овідіопольським районним судом за ч. З ст. 15, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, відповідних висновків не зробила, на шлях виправлення не стала, та потворно вчинила умисний корисливий майновий злочин.

Так 04 січня 2020 року, біля 18:00 години, ОСОБА_6 перебувала у торгівельній залі магазину «Зара», що знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Рів`єра», який розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, Фонтанська сільська рада, комплекс будівель та споруд №1, де у неї виник злочинний намір на таємне викрадення майна ТОВ «Зара Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, взяла зі стелажа жіночу куртку, артикул - 005, вартістю 1665 гривень 84 копійок без ПДВ. Надалі, ОСОБА_6 , утримуючи при собі зазначену куртку прослідувала до примірочної кабінки магазину «Зара», де від`єднала від неї кліпсу-аларм та куртку одягнула на себе.

У продовження своїх протиправних дій, ОСОБА_6 , не розрахувавшись за зазначений товар, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, пройшла за лінію контролю магазину «Зара» та намагалась покинути місце вчинення злочину, тим самим таємно викрасти вищевказане майно і спричинити товариству з обмеженою відповідальністю «Зара Україна» майнову шкоду на загальну суму 1665 гривень 84 копійок без ПДВ, однак, довести свій злочинний намір до кінця не змогла з незалежних від її волі причин, так як була зупинена представником охорони торгівельного центру.

Такі дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 України визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому пояснила, що дійсно вона, перебуваючи у торгівельній залі магазину «Зара», взяла зі стелажа жіночу куртку та у примірочної кабінці магазину від`єднала кліпсу-аларм та куртку одягнула на себе після чого намагалась покинути магазин не розрахувавшись за товар, однак була зупинена представником охорони торгівельного центру.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України враховуючи думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та дійшов висновку, що обвинувачена винна у вчинені злочину, який суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винної обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка офіційно не працює, не заміжня, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно характеристики наданої ДОП Малиновського ВП м.Одеса за місцем проживання характеризується позитивно, скоїла умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії нетяжких злочинів відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до положень ст. 66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того судом взято до уваги, що ОСОБА_6 була раніше судима за вчинення злочинів проти власності, вчинила даний злочин під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та на даний час знаходиться в установі виконання покарання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що єдиним необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої буде призначення покарання виключно у виді позбавлення волі.

Вироком Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2021 року обвинувачену ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового складання приєднано частину не відбутого покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки та 8 (вісім) місяців.

Таким чином, саме призначення найбільш суворого покарання, в даному випадку відповідає морально-етичним і правовим нормам, та буде забезпечувати однаковий (рівний) для будь-кого із громадян обов`язок понести за вчинений злочин відповідальність в межах санкції відповідної статті кримінального закону.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_6 виходячи з санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, тому остаточне покарання повинно бути призначене за правилами ч.4 ст..70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2021 року, оскільки ОСОБА_6 вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення до постановлення вказаного вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі ст. 70 КК України, керуючись ст. ст. 100, 124, 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 от. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та покарання призначеного за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 27 січня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 29 травня 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_6 в Одеській установі виконання покарань в період з 24 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1