Справа № 740/5463/21
Провадження № 1-кп/740/93/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

сторони кримінального провадження:

- прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

- обвинувачений ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині об`єднане кримінальне провадження № 0000366 та 0000647

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 04.04.2006 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 17.02.2009 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 01.11.2012 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 03.03.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України),

установив:

29 грудня 2020 року близько 08-00 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, повторно шляхом вільного доступу, перебуваючи на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , з території вказаного господарства таємно викрав велосипед марки «Україна» з рамою жіночого типу сіро-зеленого кольору вартістю 925,00 грн, що належить ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_7 , отримавши можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, зник з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 17 липня 2021 року близько 10-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території будинковолодіння по АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зловживаючи довірою ОСОБА_9 , під приводом необхідності здійснення поїздки по особистим справам, заволодів велосипедом марки «Мінськ» чорного кольору з рамою жіночого типу вартістю 1000,00 грн, що належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Такими діями ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальних актах, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, розкаявся та шкодував у вчиненому. Пояснив, що здійснив крадіжки з метою збагачення, потрібні були гроші; викрадене майно продав, а потім повернув власникам.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали до суду заяви, в яких просили проводити судовий розгляд за їхньої відсутності, з будь-яким рішенням суду будуть згодні.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує таке.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, хоч працездатного віку, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини.
Також суд ураховує досудову доповідь центру пробації, згідно з якою оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення висока, а тому виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_7 має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій інкримінованих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.
При цьому суд ураховує принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою визначено мету покарання.

Разом з цим суд ураховує, що останнім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків.
Остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КПК України.
У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 128, 129, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за ч. 2 ст. 185 КК України за цим вироком та призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 березня 2021 року призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання до покарання за ч. 2 ст. 190 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 1201 (одна тисяча двісті одна) гривень 34 коп.

Речові докази:

- велосипед марки «Україна» з рамою жіночого типу сіро-зеленого кольору залишити у володінні ОСОБА_8 ;

- велосипед марки «Мінськ» чорного кольору з жіночим типом рами з металевою продуктовою корзиною залишити у володінні ОСОБА_9 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1