Справа № 509/6024/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь, в режимі відео-конференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» матеріали кримінального провадження № 0000565 від 27.09.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.06.2022 р. відносно ОСОБА_7 був продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 19.08.2022 р.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 на території України був запроваджений воєнний стан у зв?язку з оголошенням війни нашій Державі російським агресором.

Враховуючи запроваджений в Україні воєнний стан у зв?язку з оголошенням війни агресором російською федерацією нашій Державі, і неможливості забезпечення доставки в суд конвоєм осіб, які перебувають (утримуються) під вартою, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважав доцільним провести судове засідання в режимі відео-конференції, про що було вказано у відповідній ухвалі суду від 21.06.2022 р.
Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з метою запобігання подальшим спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити займатися злочинною діяльністю з огляду на те, що останній обвинувачується у скоєнні повторного умисного тяжкого корисного злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 із проникненням у житло, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його попередню судимість за вчинення нетяжкого злочину за ст. 185 ч. 2 КК України до реального строку позбавлення волі, відсутність у нього офіційної роботи, доходів, міцних соціальних зв`язків, а також той факт, що під час знаходження справи в суді та знаходячись під домашнім арештом, обвинувачений ОСОБА_7 тричі не з?являвся в судові засідання, тим самим навмисно ухиляючись від явки до суду, не реагуючи на виклики суду, у зв?язку з чим, ухвалою суду від 14.03.2022 р. був оголошений у розшук, затриманий 24.04.2022 р. органами поліції, проти чого заперечували обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та його захисник, які вважали хибними доводи прокурора з посиланням на ст.ст. 177,178 КПК України та просили суд змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні повторного умисного тяжкого корисного злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_8 з проникненням у житло, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років. Беручи до уваги його особу, а саме, попередню судимість за вчинення нетяжкого злочину за ст. 185 ч. 2 КК України до реального строку позбавлення волі, відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, а також враховуючи той факт, що під час знаходження справи в суді та знаходячись під домашнім арештом, обвинувачений ОСОБА_7 тричі не з?явився в судові засідання, навмисно ухиляючись від явки до суду і не реагуючи на виклику суду, змінивши місце свого тимчасового проживання та поставивши до відома про це суд, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань та згідно ухвали суду від 30.11.2021 р. був зобов?язаний прибувати до суду за першою вимогою та без дозволу суду не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - в період часу з 22:00 год. вечора до 06:00 год. ранку до 28 січня 2022 р., у зв?язку з чим, на підставі письмового клопотання прокурора від 14.03.2022 р. ухвалою суду від 14.03.2022 р. був оголошений у розшук з наданням дозволу органам поліції на його затримку та доставку в суд під вартою для вирішення питання щодо обрання відносно нього міри запобіжного заходу, був затриманий 24.04.2022 р. органами поліції та доставлений до суду, ухвалою якого від 26.04.2022 р. йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. У зв?язку з чим, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, може скоїти інший корисний умисний злочин, продовжувати переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,181 КПК України, суд вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості скоєного ним умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а розглянути вказане кримінальне провадження до закінчення строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 немає можливості у зв?язку з черговою щорічною відпусткою судді в період з 08 по 28 серпня 2022 р. включно.

З огляду на викладене, судом в даному випадку враховується те, що ОСОБА_7 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності у 2019 р. за ст. 185 ч. 2 КК України до реального строку позбавлення волі, що характеризує його з негативної сторони, як особу схильну до вчинення умисних корисних злочинів.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід визначити розмір застави у розмірі - 42 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 100000 грн., який був визначений попередньою ухвалою суду, і яка на думку суду буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 17 вересня 2022 року ;

2.Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 42 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 100000 грн.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області та у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає;
- повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів
мобільного телефону.
3.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч.ч. 8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки - застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1