ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 615/919/21 Номер провадження 11-кп/814/792/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтави провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Валківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Минівка Валківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Валківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ст.162 ч.1 КК України та призначеного покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Валківського районного суду Харківської області від 25.05.2021 та остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк покарання визначено рахувати з 11.11.2021.

В строк покарання зараховано час перебування під вартою з 11.11.2021 до 22.12.2021.

За вироком суду, В ніч з 28 на 29 травня 2021 року ОСОБА_6 рухався по вулиці Калиновій в с. Огульці, Богодухівського району, Харківської області та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_9 , знаючи, що ОСОБА_9 проживає в м. Харків та на даний момент в домоволодінні його немає, тому останній не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння, вирішив в ньому переночувати. Після цього ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, шляхом зитягування металевої скоби з вхідних дверей, протиправно, без дозволу власника, проник до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_9 . Вранці близько 08:00 год. 29.05.2021 року потерпілий ОСОБА_9 виявив ОСОБА_6 , який спить на металевому ліжку кухні належного потерпілому житлового будинку
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить вирок суду щодо нього скасувати та застосувати щодо нього в повному обсязі положення статті 72 ч.5 КК України в редакції закону № 838 від 26.11.2015.

В обґрунтування доводів апеляції вказує, що йому в порушення вимог законодавства не було зараховано в повному обсязі час перебування під вартою.

Іншими учасниками судового провадження вирок суду не оскаржувався.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні обвинувачений та адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував з приводу задоволення апеляції.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали кримінального провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

Фактичні обставини по справі та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються. Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів виходячи із приписів статті 404 ч.3 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів вважає не обґрунтованими.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в ред. Закону № 838 від 26.11.2015 зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження".

Законом № 2026 від 18.05.2017, який набрав законної сили 20.06.2017, частину 5 ст.72 КК України було викладено в новій редакції .

ч.5. Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Колегія суддів вважає, що в даній ситуації підстав для застосування положень ч.5 ст.72 в ред. Закону від 26.11.2015, не вбачається.

Як вбачається із матеріалів провадження епізоди злочинної діяльності за вироком, який є предметом апеляційного розгляду вчинені обвинуваченим після 20.06.2017.

Вироком, що оспорюється обвинуваченому зараховано в строк покарання час його перебування під вартою відповідно до положень ч.1, ч.5 ст.72 КК України, що діяли на момент вчинення злочину.

Застосування в даній ситуації положень ст.71 КК України також не утворює правових підстав для застосування положень ч.5 ст.72 в ред. Закону від 26.11.2015.

До того ж і за вироком, що приєднаний в порядку ст.71 КК, епізоди злочинної діяльності датуються 2021 роком.

Вирок суду відповідає приписам статті 374 КПК України, є справедливим , законним , обґрунтованим і вмотивованим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку , що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо нього без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,409,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Валківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення , а особою, яка перебуває під вартою - у той же самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3