Провадження №1-кп/523/20/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2022 року

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000224 від 16.05.2014 року за ч. 2 ст. 368 КК України :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродження смт. Затишшя, Фрунзівського району, Одеської оласті, громадянину Цкраїни, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 .
у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.368 ч.2 КК України,
Встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу № 350-к від 26.04.2011 року ОСОБА_5 прийнято на посаду державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.
Згідно п. 2.2. посадової інструкції державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, затвердженої начальником Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 29.08.2013 року, «державний виконавець відповідно до покладених на нього завдань: здійснює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), виконання яких відповідно до законів України покладено на державну виконавчу службу; неупереджено, своєчасно, повно вчиняє виконавчі дії, які пов`язані з примусовим виконанням рішень судів, інших органів (посадових осіб)».
Таким чином, постійно обіймаючи посаду державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та здійснюючи функції представника влади ОСОБА_5 , згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою.
05.03.2014 державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження за № В-9/412 щодо примусового виконання наказу № 916/2817/13, виданого 27.12.2013 року господарським судом Одеської області про виселення ТОВ «Продтовари», а 15.05.2014 - виконавче провадження за № В-9/644 щодо примусового виконання наказу № 916/3074/13, виданого 11.03.2014 року господарським судом Одеської області, про стягнення з ТОВ «Продтовари» 10140,73 грн.
15.05.2014 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від представника ТОВ «Продтовари» ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в той же день, знаходячись біля Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління по вул. 1-й Сортувальній 36 «г» в м. Одесі повідомив останньому, що ОСОБА_7 необхідно надати йому неправомірну вигоду у вигляді талонів на отримання палива в загальній кількості 150 літрів за відстрочення виконання виконавчих проваджень № В-9/412 та № В-9/644.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , являючись службовою особою, та займаючи посаду державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, знаходячись біля Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління по вул. 1-й Сортувальній 36 «г» в м. Одесі в автомобілі «Mersedes Sprinter», який належить ОСОБА_7 , 22.05.2014 близько 11 години отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді талонів на отримання палива на АЗС «ОККО» в загальній кількості 150 літрів, що станом на 22.05.2014 року становить 2357 гривень НБУ, за відстрочення виконання виконавчих проваджень № В-9/412 та № В-9/644.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ст.368 ч.2 КК України- одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища, вчинене повторно

У судовому засідані обвинуваченим ОСОБА_5 , було заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, прокурор не заперечував.
За умовами ч. 2 ст. 368 КК України ( у редакції на момент 15.04.2014 року) одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища - карається штрафом від однієї тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин є нетяжким передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

Стаття 49. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як підозрюваного/обвинуваченого; згода підозрюваного/обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту початком перебігу строку давності є 15 травня 2014 року.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 8 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ч.3 ст.49 України,

Згідно п.1ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За умовами ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, розглянувши справу №345/2618/16-к, у Постанові від 19 листопада 2019 року зазначив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Кереючись:280, 284, 288 КПК України;

Ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України на підставі ч.3 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №523/10942/14 к - закрити.
Ухвала підлягає оскарженю протягом 7 діб.

Суддя Суворовського районного суду ОСОБА_1