СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3456/22
пр. № 1-кп/759/799/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000406, від 10.02.2022 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українця, громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 10.02.2022 приблизно о 13 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 4 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу нiж, який відноситься до холодної зброї.
ОСОБА_3 не маючи передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, що передбачено Положенням про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, тобто став незаконно носити при собі без передбаченого законом дозволу холодну зброю.

10.02.2022, приблизно о 13 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 4 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України, у якого під час особистого обшуку, вилучено предмет зовнi схожий на нiж.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/111 22/6462-х3 вiд 11.02.2022, наданий на дослідження предмет відноситься до холодноi зброї. Наданий на дослідження предмет є багнетом 7,92-мм магазинного карабіна Маузера зразка 1898/1935 р.р. НОМЕР_1 (Німеччина), виготовлений заводським способом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення. У скоєному він щиро кається та просив суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення, а саме: у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 263 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, його особу, зокрема, його ставлення до вчиненого, належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, а також те, що він раніше до кримінальної відповідальності за злочини проти громадської безпеки не притягувався, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- багнет, 7,92-мм магазинного карабіна Маузера зразка 1898/1935 р.р. НОМЕР_1 (Німеччина), виготовлений заводським способом, який відноситься до холодної зброї, та який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, - конфіскувати у власність держави, шляхом передачі в якості експоната до музею МВС України, розташованого за адресою: м. Київ, Солом`янська площа, 1.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, 1029 (одну тисячу двадцять дев`ять) грн. 72 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ч.ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1