Справа № 473/136/22
Номер провадження 1-в/473/107/2022
УХВАЛА
Іменем України

"28" квітня 2022 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську без застосування засобів фіксації на підставі ч.4 ст.107 КПК України клопотання /подання/ Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області відносно неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, освіта початкова загальна середня, учня восьмого класу комунального закладу «Рацинська спеціальна школа», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не знаходився на обліку в службі у справах дітей Константинівської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, але знаходився на обліку в службі у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області та в секторі ювенальної превенції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відносно нього примусові заходи виховного характера не застосовувались, судимого:

1. 30 листопада 2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 /трьох/ років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування основного покарання з іспитовим строком на 01 рік,

2. 15 березня 2022 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 /трьох/ років 01 /одного/ місяця позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування основного покарання з іспитовим строком на 01 рік,

про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

представник Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_5

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та йому було призначено основне покарання в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 104 КК України його звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком випробування на 01 рік. /єдиний унікальний номер судової справи №473/3448/21, провадження №1-кп/473/321/2021/.

Крім того вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2022 року ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та йому було призначено основне покарання в виді 03 /трьох/ років НОМЕР_1 /одного/ місяця позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 104 КК України його звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком випробування на 01 рік. /єдиний унікальний номер судової справи №473/136/22, провадження №1-кп/473/105/2022/.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2022 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/136/22, провадження №1-кп/473/105/2022/, набрав законної сили 15 квітня 2022 року, та направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації.

Уповноважений орган з питань пробації, звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання про застосування покарання за наявності двох вироків Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали клопотання /подання/ уповноваженого органу з питань пробації, судом встановлено наступне.

Вирішуючи питання про кримінальну відповідальність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 при призначенні йому остаточного основного покарання за ч.3 ст.185 КК України за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2022 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/136/22, провадження №1-кп/473/105/2022/, оскільки вчинені ним кримінальні правопорушення за цим вироком скоєні в ніч на 06 листопада 2021 року, тобто до ухвалення вироку відносно нього Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/3448/21, провадження № 1-кп/473/321/2021/, суд виходить з наступних висновків.
Відповідно до ст.32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України. З цього правила є виключення, згідно з яким вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині КК України /ч.3 ст.32 КК України/.
За правилами ст.33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини КК України, за жоден з яких її не було засуджено.
У випадках сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК України (ч.2 ст.33 КК України), а покарання призначається окремо за кожне, яке входить до її складу, із подальшим визначенням остаточного покарання за правилами, передбаченими ст.70 КК України, які урегульовують порядок призначення покарання при сукупності кримінальних правопорушень.
Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК України повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.
Кваліфікація двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України (тотожних кримінальних правопорушень), та призначення за ними покарання здійснюється згідно з усталеною судовою практикою.
Так, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчене кримінальне правопорушення, а решта - як готування до кримінального правопорушення чи замах на нього.
За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті, частини статті КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Така правова позиція знайшла своє відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду. У постановах колегій суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2018 року (справа №187/1354/15, провадження № 51-1017км18), Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2018 року (справа №541/715/17, провадження № 51-7898км18) та від 10 липня 2019 року (справа № 723/1538/16-к, провадження № 51-8625км18), Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 січня 2020 року (справа № 585/1603/17, провадження № 51-3290км19) та від 29 липня 2020 року (справа № 541/715/17, провадження № 51-7898км18) визнано, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті /частини статті/ КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається і правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК України не застосовуються.
Призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України при повторності тотожних кримінальних правопорушень призведе до застосування кримінального закону за аналогією, що прямо заборонено ч.4 ст.3 КК України та порушення вимог визначеності кримінального закону. До того ж правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень більш жорсткі, ніж у разі повторності, оскільки в останньому випадку суд не має права вийти за межі максимуму санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, а у разі застосування ст.70 КК України така можливість передбачена /якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень, що входить у сукупність, є умисним тяжким або особливо тяжким злочином/.
Таким чином, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст.32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч.4 ст. 70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією.
З врахуванням викладеного, клопотання /подання/ Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання /подання/ Вознесенського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у встановленому законом порядку може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з моменту її проголошення.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду ОСОБА_1