Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/846/20
Провадження № 1-кп/553/813/2022
У Х В А Л А
Іменем України

18.08.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню №0001420 від 30.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 знаходяться матеріали кримінального провадження №0000577 від 01.07.2022 року за обвинуваченням 0001420 від 30.09.2019 року у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалою судді від 09.08.2022 року призначено підготовче судове засідання на 18.08.2022 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду матеріалів кримінального провадження. Також обвинуваченим заявлено клопотання про зобов`язання Держателя ЄРДР офіс Генерального прокурора надати вичерпні дані з ЄРДР, що містяться у кримінальних провадженнях №0001420 від 30.09.2019 року, №0002480 від 25.07.2014 року.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Обвинувальний акт, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З обвинувального акту вбачається, що 17.01.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто у незакінченому замаху на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах; підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та іншими особами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно; використання завідомо підробленого документа.

З формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 окрім іншого, також обвинувачується у незакінченому замаху на придбання права на певні квартири, а саме квартиру АДРЕСА_1 , вартістю згідно висновку спеціаліста 360800 грн. та квартиру АДРЕСА_2 , вартістю згідно висновку спеціаліста 255640 грн., шляхом обману (шахрайство), вчинений повторно, за попередньою змовою в групою осіб, у великих розмірах, проте не доведеному до кінця, що не залежали від волі співучасників злочину, які не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення його до кінця.

Тобто, в даному випадку предметом інкримінованого ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, є право на майно, тобто право власності на конкретні квартири, які мали та мають власника.

Стаття 190 поміщена законодавцем у Розділ VI особливої частини КК України із назвою «Кримінальні правопорушення проти власності», який прямо передбачає, що об`єктом посягання є власність конкретної особи. Разом з цим, в обвинувальному акті не зазначені анкетні відомості щодо кожного потерпілого, що не відповідає вимогам закону як матеріального, так і процесуального.

З викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , належала на праві приватної власності ОСОБА_6 , яка померла. Новий власник не зазначений, як спадкоємець після смерті ОСОБА_6 зазначено ОСОБА_7 . Квартира АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 , виданого 21.09.2015 року. Разом з цим, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (проведені процесуальні дії), відсутня постанова про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , також з реєстру не вбачається, що встановлений власник квартири ОСОБА_8 та спадкоємець ОСОБА_7 були допитані як свідки, у разі відсутності їх згоди на залучення до провадження як потерпілих. При таких обставин, суд позбавлений можливості здійснити належний судовий виклик цих осіб у судове засідання та виконати вимоги ч.7 ст.55 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема: повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі викладеного, у відповідності з вимогами ч. 6 ст. 22 КПК України, яка передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, ст. 8 КПК України, яка передбачає верховенство права, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт складений з такими порушеннями КПК України, що позбавить прийняти суд законне рішення у даному кримінальному провадженні, та повертає його прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо клопотання обвинуваченого про витребування документів, суд зазначає, що у зв`язку із прийняттям рішення про повернення обвинувального акту прокурору, вирішення даного клопотання є передчасним, у зв`язку із чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 8, 110, 291, 314, 337, 372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001420 від 30.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.15, ч.3 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, - повернути прокурору Харківської обласної прокуратури.

В задоволенні клопотання обвинуваченого про витребування документів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали оголошений 23.08.2022 року о 9.00 годині.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1