ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1374/22 Справа № 192/230/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року засудженому ОСОБА_7 , відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII (від 26.11.2015).
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що доводи, викладені в клопотанні, вже були предметом судового розгляду, за результатами якого ухвалою від 10 лютого 2021 року засудженому зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2016 року по 01 квітня 2016 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважає, що судом не враховано строк його перебування в умовах слідчого ізолятору.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін; обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, а доводи обвинуваченого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), чинних на час скоєння ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, за які він на даний час відбуває покарання, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому до строку попереднього ув`язнення включається зокрема час перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (від 26.11.2015).
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України № 1402-VIII) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2017 року, за яким ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання, останній був засуджений за вчинене ним 20 січня 2016 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначеним покаранням було поглинуте менш суворе покарання, призначене ОСОБА_7 за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2016 року, та остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та покарання, відбуте частково з 22.01.2016 року по 22.08.2017 року, за вироками Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 року та 10.11.2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що рішення про зарахування вказаних періодів ув`язнення апелянта за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі судом ухвалене не було.
Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 вказаним попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2016 року було засуджено за вчинення 05.01.2016 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання було поглинуте більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_7 за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року, та остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
У свою чергу, вказаним попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року ОСОБА_7 було засуджено за вчинення 20.01.2016 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Таким чином, на даний час ОСОБА_7 відбуває остаточне покарання, призначене йому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю трьох кримінальних правопорушень, за кожне із яких його було засуджено окремо у межах самостійних кримінальних проваджень. З огляду на те, що всі вказані кримінальні правопорушення були вчинені до 20 червня 2017 року, строки попереднього ув`язнення засудженого у всіх вказаних провадженнях підлягають зарахуванню за правилами ч. 4 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року такий період тривав з дня затримання ОСОБА_7 - 22 січня 2016 року (а.с. 8) до набрання вироком законної сили 01 квітня 2016 року (а.с. 17), втім даний період зарахований йому у належному порядку ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року (а.с. 20) і повторному зарахуванню за тими самими правилами не підлягає.
Для розгляду кримінального провадження № 0000715 ОСОБА_7 було етаповано до слідчого ізолятору ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2016 року (а.с. 22), а отже період його перебування у вказаній установі з 03 листопада 2016 року (а.с. 7/зв) до набрання 13 грудня 2016 року законної сили вироком вказаного суду від 10 листопада 2016 року (а.с. 16/зв) є строком його попереднього ув`язнення і підлягає зарахуванню до строку відбування покарання за правилами ч. 4 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.).
Для розгляду кримінального провадження № 00000245 ОСОБА_7 було етаповано до слідчого ізолятору ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року (а.с. 17), а отже період його перебування у вказаній установі з 15 червня 2017 року (а.с. 7/зв) до набрання 02 жовтня 2017 року законної сили вироком вказаного суду від 22 серпня 2017 року (а.с. 18/зв) є строком його попереднього ув`язнення і підлягає зарахуванню до строку відбування покарання за правилами ч. 4 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.).
Не звернувши уваги на вказані обставини, не дослідивши їх і не надавши їм належної оцінки, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 періодів попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за правилами ч. 4 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.) та допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у виді незастосування закону, який підлягає застосуванню.
Згідно вимог п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 413 КК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнти частково, на підставі ч. 4 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.) зарахувати до строку відбування ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року періоди попереднього ув`язнення з 03 листопада 2016 року до 13 грудня 2016 року включно та з 15 червня 2017 року до 02 жовтня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - задовольнити частково.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування ним покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року періоди з 03 листопада 2016 року до 13 грудня 2016 року включно та з 15 червня 2017 року до 02 жовтня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині клопотання засудженого - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4