Справа № 342/1337/20
Провадження № 1-кп/342/63/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 від 23.12.2019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 , розлученого, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, на утриманні має одну неповнолітню дитину, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,-

учасники судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також злісно ухилився, як батько, від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на його утриманні.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин. 23.04.2019 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області було винесено рішення про стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання їхньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно до досягнення нею трирічного віку.

А згідно судового наказу № 346/307/19 від 15.02.2019 виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 17.04.2019 старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на підставі цього судового наказу було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.01.2019, до досягнення нею повноліття.

Після відкриття виконавчих проваджень ОСОБА_3 неодноразово викликався у Городенківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області для вирішення питання щодо сплати аліментів.

Проте він достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, не маючи наміру виконувати рішення суду та діючи у порушення ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток та утримання дитини і батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, усвідомлюючи, що він злісно ухиляється від сплати аліментів і бажаючи цього, у період часу з 24.01.2019 по 13.05.2019 будучи працездатною особою, без повідомлення державного виконавця працював в ТзОВ «ЛЕОНІ Ваерінг Системс УА ГмбХ» у м. Коломиї, де отримував заробітну плату.

У той же час ОСОБА_3 , внаслідок умисної бездіяльності, реально усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, будучи працездатною особою, офіційно працюючи до 13.05.2019, а також отримуючи доходи від надання земельних ділянок в оренду ТОВ «Мрія Фармінг Карпати», та після звільнення з роботи починаючи із 13.05.2019 не працевлаштувався, та не став на облік, як безробітний і маючи стабільний дохід, умисно, систематично ухилявся від виконання свого обов`язку та не сплачував кошти на утримання своєї малолітньої дитини, приховуючи від державного виконавця наявність грошей для сплати аліментів.

Із нарахованих аліментів у сумі 35 245 грн. 66 коп. обвинувачений сплатив кошти в сумі 850 грн., у результаті чого заборгованість останнього по сплаті аліментів, визначених згідно судового наказу № 346/307/19 від 15.02.2019 на утримання дитини, станом на 01.10.2020 становила 35 245 грн. 66 коп.

Крім того, обвинувачений злісно ухилявся від утримання своєї дитини не брав участь у її вихованні, не здійснював догляд за нею та не надавав жодних коштів і засобів, необхідних для її існування їжі, одягу, засобів гігієни.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухавши прокурора, захисника, дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого, дослідив інші матеріали справи.

Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Пояснив, що аліменти не платив раніше і не платить на даний час в повній мірі бо не має на це коштів. Платить завжди по мірі можливості. Від сплати аліментів не відмовляється і погасить їх при можливості. До дитини він навідується і допомагає чим може та коли може. Ствердив, що кається у скоєному, просить суворо не карати. Повідомив, що в 2022 році сплатив аліменти на ту суму яку зміг.

Потерпіла ОСОБА_7 , в призначені судові засідання жодного разу не прибула. Про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Будь-яких заяв з приводу призначення покарання обвинуваченому до суду не подавала.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також злісно ухилився від утримання неповнолітньої дитини, що перебуває на його утриманні - доведена повністю. Його дії ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а обставин, які обтяжують покарання - не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який, вважається таким, що раніше не притягався до кримінальної відповідальності згідно вимог ст.89 КК України, на утриманні має одну малолітню дитину, на диспансерному обліку в психіатричнному чи наркологічному кабінеті в медичному закладі не перебуває, особою з інвалідністю не являється і є фізично здоровим, немає постійного місця роботи, за місцем проживання органом місцевого самоврядування характеризується добре.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, позицію сторони захисту, згідно якої адвокат просив врахувати, щире каяття обвинуваченого та те, що обвинувачений частково погашає заборгованість по аліментах тому просить призначити найнижче покарання, та враховуючи досудову доповідь органу пробації, з якої слідує, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та особа не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 статті 164 КК України - у виді громадських робіт, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд.

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1