Справа № 496/1864/22
Провадження № 1-кп/496/426/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження в залі суду кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР за №0000092 від 02.05.2022 року за обвинуваченням:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Яськи Біляївського району Одеської області, громадянин України, засудженого Біляївським районним судом Одеської області 29.04.2010 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 121, 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.02.2016 по відбуттю терміну покарання, 18.05.22 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 3 роки (на день розгляду справи вирок не набрав законної сили), проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 Кримінального кодексу України,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Гориця Славутського району Хмельницької області, громадянин України, раніше не судимого, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 27.02.2022 року, приблизно о 01:00 год., більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , вирішили проникнути до іншого володіння особи без умислу на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи», через паркан, самовільно, без згоди власника ОСОБА_5 , проникли на подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , тобто порушили недоторканість іншого володіння особи.
Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується в тому, що 27.02.2022 року, приблизно о 01:00 год., більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , вирішили проникнути до іншого володіння особи без умислу на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , всупереч ст. 30 Конституції України, згідно якої «кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи», через паркан, самовільно, без згоди власника ОСОБА_5 , проникли на подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , тобто порушили недоторканість іншого володіння особи.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи.
Прокурор направив до суду обвинувальний акт до якого також додані:
- заява обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими до судовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складені в присутності захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
- заяви потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні;
- матеріали досудового розслідування з доказами.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії:
-обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння;
-обвинуваченого ОСОБА_4 також вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.
Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування обвинувачені беззаперечно визнали свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодні з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за їх відсутності.
Потерпілий згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та потерпілий ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового розгляду, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
При призначенні покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та враховує відомості про осіб обвинувачених.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, і встановленою органом досудового розслідування, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом встановлено, рецидив злочину.
ОСОБА_3 29.04.2010 року був судимий вироком Біляївського районного суду Одеської області до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.02.2016 року по відбуттю терміну покарання. Відповідно до характеризуючих матеріалів, наявних в матеріалах справи ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується нейтрально, відповідно до довідки характеристики, виданої Яськівською сільською радою Одеського району Одеської області від 18.05.2022 року за вих. №05-13/335 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За останній період проживання в с. Яськи на ОСОБА_3 скарг від жителів села та інших громадян не надходило.
За врахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на певний строк.
Також суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановлення вироку Біляївського районного суду Одеської області від 18.05.2022 року у справі № 496/1517/22, що є підставою для застосування положення ч.4 ст. 70 КК України.
При цьому суд враховує, що не набрання законної сили на час розгляду справи попереднім вироком не створює обмежень для застосування ч.4 ст. 70 КК України, реалізація якої залежить не від факту набрання вироком законної сили, а від факту постановлення вироку, що випливає із формулювання самої норми закону (ч.4 ст. 70 КК України).
Крім того Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 року по справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18), аналізуючи порядок застосування ст.ст. 70 та 71 КК України підкреслив, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.
При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд враховує крім даних про особу обвинуваченого також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, форму вини й мотиви вчинення злочину, тяжкість його наслідків і вважає за можливе керуватись принципом поглинення менш суворого покарання у виді обмеження волі за ч.1 ст. 162 КК України більш суворим у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України призначеним вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18.05.2022 року.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 66 КК України, і встановленою органом досудового розслідування, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, досудовим розслідуванням і судом не встановлено.
Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, раніше не судимого, на обліку у нарколога не перебуває, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 162 КК України, у вигляді обмеження волі.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним за даним вироком і більш суворим покаранням за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 18.05.2022 року, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки.
У відповідності зі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Додатково, у відповідності зі п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
У відповідності зі ст. 76, ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на засудженого обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Додатково, у відповідності зі ст. 76, ч.3 п.2 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1