Дата документу 15.06.2022 Справа № 333/663/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1034/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/663/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шахтарське Великоновоселківського району Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.119 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 по 30.07.2022 року включно.

В апеляційній скарзі захисник просила ухвалу суду скасувати та застосувати до обвинуваченої запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивувала тим, що суд належним чином не перевірив клопотання прокурора на предмет наявності заявлених ризиків. Прокурор на переконання апелянта жодним чином не довів неможливість застосування до обвинуваченої біль м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді особистого зобов`язання. Крім того, обвинувачена вже тривалий час перебуває під вартою, є матір`ю двох неповнолітніх дітей. По кримінальному провадженню допитано більшість свідків. Судовий розгляд у справі триває через неявку свідків обвинувачення, а обвинувачена продовжує утримуватися під вартою.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.119 КК.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченої, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачена може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому провадженні, а тому для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання обвинуваченої під вартою.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, судом правильно встановлено, що воно є доцільним, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів, а також злочину проти життя особи. При цьому два з цих кримінальних правопорушення віднесено до тяжких злочинів, за які передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Крім того, обвинувачена ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштована, а відтак не має законного джерела доходу.

Зазначені у сукупності обставини давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачена, опинившись на волі, потенційно зможе ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані їй кримінальні правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини вчинення кримінальних правопорушень, які поставлені у провину обвинуваченій ОСОБА_7 , дають підстави стверджувати і про існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого з боку обвинуваченої.

На підставі зазначеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченої в їх сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченої під вартою, що відповідає і є співмірним тяжкості і характеру кримінальних правопорушень, які їй інкримінуються.
При цьому суд першої інстанції правильно визначився з тим, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
З огляду на зазначене, твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
Сама по собі тривалість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на що посилалася захисник, без наявності будь-яких інших підстав для зміни запобіжного заходу, не є вирішальним критерієм, який впливає на визначення обвинуваченому запобіжного заходу.
За наведених обставин колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченій за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4