Справа № 211/3151/21
Провадження № 1-в/211/106/22
У Х В А Л А
іменем України
15 липня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» про роз`яснення вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 в частині уточнення початку строку відбування покарання, -
Начальник Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_5 звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської із поданням про роз`яснення резолютивної частини вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської від 11 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 щодо відрахування початку строку покарання для правильного відрахування точної дати відбування строку покарання стосовно ОСОБА_4 .
В судове засідання представник Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» не з`явився, у поданні просив його розгляд здійснювати без участі представника установи.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вказаного подання.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Вирок набрав законної сили 11 лютого 2022 року.
Отже, з моменту набрання вироком законної сили, він звертається до виконання.
Як зазначено у ч.ч. 1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Вказана стаття КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення лише з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000976 від 09.07.2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 30.07.2019 року (затриманий ОСОБА_4 30.07.2019, Т.1 а.с. 72-75 протокол затримання) обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою та в подальшому неодноразово продовжувався; ухвалою суду від 10.02.2021 року запобіжний захід у виді тримання під вартою змінений на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк якого сплинув 10.04.2021.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 06.05.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 07.05.2021 року (затриманий ОСОБА_4 06.05.2021, Т.1 а.с. 99-102 протокол затримання) обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою та в подальшому неодноразово продовжувався.
Ухвалою суду від 11.10.2021 матеріали кримінального провадження № 0000976 від 09.07.2019 року та № 0000240 від 06.05.2021 року об"єдані в одне провадження.

11.01.2022 в об"єднаному провадженні щодо ОСОБА_4 постановлено вирок. В резолютивній частині вироку зазначено, що запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, в строк відбуття зарахувати період перебування під вартою з 30.07.2019 по 10.02.2021, та з 06.05.2021 до дня приведення вироку до виконання.

Нормами ст. ст. 88, 91 КВК України передбачено, що засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою. Прийняття засуджених до виправних і виховних колоній проводиться адміністрацією колоній у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Адміністрація колонії протягом трьох діб повідомляє суд, який постановив вирок, про приведення його до виконання і про місце відбування покарання засудженим. Порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.
Згідно наказу МЮУ №680/5 від 27.02.2017 року «Про затвердження Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, Положення про центральну та міжрегіональну комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання» направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі (додаток 1), на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань (дільниці виправного центру, сектору) (додаток 2).
Отже, виходячи з вище наведеного, відбування покарання починається з моменту поміщення особи до установи виконання покарання, а строк затримання та конвоювання зараховується в строк відбуття покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постановлений вирок є зрозумілим та чітким, а тому не має підстав для задоволення подання.
Керуючись ст. ст. 380, 419, 537, 539 КПК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» про роз`яснення вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1