Справа № 161/6797/22
Провадження № 1-кп/161/695/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 червня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000088 від 08.03.2022, який надійшов до суду 31.05.2022 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, приватного підприємця, згідно ст.89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , 07.03.2022, близько 23 години, знаходячись в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлю кримінальну протиправність своїх дій, під час конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою погрози вбивством іншій людині, дістав з кишені куртки пістолет марки «ПМР», після чого привів затвор у крайнє заднє положення, таким чином дославши патрон в патронник, та тримаючи його правій руці підійшов до потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направив його в ділянку голови останньої, одночасно висловивши у її адресу погрозу вбивством. При цьому, враховуючи виниклу обстановку, ОСОБА_4 сприйняла дану погрозу як загрозу для свого життя, маючи реальні підстави побоюватися її здійснення.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 подала до суду письмову заяву про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, оскільки примирилася із обвинуваченим ОСОБА_5 та не має до нього будь-яких претензій, а тому просила закрити кримінальне провадження відносно останнього на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 подане клопотання підтримала з викладених у ньому мотивів, обвинувачений ОСОБА_5 клопотання потерпілої просив задовольнити, прокурор проти задоволення клопотання не заперечила.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

На підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України (погроза вбивством без обтяжуючих обставин).

На підставі вимог ч.4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, про що подала суду відповідну заяву, а також особисто ствердила про це безпосередньо в судовому засіданні, а тому суд дійшов висновку, що кримінальне провадження №0000088 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 129 КК України, слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ст.100 ч.9, ст.174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів та арештованого майна.

Керуючись ст.ст.100, 174, 284, 314, 369, 370, 372, 477 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження №0000088 від 08.03.2022 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України закрити, на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

-предмет зовні схожий на травматичну зб рою, із маркуванням № НОМЕР_1 ; магазин із вмістом 7-ми патронів 9 мм Р.А.; дозвіл на зброю серії НОМЕР_2 , виданий на гр. ОСОБА_5 , дозвіл №6590 від 20.03.2019 на право зберігання ПТД «ПМР» 9 ММ ХК-011863, дійсний до 20.03.2022 року повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_5 ;

-CD диск залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Арешт, накладений 10.03.2022 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 08.03.2022 скасувати.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий