Справа № 573/436/22
Номер провадження 1-кп/573/61/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 січня 2022 року за №0000002, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 січня 2022 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вживання спиртних напоїв з сином останньої ОСОБА_6 . Підійшовши до паркану вищевказаного домоволодіння, постукав у хвіртку, але йому ніхто не відчинив. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне проникнення на подвір`я вказаного домогосподарства без відома та дозволу власника.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у пошуках сина власника зазначеного вище домоволодіння, ОСОБА_6 , шляхом подолання паркану проник на подвір`я, а потім потрапив до приміщення літньої кухні, розбивши при цьому вікно біля вхідних дверей та тим самим порушивши недоторканість володіння ОСОБА_5 .

Здійснюючи незаконне проникнення до іншого володіння, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що 01 січня 2022 року близько 20 години прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , щоб випити спиртне з її сином ОСОБА_6 . Коли, постукавши у хвіртку, йому ніхто не відчинив, без дозволу власника через паркан переліз на подвір`я та підійшов до приміщення літньої кухні. Розбивши вікно біля вхідних дверей, заліз усередину і там пошкодив майно потерпілої. З місця події його забрали працівники поліції, які прибули за викликом.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 , а також інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскарження в апеляційному порядку обставин, встановлених під час досудового розслідування, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи вищенаведене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину та після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує, що за кваліфікацією ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому підтримала позицію прокурора щодо можливості призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, у виді штрафу, при цьому зазначивши, що претензій матеріального й морального характеру до ОСОБА_4 не має, так як останній повністю відшкодував їй заподіяну шкоду.

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи зазначені вище пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді штрафу.

На думку суду, призначення такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 25 473 грн 90 коп. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

До початку розгляду справи по суті потерпіла подала до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням ОСОБА_4 заподіяної шкоди. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має (а. с. 89).

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 статті 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Право позивача (заявника) відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу передбачено ст. 49 ЦПК.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК).

Враховуючи, що залишення позову без розгляду є правом позивача, відповідна заява подана ним до початку розгляду справи по суті, ґрунтується на законі і не порушує законних прав та інтересів сторін, суд приходить до висновку про залишення без розгляду позову потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 97-103).

Під час досудового розслідування проводилися судові танспортно-товарознавча, дактилоскопічна та судова товарознавча експертизи, загальна вартість яких становить 6 006 грн 70 коп. (а. с. 104-106). На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстави для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6 006 (шість тисяч шість) гривень 70 копійок процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази:

1) сліди рук, відкопійовані на два відрізки прозорої липкої стрічки, запаковані до сейф-пакету №3791845, дактилоскопічні карти на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , запаковані до сейф-пакету сірого кольору з написом «Висновок експерта №СЕ-19/119-22/2141-Д від 22 березня 2022 року», два сліди пальців рук, відкопійовані на два відрізки липкої стрічки, запаковані до паперового конверта, підписаного №1, речовину бурого кольору на уламку скла, запаковану до паперового конверта, підписаного №2, виявлені та вилучені під час огляду місця події 01 січня 2022 року у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, знищити;

2) тканинний гаманець чорного кольору з візерунком сірого кольору, чеки №№1-4, банківські картки «ПриватБанк»: Золота картка «Універсальна» з № НОМЕР_1 , Золота картка для виплат з № НОМЕР_2 , Золота картка для виплат з № НОМЕР_3 , поміщені до спецпакету МВС Експертна служба №2660915, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути власнику ОСОБА_4 ;

3) грошові кошти загальною сумою 275 грн, зокрема, купюри номіналом 100 грн з серійним номером УВ8404104; 50 грн з серійним номером ТИ9312871; 50 грн з серійним номером ФВ1866436; 50 грн з серійним номером СР7586814, 20 грн з серійним номером ТЄ4028470, 5 грн з серійним номером ЮД1194578, які знаходяться на зберіганні в обвинуваченого ОСОБА_4 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: