Справа № 702/716/14-к
Провадження № 1-кп/702/7/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання м. Монастирище клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умань Черкаської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, раніше не судимої, за ч. 1 ст. 367 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000001 від 28.01.2014 за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
представник потерпілого не з`явився,
в с т а н о в и в :
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України -службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам за наступних фактичних обставин.
Токмач ОСОБА_7 , працюючи згідно розпорядження голови Монастирищенської районної державної адміністрації №122-к від 09.09.2010 на посаді начальника відділу культури і туризму Монастирищенської РДА, юридична адреса: м. Монастирище, вул. Леніна, 121, Черкаської області та відповідно до своєї посадової інструкції, затвердженої 10.09.2010 заступником голови районної державної адміністрації, будучи наділеною повноваженнями по здійсненню керівництва діяльністю відділу культури і туризму районної державної адміністрації; сумлінно виконувати обов`язки, визначені ст. 10 Закону України «Про державну службу»; представляти інтереси району в галузі культури і туризму у відносинах з юридичними і фізичними особами; розпоряджатися коштами відділу культури і туризму в межах затвердженого кошторису витрат на його утримання; затверджувати положення про підрозділи служби районного відділу культури і туризму, функціональні обов`язки його працівників; затверджувати договори про співробітництво і взаємодію із закладами культури і туризму; видавати накази в межах своєї компетенції, організувати і контролювати їх виконання; заохочувати та накладати дисциплінарні стягнення на працівників відділу культури і туризму, керівників культури району; нести відповідальність за зміцнення матеріально-технічної бази закладів культури і туризму; розглядати листи, заяви, скарги громадян; здійснювати керівництво радою при районному відділі культури і туризму; працювати над перспективою розвитку культури та сприяти розвитку, відродженню та збереженню культурних традицій українського народу; розробляти проекти цільових програм та прогнозів розвитку мережі державних закладів культури, комплексного вирішення проблем галузі в районі; організовувати виконання і здійснювати контроль за виконанням рішень органів виконавчої влади вищого рівня щодо розвитку культури і туризму; призначати та звільняти керівників закладів культури і туризму району; сприяти створенню і організації діяльності при закладах культури і колективів художньої самодіяльності, організації надання закладами культури і туризму платних послуг населенню; дбати про забезпечення закладів культури і туризму кадрами спеціалістів; здійснювати контроль за організацією підвищення кваліфікації працівників закладів культури і туризму району; контролювати дотримання законодавства в державних закладах культури і туризму району; начальник відділу культури і туризму райдержадміністрації повинен знати Закони України, Укази та розпорядження Президента України, постанови і рішення Верховної Ради України, Уряду України, які визначають розвиток української культури і туризму; керівні матеріали Міністерства культури і туризму України, обласної і районної державної адміністрації, обласної і районної рад з питань культурно-просвітницької роботи; сучасні форми і методи діяльності установ культури і туризму, передовий досвід; основи трудового законодавства; відповідати за додержання правил охорони праці та техніки безпеки у закладах культури і туризму району; вживати заходів, спрямованих на розвиток творчої ініціативи трудових колективів, сприяти соціальному захисту працівників у галузі, тобто займаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, і таким чином являючись службовою особою, вчинила службову недбалість.
Так, у 2011 році ТОВ «ВКФ» Світ Будівельних Технологій» в особі директора ОСОБА_8 укладено договір № 19/06/11 від 21.07.2011 з відділом культури і туризму Монастирищеиської РДА в особі начальника відділу ОСОБА_9 на виконання капітального будівництва частини покрівлі кінотеатру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м.Монастирище Черкаської області по вул. Леніна (Соборна), 124.
Згідно умов вказаного договору до 31.12.2011 передбачено використання коштів на суму 275000 грн, у тому числі ПДВ 45833,30 грн.
Упродовж з липня 2011 року по грудень 2011 року ОСОБА_4 здійснювала обов`язки, відповідно до своєї посадової інструкції, затвердженої 10.09.2010 та неналежно виконуючи їх через несумлінне ставлення до них, в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби, порушуючи вимоги ч.3 ст. 26, п. 6 ст. 46 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VІ, (Розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх закладах та у підвідомчих бюджетних установах. Внутрішнім контролем є комплекс заходів, що застосовуються керівником для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів, досягнення результатів відповідно до встановленої мети, завдань, планів і вимог щодо діяльності бюджетної установи та її підвідомчих установ; стадіями виконання бюджету за видатками та кредитуванням є: використання товарів, робіт і послуг для виконання заходів бюджетних програм); п. 1 ст. 3, п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 (метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи), пп. 10, 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 18 «Будівельні контракти», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.04.2001 № 205 (дохід за будівельним контрактом включає передбачену будівельним контрактом ціну, а також суму відхилень, претензій та заохочувальних виплат за будівельним контрактом; дохід за будівельним контрактом оцінюється за справедливою вартістю активів, які вже отримані або підлягають отриманню), п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (дохід, пов`язаний з наданням послуг визнається, виходячи зі ступеня завершеності операції з надання послуг на дату балансу, якщо може бути достовірно оцінений результат цієї операції. Результат операції з надання послуг може бути достовірно оцінений за наявності всіх наведених нижче умов: можливості достовірної оцінки доходу; імовірності надходження економічних вигод від надання послуг; можливості достовірної оцінки ступеня завершеності надання послуг на дату балансу; можливості достовірної оцінки витрат, здійснених для надання послуг та необхідних для їх завершення), не дивлячись на завищення обсягів та вартості виконаних будівельних робіт в прямих витратах та на невідповідність між фактично виконаними обсягами підрядних робіт, вартість яких складає 212883,00 гривень та обсягами, вказаними в акті приймання виконаних підрядних робіт типової форми № КБ-2 складеному та підписаному в грудні 2011 на загальну суму 275000 гривень, у приміщенні Монастирищенської РДА, за адресою: м. Монастирище, вул. Леніна (Соборна), 121, Черкаської області, не вжила заходів щодо перевірки їх на відповідність фактичним обсягам робіт, а прийняла та підписала як замовник наданий їй для перевірки Підрядником акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року на суму 275000 грн.
На підставі вищевказаного акту приймання виконаних будівельних робіт типової форми № КБ-2 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт типової форми № КБ-3 06.03.2012, згідно платіжного доручення № 1 від 06.03.2012, ТОВ «ВКФ» Світ Будівельних Технологій» з державного бюджету перераховані грошові кошти в загальній сумі 275 000 грн., що на 62 117,00 грн більше від вартості фактично виконаних обсягів будівельних робіт та не витрачених матеріалів та підтверджується висновком експерта ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» № 22/17 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 13.03.2017.
Таким чином, внаслідок недбалих дій ОСОБА_4 заподіяно істотну шкоду державним інтересам, яка виразилась в нанесенні матеріальних збитків на загальну суму 62 117,00 грн, що у 115 (62 117/536,5=115,7) разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
20.06.2022 в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, оскільки строки притягнення до кримінальної відповідальності у 2017 році закінчилися, обвинувачена раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності. Цивільний позов просить залишити без розгляду, судові витрати покласти на рахунок держави.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України не визнала, підстави звільнення від кримінальної відповідальності їй зрозумілі.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 02.05.2022 на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, за приписами вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції станом на дату вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкцією ч.1 ст. 367 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , передбачено покарання (в редакції станом на дату вчинення злочину) у виді штрафу від 250 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.

Дії, за які ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, вчинені у період з липня 2011 року по березень 2012, тобто більше трьох років тому.

Відповідно до частин 2 і 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом не встановлено обставин ухилення від досудового розслідування або суду ОСОБА_4 , оскільки її розшук не оголошувався і провадження не зупинялося.

Також відсутні відомості про вчинення нею у цей період нового кримінального правопорушення.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою. Отже, однією з умов його застосування є згода обвинуваченої. Цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора або захисника.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора і погодилася з закриттям кримінального провадження з цієї підстави, проте винуватості у вчиненні інкримінованого їй діяння не визнала. Суд переконався, що обвинувачена розуміє права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а тому невизнання обвинуваченої своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації нею свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.
Враховуючи, що обвинувачена підтримала клопотання прокурора про звільнення її від кримінальної відповідальності, у суду є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.367 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 28.01.2014 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, підлягає закриттю за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стосовно цивільного позову, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження за встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений прокурором цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Арешт майна, який накладений ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11.07.2014 (т.2, а.с. 46-47) на автомобіль марки «CHEVROLET AVEO SF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , необхідно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44, 49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.1 ст.285, ч.3 ст. 288, ст.372, 392, 395, 532 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 44, 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 28.01.2014, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.
Зняти арешт майна, який накладений ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11.07.2014 на автомобіль марки «CHEVROLET AVEO SF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Речові докази: фінансово-бухгалтерську документацію відносно використання бюджетних коштів, пов`язаних із будівництвом частини покрівлі кінотеатру «Промінь» м.Монастирище, вул. Леніна (Соборна), 124, а саме: локальний кошторис № 2-1-1, локальний кошторис № 2-1-2, підсумкову відомість ресурсів, зведений кошторисний рахунок, дефектний акт, договір про капітальне будівництво, платіжне доручення, акт приймання виконаних робіт, довідку про вартість виконаних робіт, рахунок-фактуру, які знаходяться в кримінальному провадженні залишити в матеріалах цього кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 22/17 від 13.03.2017 в розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) грн стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої, при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору та направити представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1