Справа № 1-790/11
Провадження № 1/522/14/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальну справу № 3 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котловина, Ренійського району, Одеської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Сарата, Одеської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження, працює приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
підсудних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла вищевказана кримінальна справа.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з клопотаннями, в яких просять звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальну справу.

Клопотання обґрунтовані закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності і як наслідок необхідністю задоволення вищевказаних вимог клопотань.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 підтримали доводи та вимоги вищевказаних клопотань.
Прокурор проти задоволення клопотань не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників кримінальної справи, які з`явились у судове засідання, приходжу до наступних висновків.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше не судимим, став на шлях здійснення злочину й вчинив ряд умисних корисливих злочинів при наступних обставинах.

Приблизно у вересні 2006 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_3 , маючи намір на заволодіння шахрайським шляхом будинком АДРЕСА_4 , вступив у попередню змову з ОСОБА_7 і невстановленими слідством особами.

Діючи згідно розподілу ролей, невстановлені слідством особи при невстановлених слідством обставинах виготовили підроблене рішення Суворівської районної ради народних депутатів від 22.05.1992 р. про право власності на домоволодіння АДРЕСА_4 ОСОБА_8 ..

Потім ОСОБА_3 надав зазначене підроблене рішення від 22.05.1992 ОСОБА_7 , яка у свою чергу надала це рішення в Суворівський районний суд м. Одеси. 15.09.2006 р. Суворівським районним судом м. Одеси було винесене рішення, згідно якого право власності на домоволодіння АДРЕСА_4 було визнано за ОСОБА_9 ..

Далі ОСОБА_7 , увела в оману ОСОБА_9 у дійсності зазначених документів, не повідомляючи її про злочинні наміри, запропонувала продати домоволодіння АДРЕСА_4 .

ОСОБА_9 , будучи уведеною в оману, 03.10.2006 р., перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_5 , уклала договір купівлі - продажу домоволодіння АДРЕСА_4 із громадянкою ОСОБА_10 , одержавши за продаж домоволодіння гроші в сумі 50 000 доларів США.

Потім, отримані від продажу домоволодіння гроші ОСОБА_9 передала ОСОБА_7 .. Після чого, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 і невстановлені слідством особи, що приймали участь у здійсненні зазначеного злочину, заволодівши майном шляхом обману та зловживання довірою, розподілили гроші між собою, згідно дольової участі, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_11 на суму 50 000 доларів США, що згідно курсу НБУ склало 252 500 грн..

Крім того, приблизно на початку жовтня 2006 року, більш точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння шахрайським шляхом 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_12 , вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і невстановленими особами.

Здійснюючи єдиний злочинний намір, невстановлені слідством особи, при невстановлених слідством обставинах, виготовили підроблене рішення Приморського районного суду м. Одеси, відповідно до якого угода купівлі-продажу від 07.03.2005 р. кв. АДРЕСА_6 між ОСОБА_13 і ОСОБА_12 визнана дійсною, а право власності на 145/1000 частин квартири визнане за ОСОБА_13 , що зареєстрували згодом у КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості", одержавши таким способом право розпоряджатися цією квартирою.

Далі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і невстановлені слідством особи, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації зазначеної частини квартири надали інформацію про її продаж маклерові ОСОБА_14 , і ввели її в оману щодо дійсності правовстановлюючих документів на квартиру.

Приватний маклер ОСОБА_14 , будучи уведеною в оману ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , не догадуючись про злочинні наміри, підшукала покупця на дану квартиру - ОСОБА_15 ..

Після чого, 27.10.2006 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою заволодіння шахрайським шляхом 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 та укладання угоди відчуження зазначеної частини квартири, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори, розташованої в АДРЕСА_7 , надали приватному нотаріусові ОСОБА_16 свідомо підроблений документ, а саме підроблене рішення Приморського районного суду м. Одеси, згідно якого угода купівлі-продажу кв. АДРЕСА_6 між ОСОБА_13 і ОСОБА_12 визнана дійсною, а право власності на 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 визнане за ОСОБА_13 ..

Приватний нотаріус ОСОБА_16 , будучи уведеною в оману про дійсність правовстановлюючих документів на квартиру, які були передані їй ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , засвідчила угоду відчуження вищевказаної квартири між ОСОБА_17 , дочкою ОСОБА_15 , і ОСОБА_13 , яка у дійсності не була власником 145/1000 частин даної квартири.

Після укладання угоди ОСОБА_15 передала як оплату за 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_4 гроші в сумі 32 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на той момент становило 161 600 грн..

Гроші в сумі 32 000 доларів США, що відповідало 161 600 грн., від реалізації 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і невстановлені слідством особи розподілили між собою, згідно дольової участі, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_15 на зазначену суму.

Крім того, 27.10.2006 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 і невстановлена особа, з метою заволодіння шахрайським шляхом 145/1000 частин кв. АДРЕСА_8 дома АДРЕСА_9 та укладення угоди відчуження вищевказаної квартири, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори, розташованої по АДРЕСА_7 , надали приватному нотаріусові ОСОБА_16 завідомо підроблений документ, а саме підроблене рішення Приморського районного суду м. Одеси, згідно якого угода купівлі - продажу від 07.03.2005 р. квартири АДРЕСА_6 між ОСОБА_13 і ОСОБА_12 визнана дійсною, а право власності на 145/1000 частин квартири АДРЕСА_6 визнані за ОСОБА_13 ..

Вищевказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковано:
- за ч. 3 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою - використання завідомо підробленого документа;
- за ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживанням довіри (шахрайство), зроблене по попередній змові групою осіб в особливо великих розмірах та заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше не судимим, став на шлях здійснення злочину та вчинив ряд умисних корисливих злочинів при наступних обставинах.

27.10.2006 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 і невстановлена особа, з метою заволодіння шахрайським шляхом 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 та укладення угоди відчуження вищевказаної квартири, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори, розташованої по АДРЕСА_7 , надали приватному нотаріусові ОСОБА_16 свідомо підроблений документ, а саме підроблене рішення Приморського районного суду м. Одеси, згідно якого угода купівлі - продажу від 07.03.2005 квартири АДРЕСА_6 між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 визнана дійсною, а право власності на 145/1000 частин квартири АДРЕСА_6 визнане за ОСОБА_13 ..

Крім того, приблизно на початку жовтня 2006 року, більше точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_4 , маючи намір на заволодіння шахрайським шляхом 145/1000 кв. АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_12 , вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 і невстановленими особами.

Здійснюючи єдиний злочинний намір, невстановлені слідством особи, при невстановлених слідством обставинах виготовили підроблене рішення Приморського районного суду м. Одеси, відповідно до якого угода купівлі-продажу від 07.03.2005 кв. АДРЕСА_6 між ОСОБА_13 і ОСОБА_12 визнана дійсною, а право власності 145/1000 частин квартири визнане за ОСОБА_13 , що зареєстрували згодом у КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості", одержавши таким способом право розпоряджатися цією квартирою.

Далі, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 і невстановлені слідством особи, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації зазначеної частини квартири надали інформацію про продаж цієї квартири маклерові ОСОБА_14 і ввели її в оману щодо дійсності правовстановлюючих документів на зазначену квартиру.

Приватний маклер ОСОБА_14 , будучи уведеною в оману ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , не догадуючись про злочинні наміри, підшукала покупця на дану квартиру ОСОБА_15 ..

Після чого, 27.10.2006 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою заволодіння шахрайським шляхом 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 та укладенню угоди відчуження зазначеної частини квартири, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори, розташованій в АДРЕСА_7 , надали приватному нотаріусові ОСОБА_16 завідомо підроблений документ, а саме підроблене рішення Приморського районного суду м. Одеси, згідно якого угода купівлі-продажу кв. АДРЕСА_6 між ОСОБА_13 і ОСОБА_12 визнана дійсною, а право власності на 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 визнане за ОСОБА_13 ..

Приватний нотаріус ОСОБА_16 , будучи уведеною в оману про дійсність правовстановлюючих документів на квартиру, які були передані їй ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , засвідчила угоду відчуження вищевказаної квартири між ОСОБА_17 , дочкою ОСОБА_15 і ОСОБА_13 , яка у дійсності не була власником даної квартири.

Після укладення угоди ОСОБА_15 передала як оплату за 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_4 гроші в сумі 32 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на той момент становило 161 600 грн.

Гроші в сумі 32 000 доларів США, що відповідало 161 600 грн., від реалізації 145/1000 частин кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 і невстановлені слідством особи розподілили між собою, згідно пайової участі, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_15 на зазначену суму.

Крім того, у грудні 2006 р., більше точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом кв. АДРЕСА_10 , що належить ОСОБА_18 , вступив у попередню змову з невстановленою особою.

Здійснюючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи в групі осіб з невстановленою особою, при невстановлених слідством обставинах виготовили підроблені документи, а саме: договір дарування квартири АДРЕСА_10 від 25.07.1996, згідно якого ОСОБА_18 подарувала, а ОСОБА_19 прийняв у дар вищевказану квартиру; свідоцтво про право власності № 12-1703 від 07.05.1999, що зареєстрували згодом у КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості", одержавши в такий спосіб право розпоряджатися вищевказаною квартирою, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вклеївши в нього фотографію невстановленої особи, а також довідку № 1015 від 07.12.2006 ділянки № 1 КП ДЄЗ "Черемушки", видану на ім`я ОСОБА_19 про те, що він дійсно проживає у кв. АДРЕСА_10 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин, передбачений ч. 2 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підробка документа який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою використання його як підроблювачем, так й іншою особою, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

У грудні 2006 р., більше точна дата в ході слідства не встановлена, ОСОБА_4 , маючи намір спрямований на заволодіння шахрайським шляхом кв. АДРЕСА_10 , що належить ОСОБА_18 , вступив у попередню змову з невстановленою особою.

Здійснюючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи в групі з невстановленою особою, при невстановлених слідством обставинах виготовили підроблені документи, а саме: договір дарування квартири АДРЕСА_10 від 25.07.1996, згідно якого ОСОБА_18 подарувала, а ОСОБА_19 прийняв у дарунок вищевказану квартиру; свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 07.05.1999, що зареєстрували згодом у КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості", одержавши в такий спосіб право розпоряджатися вищевказаною квартирою, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вклеївши в нього фотографію невстановленої особи, а також довідку № 1015 від 07.12.2006 ділянки № 1 КП ДЄЗ "Черемушки", видану на ім`я ОСОБА_19 про те, що він дійсно проживає у кв. АДРЕСА_10 .

Далі, ОСОБА_4 , діючи згідно заздалегідь розподілених злочинних ролей, продовжуючи свої злочинні дії, з метою реалізації вищевказаної квартири, надали інформацію про продаж квартири приватному маклерові ОСОБА_14 , увівши її в оману про дійсність правовстановлюючих документів на квартиру.

Приватний маклер ОСОБА_14 , будучи уведеною в оману ОСОБА_4 і невстановленою особою, підшукала покупця на дану квартиру - ОСОБА_20 ..

Після чого, 12.12.2006 р. ОСОБА_4 і невстановлена слідством особа, з метою заволодіння шахрайським шляхом кв. АДРЕСА_10 та укладенню угоди купівлі-продажу вищевказаної квартири, перебуваючи в приміщенні нотаріальної контори, розташованої по АДРЕСА_7 , надали приватному нотаріусові ОСОБА_16 свідомо підроблені документи, а саме: договір дарування квартири АДРЕСА_10 від 25.07.1996, згідно якого ОСОБА_18 подарувала, а ОСОБА_19 прийняв у дар вищевказану квартиру; свідоцтво про право власності № 12-1703 від 07.05.1999, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також довідку № 1015 від 07.12.2006 ділянки № 1 КП ДЄЗ "Черемушки", видану на ім`я ОСОБА_19 про те, що він дійсно проживає у кв. АДРЕСА_10 .

Приватний нотаріус ОСОБА_16 , будучи уведеною в оману про дійсність правовстановлюючих документів на кв. АДРЕСА_10 , які були передані їй ОСОБА_21 і невстановленою особою, у приміщенні нотаріальної контори, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 засвідчила угоду купівлі-продажу вищевказаної квартири між ОСОБА_20 і ОСОБА_19 , який у дійсності власником даної квартири не був.

Після укладення угоди ОСОБА_20 передала як оплату за придбану нею кв. АДРЕСА_10 ОСОБА_4 і невстановленій особі гроші в сумі 45000 доларів США, що, згідно курсу НБУ становило 227 250 грн.

Вищевказану суму грошей, отриману від реалізації кв. АДРЕСА_10 , ОСОБА_4 і невстановлена слідством особа, розподілили між собою, згідно пайової участі.

Таким чином, ОСОБА_4 і невстановлена особа, порушили право власності ОСОБА_18 на кв. АДРЕСА_10 , заподіявши їй збиток на суму 250 000 грн..

Вищевказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано:
- за ч. 2 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою використання завідомо підробленого документа;
- за ч. 3 ст. 358 КК України за кваліфікуючою ознакою - підроблення документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Згідно зі ст. 44 КК України (діючого на момент вчинення вищевказаних злочинів) особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України (діючого на момент вчинення вищевказаних злочинів), Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Згідно ст. 282 КПК України (ред. 1960 р.), «якщо в ході розгляду справи будуть встановлені підстави для закриття справи, передбачені ст. 11-1 КПК України (ред. 1960 р.), Суддя, вислухавши думки учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою постановою, закриває справу.
Згідно ст. 11-1 КПК України (ред. 1960 р.), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Як вбачається з обвинувального висновку, з дня вчинення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вищенаведених злочинів, минуло більше п`ятнадцяти років.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закрити щодо них кримінальне провадження за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 11-1, 248, 282 КПК України (ред. 1960 р.), суд
постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в порядку ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України закрити.
Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_3 скасувати.

Клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження в порядку ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальну справу відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України закрити.
Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_4 скасувати.
Постанова суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з моменту оголошення.

Суддя: