Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2706/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його клопотання. Зазначає, що його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підтримали прокурор та працівник установи. Посилається на те, що з 07.05.2017 року працює в колонії на виробництві, а саме на ділянці по виготовленню кам`яної бруківки, за що має 4 заохочення начальника установи. Вказує, що на спільному засіданні комісії ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі, йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні. Зазначає, що і надалі працює на ділянці по виготовленню кам`яної бруківки, режиму тримання не порушує, щиро розкаявся.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із заяви, поданої засудженим ОСОБА_7 до місцевого суду, останній просив розглянути питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, зазначивши, що вину у скоєному злочині він визнає повністю.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 17.03.2017 року засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16.10.2016 по 17.03.2017 згідно ч.5 ст.72 КК України.

Початок строку 16.10.2016, кінець строку 15.05.2023.

З 18.10.2016 року засуджений ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі. За час перебування в Житомирській установі виконання покарань (№8) порушень режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 07.05.2017 відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За період відбування покарання допустив два порушення режиму тримання. Після проведених заходів виховного та профілактичного характеру змінив свою поведінку на краще, на даний час режим тримання не порушує.

Згідно характеристики, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» О. Бочківським, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований робітником на дільниці по обробці каміння. До праці та своїх обов`язків ставиться сумлінно, дотримується техніки безпеки на робочому місці. Чотири рази заохочений начальником установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу колонії. Відповідально виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За характером тихий, врівноважений, цілеспрямований. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», завдання програми виконує в повному обсязі, відвідує спортмайданчик в локальній дільниці гуртожитку. На профілактичних обліках не перебуває. Підтримував стосунки з братом, на даний час зв`язки ні з ким не підтримує. Вину у вчиненому злочині визнає, зі слів розкаюється.

За формальними ознаками підлягав застосуванню ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку покарання, після 15.01.2021. На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 13.12.2019 ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України.

Суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст.539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, враховуючи вимоги ст.81 КК України, обґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання, оскільки засуджений хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, однак не характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Відповідно до характеристики від 29.01.2021, поведінка засудженого ОСОБА_7 останнім часом змінилась на гірше, він допустив одне порушення режиму тримання, на той час не працював. До праці та своїх обов`язків не завжди ставився сумлінно. Виконував передбачені законом вимоги персоналу під контролем, не завжди відповідально виконував роботи з самообслуговування. За характером хитрий, не завжди щирий. Завдання програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт» виконував не в повному обсязі, не відвідував спортмайданчик та не приймав участі у спортивних змаганнях. Відповідно до постанови про накладення стягнення №1314 від 08.12.2021 ОСОБА_7 в цеху виготовлення кам`яної бруківки спав, на зауваження інспектора не реагував, висловлювався брутальною лайкою, висловлював невдоволення існуючим режимом тримання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», має 1 стягнення та 4 заохочення.

Вищенаведене не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання.

Згідно вимог ст.81 КК України обов`язковою вимогою для застосування умовно-дострокового звільнення є доведення засудженим виправлення своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Разом з тим, з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, а його поведінка не є сумлінною.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 17.03.2017 року.

Умовою для застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України є докази, які свідчать про виправлення засудженого про що свідчить не пасивна поведінка засудженого, а його активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання та свідома постійна участь у суспільно корисній праці чого у процесі відбування покарання щодо ОСОБА_7 не встановлено, а тому колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги засудженого про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2022 року щодо нього без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: