Справа № 353/1069/19
Провадження № 11-кп/4808/179/22
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченої ОСОБА_8 , на ухвалу Долинського районного суду від 03 березня 2022 року про продовження їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Долинського районного суду від 03 березня 2022 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК, на 60 днів, тобто до 14 травня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та є підстави вважати, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам, тому (суд першої інстанції), вважав, за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , до 14 травня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою суду обвинувачена ОСОБА_8 подала АС, в якій зазначає, що судове рішення про продовження строку тримання під вартою щодо неї ухвалено із значними порушеннями вимог кримінального процесуального права та вказує на відсутність необхідності у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просить ухвалу Долинського районного суду від 03 березня 2022 року скасувати та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, які підтримали АС, просять ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора, який заперечив доводи Ас, просив рішення суду залишити без задоволення,перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Колегія суддів виходить з того, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра», втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчинені злочину та призначення їй покарання.

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду.

Відповідно до матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК, який відноситься до особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавленння волі на строк від 10 до 15 років.

Колегія суддів підтверджує, обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків, які встановлені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на час звернення з відповідним клопотанням до суду.

Підставами вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме, що є можливість у обвинуваченої переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, позаяк вона ніде не працює, джерело існування не відоме, неодружена, відсутні тісні соціальні зв`язки; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальних провадженнях, позаяк потерпіла є рідною сестрою обвинуваченої, може вчинити нове кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_8 є неодноразово судимою, в тому числі за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, що вказує на її стійку злочинну спрямованість, тому суд обгрунтовано вважає, що інший запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченої.

При цьому колегія суддів враховує дані про обвинуваченої, а саме її вік та стан здоров`я, що неодноразово судима, відсутність даних про неможливість перебування її під вартою, та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги і вимоги ст. ст. 182, 183 КПК, обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан обвинуваченої, дані про її особу, наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС обвинуваченої ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 404, 405,407,418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду від 03 березня 2022 року про продовження строку тримання під вартою щодо неї без змін.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5