ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/283/22 Справа № 699/981/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року у задоволенні прокурора про застосування у кримінальному провадженні № 0000218 до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовлено.

У задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки відмовлено.

Обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:

без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

утримуватися від спілкування зі свідками та/або потерпілим у кримінальному провадженні, визначеними слідчим або прокурором.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що вразі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить 60 днів та обчислюється з дати постановлення ухвали, але не довше строку досудового розслідування, тобто з 09.08.2022 року. Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію о 23 год. 59 хв. 07.10.2022 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, однак матеріали клопотання не містять доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків та потерпілого
Крім того, слідчий суддя врахував заяву сторони захисту та усне клопотання свідка ОСОБА_9 щодо застосування до ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як особиста порука. Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 180КПК України, наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. До матеріалів справи не було додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 є особою, яка заслуговує на особливу довіру.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт у певний період доби, зможе запобігти встановленим ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , є тяжким та під тягарем можливої відповідальності, перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, судом під час прийняття рішення про відмову у застосуванні стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не взято до уваги характер та фактичні обставини злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , а саме: вчинив злочин за попередньою змовою з іншою особою, з місця злочину втік, після застосування до потерпілого фізичного насильства не забезпечив надання потерпілому медичної допомоги, а в подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності переховувався від працівників поліції.

Залишено поза увагою суду особливості злочину, а саме те, що потерпілий ОСОБА_10 зазнав насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, а саме отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забій м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок та наразі проходить лікування та обстеження у КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, що підтверджується дослідженим в суді протоколом допиту потерпілого та довідкою з місця проходження лікування.

Тому, з метою недопущення невиправданого ризику для життя та здоровя потерпілого доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без права внесення застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, в слідчому відділі поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 06.08.2022 року близько 22 год. 30 хв., у період воєнного стану, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_11 помітили ОСОБА_10 , з яким у них виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_6 , діючи умисно, цілеспрямовано, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, а саме наніс декілька ударів руками в область голови та тулуба ОСОБА_10 . Від удару останній впав на асфальтне покриття. У подальшому ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_11 , реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, відкрито витягнув з кишені штанів ОСОБА_10 , належний останньому мобільний телефон, гаманець з банківськими картками та грошовими коштами у розмірі 55 грн., які відразу на місці вчинення злочину передав ОСОБА_11 , заволодівши якими останній залишив місце вчинення злочину, чим потерпілому ОСОБА_10 спричинені матеріальні збитки.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України. 07.08.2022 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та йому пред`явлено підозру.
На підтвердження причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення орган досудового розслідування, як на докази, посилався на документи, які додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.
Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, тому суд прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у певний період доби.
За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.
Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.
Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш суворіший запобіжний захід, та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби не буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.
Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківської відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 09 серпня 2022 року про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2