Номер провадження: 11-кп/813/1237/22
Справа № 523/4047/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду в режимі відеоконференції клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування або зміну запобіжного заходу,-

установив

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2021 року, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.04.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на вищевказаний вирок відносно ОСОБА_8 та провадження призначено до розгляду.

До початку судового розгляду, до апеляційного суду надійшли клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про скасування або зміну запобіжного заходу.

В своїх клопотаннях обвинувачений просить змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

В мотивування свого клопотання посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час перестали існувати; він утримується під вартою з 2015 року, а тому строк покарання призначеного вироком суду першої майже сплив; обвинувачений має намір приєднатися до лав ЗСУ.

Дослідивши доводи клопотання, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи клопотань та просили їх задовольнити, думку потерпілого, його представника та прокурора, які заперечували проти задоволення клопотань обвинуваченого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд відхиляє доводи клопотання обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на таке.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 06.07.2021 року, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі.

Таким чином, з огляду на постановлений відносно обвинуваченого вирок, яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі, зважаючи на те, що вирок суду у даний час не виконується у зв`язку із поданою апеляційною скаргою, апеляційний суд дійшов висновку, що у даний час ризик можливого переховування обвинуваченого від суду існує.

На переконання апеляційного суду, введення на території України воєнного стану, враховуючи тяжкість можливого покарання, не може знизити ризик переховування обвинуваченого від суду у разі зміни йому запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Вищевикладене свідчить про наявність ризику п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений, може вдатися спроб переховування від суду за для уникнення відбування покарання.

При цьому, апеляційний суд акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження судом не вирішується питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Що стосується звернення обвинуваченого про ОСОБА_8 про його бажання вступити до лав ЗСУ, апеляційний суд вважає зазначити про наступне.

У зв`язку із вторгненням Російської Федерації на територію України та введенням воєнного стану на всій території України, Верховна Рада прийняла Закон «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації або його зміни з інших підстав».

Кримінальний процесуальний кодекс України доповнено ст. 616 «Скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації або його зміна з інших підстав», згідно з якою у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, за виключенням тих, що підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених ст.ст. 115, 146147, 152156, 255, 255-1, 257, 258262, 305321, 330, 335337, 401414, 426433, 436,437442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації.

На підставі наведеного, апеляційний суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 не позбавлений права звернутися до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації, тобто з дотриманням належної правової процедури, відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 399, КПК України суддя-доповідач,

ухвалив

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає силу з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4