Справа № 152/1/22
У Х В А Л А

09 червня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/1/22
Провадження №1-кп/152/20/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора у кримінальному
провадженні ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні усне клопотання прокурора ОСОБА_3 про виклик для допиту в судовому засіданні в якості свідка ст. слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000185 за обвинувальним актом від 30.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

встановив:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом, складеним слідчим та затвердженим прокурором, з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 12.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

У кримінальному провадженні здійснюється судовий розгляд по суті.

23.05.2022 року стороною захисту подано до суду заяву про визнання доказів недопустимими, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження (а.с.170-171).

У зв`язку із поданням вказаної заяви судом задоволено клопотання сторони обвинувачення про надання строку для підготовки заперечення щодо вказаної заяви, а також задоволено клопотання сторони захисту про повторний виклик потерпілої ОСОБА_7 , тому судовий розгляд відкладено на 09.06.2022 року.

09.06.2022 року прокурором ОСОБА_3 подано заперечення на заяву адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими, які приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с.185-188).

У зв`язку із поданими заперечення та для об`єктивності судового розгляду, прокурор ОСОБА_3 просить допитати в якості свідка ст. слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_6 з приводу допущених ним помилок при складанні протоколу отримання зразків для експертизи щодо неповноти в зазначенні номеру кримінального провадження, виправлення у вказаному протоколі часу відібрання зразків та не зазначення про спосіб поміщення і упакування зразків крові ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання прокурора покладаються на вирішення суду. При цьому сторона захисту зазначила, що їй відкриті прокурором показання слідчого ОСОБА_6 , допитаного прокурором у якості свідка.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання повторно не прибула, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

17.02.2022 року потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності (а.с.52), після чого від отримання поштової кореспонденції, адресованої їй судом, відмовляється (а.с.129, 152, 167, 184).

При цьому, сторони кримінального провадження не заперечують щодо проведення судового засідання у відсутності потерпілої, тому суд не вбачає перешкод для розгляду клопотання прокурора у відсутності потерпілої.

Розглянувши усне клопотання прокурора ОСОБА_3 , вислухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , суд прийшов до наступних висновків.

Частинами 1, 2 ст.363 КПК України встановлено, що після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні з`ясовує в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме. У разі заявлення клопотань про доповнення судового розгляду суд розглядає їх, у зв`язку з чим має право ставити запитання сторонам чи іншим учасникам кримінального провадження.

У цьому кримінальному провадженні судом допитані усі свідки та досліджені усі докази, надані стороною обвинувачення.

Судом не допитаний обвинувачений ОСОБА_4 , щодо якого встановлено порядок допиту після дослідження письмових та речових доказів та допиту свідків.

Сторона захисту клопотань про виклик свідків захисту, про витребування речей чи документів клопотань не заявляла.

З огляду на наведене, відповідно до вимог ч.2 ст.363 КПК України, сторона обвинувачення має право на доповнення судового розгляду, в тому числі, на заявлення клопотання про виклик і допит свідка обвинувачення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.84 КПК України).

Показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч.1 ст.95 КПК України).

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч.5 ст.95 КПК України).

Сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка. Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка. Свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань. Свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями (ст.96 КПК України).

Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань (ч.1 ст.65 КПК України).

Пунктом 17 ч.1 ст.3 КПК України встановлено, що слідчий службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Перелік слідчих (розшукових) дій визначено Главою 20 КПК України, зокрема, це допит (ст.224 КПК); пред`явлення особи для впізнання (ст.228 КПК); пред`явлення трупа для впізнання (ст.230 КПК); обшук (ст.234 КПК); огляд (ст.ст.237, 238, 239 КПК); слідчий експеримент (ст.240 КПК); освідування особи (ст.241 КПК); залучення експерта (ст.ст.242, 243 КПК); отримання зразків для експертизи, в тому числі, біологічних зразків, яке відбувається за правилами ст.241 КПК України (ст.245 КПК).

Так, ч.1 ст.245 КПК України передбачено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Частиною 3 ст.245 КПК України встановлено, що відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Таким чином, щодо порядку відібрання біологічних зразків ч.3 ст.245 КПК України відсилає до порядку здійснення такої слідчої дії як освідування особи, що передбачено ст.241 КПК України.

Так, частинами 1, 2 ст.241 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.

Про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу (ч.5 ст.241 КПК України).

Відтак, вказані вимоги ч.ч.1, 2, 5 ст.241 КПК України повинні бути дотримані при відбиранні біологічних зразків у особи.

У випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі (ч.1 ст.104 КПК України).

Частиною 3 ст.104 КПК України встановлено, що протокол складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; 2) описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; 3) заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; виготовлені дублікати документів, а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

Про проведення слідчої дії відібрання зразків для експертизи складено протокол 12.12.2021 року ст. слідчим СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_6 (а.с.75).

З постанови від 12.12.2021 року про групу слідчих вбачається, що ст. слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_6 входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000185, є старшим групи слідчих, уповноважених на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні (а.с.22).

Відтак, слідчий ОСОБА_6 , відповідно до п.17 ч.1 ст.3 КПК України, є службовою особою органу Національної поліції, що уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, а тому, в силу вимог ч.1 ст.65 КПК України, не є свідком, тобто фізичною особою, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, якими, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, є: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Саме на слідчого, втому числі відповідно до ч.1 ст.92 та ч.1 ст.93 КПК України, покладено обов`язок доказування та збирання доказів.

До того ж, виходячи з аналізу ст.ст.85, 95 КПК України та враховуючи вимоги ст.65 КПК України, слідчий, що здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні, не є особою, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час цього ж кримінального провадження в суді, та не може свідчити щодо фактів про подію кримінального правопорушення, оскільки особисто цих подій не сприймав.

Отже, у задоволенні клопотання прокурора про допит ст. слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_6 в якості свідка слід відмовити.

Таким чином, усне клопотання прокурора ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 22, 25, 26, 350, 369, 372, 392 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні усного клопотання прокурора ОСОБА_3 про виклик для допиту в судовому засіданні в якості свідка ст. слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1