Справа №522/4446/22
Провадження №1-кп/522/1220/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000065, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2022 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коханівки, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, неодруженого, учня 10-А классу Одеського навчально - виховного комплексу №125 «Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у дошкільному навчальному закладі» ОМР Одеської області, який зареєстрований, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_3 -

головного спеціаліста відділу

забезпечення діяльності органу опіки та

піклування Приморської райадміністрації

Одеської міської ради - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
31.01.2022 року приблизно о 00 годин 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 разом із невстановленою особою чоловічої статі, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, перебували на вулиці Новосельського, у м. Одесі, де діючи за попередньою змовою, підшукували чуже майно, яким можливо таємно заволодіти. Помітивши у дворі будинку АДРЕСА_2 , мопед моделі «YAMAHA Vino SA26J» з номером шасі « НОМЕР_1 » чорного кольору об`ємом двигуна 49,9 см.куб., потужністю 6,3 к/с, який в указаному місці залишив його власник ОСОБА_8

31.01.2022 року приблизно о 00 годин 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 та указана невстановлена досудовим розслідуванням особа, вирішили таємно заволодіти указаним мопедом, для послідуючого перепродажу іншій особі з метою покращення свого матеріального становища.

Діючи з указаною метою з корисливих мотивів, та переслідуючи ціль особистого збагачення, користуючись темною порою доби, ОСОБА_3 та указана особа, переконавшись, що їх дії непомітні для інших громадян, діючи таємно підійшли до мопеда, та користуючись, що його колеса, та руль не були заблоковані, встановили контроль над указаним транспортним засобом, покотивши його, за допомогою фізичної сили, з місця де він був залишений власником у напрямку Ольгіївського узвозу, у м. Одесі. При цьому, діючи спільно, указана невстановлена особа котила мопед, тримаючись за руль, з метою контролю напрямку руху мопеда, а ОСОБА_3 за допомогою фізичної сили штовхав мопед позаду, внаслідок чого протиправно, всупереч волі власника мопеда перемістили цей мопед з місця, де він був залишений.

Таємно заволодівши вказаним чужим майном, ОСОБА_3 , та указана невстановлена досудовим розслідуванням особа розпорядилися викраденим на власний розсуд згідно спільних домовленостей, продавши його за 2000 грн. ОСОБА_9 .

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України -незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті.
У судове засідання потерпілий ОСОБА_10 не з`явився, та до судового засідання звернувся із письмовою заявою у якій просив проводити судове засідання без його присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, якнезаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно до ч.2 ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, що він раніше не судимий, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК України обставин суди відповідно до ч.1 ст.103 КК України мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років.

Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є

переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого. Висновок суду про необхідність застосування до неповнолітнього позбавлення волі, якщо санкцією статті, за якою він засуджується, передбачені й інші види покарань, повинен бути мотивованим у вироку.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд вважає необхідним врахувати висновок ДУ «Центра пробації» філії ДУ «Центр пробації в Одеській області» сектора ювенальної пробації м. Одеси за №28528/32-22 від 29.04.2022 року, відповідно до якого, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі, із призначенням йому додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

Суд приходить до висновку із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , роз`яснення у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених п`яти пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, 104 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, та додатковий обов`язок, передбачений п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Відповідно до ст.98 КК України до неповнолітніх не застосовується додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а також згідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням конфіскація майна як додаткове покарання не призначається.

На підставі зазначеного, суд не призначає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд вважає, що зазначений вид покарання буде достатній для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Підстав призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 громадського вихователя суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 103, 104, 367-371, 373, 374, 376, 395, 484, 485, 487, 496, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 5 / п`ять/ років позбавлення волі без конфіскації всього належного йому майна.

На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік. На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступний обов`язок:

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 11.05.2022 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Не призначати неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 громадського вихователя.

Речовий доказ - мопед моделі «YAMAHA Vino SA26J» з номером шасі « НОМЕР_1 » чорного кольору об`ємом двигуна 49,9 см.куб., потужністю 6,3 к/с вважати повернутим потерпілому ОСОБА_10 .

Речові докази: відеофайли із назвою «video_2022-02» тиру/ формату - Файл "МР4" (. НОМЕР_2 ) розміром 2,24 МБ (2 353 376 байт), та із назвою «video_2022-02-0» тиру/ формату - Файл "МР4" (. НОМЕР_2 ) розміром 1,99 МБ (2 095 617 байт), які поміщено на компакт диск з надписом «вул.Новосельського,28-1», та із назвою «NVR_ch19_main_5036_5412» формату файл "DAV" (.dav) розміром 108 МБ (113 506 304 байт), який поміщено на компакт диск із надписом «вул. Краснослобідська, 1», назвою «Dom_ch3_5515_5747» формату файл «АVI» (.аvі), розміром 40,2 МБ (42 176 544 байт), який поміщено на компакт диск із надписом «вл. 6 Наявний пров.» зберігати до завершення розгляду кримінального провадження у відношенні невстановленої особи, яке було виділено в окреме кримінальне провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

11.05.2022