Дата документу 28.04.2022 Справа № 334/5629/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5629/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/180/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та засуджено до покарання у вигляду 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. На час проголошення вироку обвинувачений не перебував під вартою.
2 грудня 2021 року обвинуваченим поштою подано апеляційну скаргу на вказаний вирок суду разом із клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив, що вчасно апеляційну скаргу продати він не зміг у зв`язку із порушенням строків вручення копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги прокурора, оскільки він не отримував жодної копії процесуального документу за весь час апеляційного розгляду. Також вказує, що його фактичним місцем проживання на той час було АДРЕСА_1 , проте жодної повістки на вказану адресу він не отримував. Про апеляційне провадження він дізнався від свого захисника ОСОБА_8 вже після закінчення строку апеляційного оскарження. Причиною його подальшої відсутності у судових засідання є перебування під вартою у справі № 0953/20579/21.
Вислухавши обвинуваченого, який клопотання підтримав без повідомлення інших обставин та просив його задовольнити, прокурора, яка вважала, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки воно не ґрунтується на фактичних обставинах справи та положеннях процесуального закону, просила у задоволені клопотання відмовити та повернути обвинуваченому його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження в частині, що стосується вирішення клопотання про поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку, що задоволенню воно не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
З матеріалів провадження, зокрема журналу судового засідання та технічного запису (т. 1 а.с. 200, 203) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 на час проголошення вироку не перебував під вартою, був присутній в судовому засіданні, головуючим після проголошення вироку було роз`яснено порядок та строк його апеляційного оскарження, на що обвинувачений відповів, що вказане йому зрозуміло.
Отже з урахуванням приписів п. 1 ч. 2 ст. 396 КПК України початок перебігу строку апеляційного оскарження для обвинуваченого ОСОБА_7 розпочався з дня проголошення вироку та відповідно закінчився 14 квітня 2021 року.
Разом з тим апеляційну скаргу обвинуваченим поштою було подано лише 2 грудня 2021 року (т. 2 а.с. 35), тобто із істотним пропуском строку на апеляційне оскарження.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин обвинуваченим в клопотанні та безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду, не наведено, оскільки в обґрунтування причини пропуску строку ОСОБА_7 посилається виключно на обставини, які виникли вже після спливу строку на апеляційне оскарження.
Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2015 року №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить жодних доводів, які свідчать про поважність пропуску цього строку, оскільки апелянт був присутнім в судовому засіданні, знав про постановлене судом першої інстанції рішення та мав реальну можливість реалізувати своє право на оскарження судового рішення в строк, передбачений кримінальним процесуальним законом.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що поважні причини обвинуваченим не зазначені, з огляду на що, у відповідності до ст. 399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 399 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду Запорізької області від 15 березня 2021 року, залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду Запорізької області від 15 березня 2021 року відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повернути особі, яка її подала обвинуваченому ОСОБА_7 .
Копію ухвали разом із апеляційної скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а обвинуваченим ОСОБА_7 який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4