Провадження № 1-кс/947/7263/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001361 від 19.11.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Подільського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 246 , ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом незаконної вирубки дерев у захисних лісових насадженнях, розташованих на території земель АТ «Укрзалізниця», з метою подальшого перевезення, зберігання вказаної деревини, та подальшого продажу за грошові кошти, при цьому розуміючи настання шкоди, яка буде завдана державним інтересам.
Надалі, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконну вирубку та заволодіння лісопродукції державного акціонерного товариства він не в змозі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, запропонував ОСОБА_8 вчиняти злочин, пов`язаний з незаконною порубкою дерев, заволодінням лісопродукції АТ «Укрзалізниця», на що останній погодився.
В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запропонували вчиняти зазначений злочин групі осіб у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , на що останні також погодились.
Так, з метою вчинення зазначеного злочину, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , повинні виконувати вказівки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , направлені на вчинення вказаного злочину.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_12 за попередньою змовою із зазначеною групою осіб, приблизно з кінця листопада 2021 року по 26 січня 2022 року всупереч законодавства про охорону та раціональне використання лісових ресурсів, без наявності спеціального дозволу на вирубку таких лісових ресурсів, незаконно вирубали дерева, які зростали на земельній ділянці АТ «Укрзалізниця» у межах захисних лісових насаджень Чубівського лісомайстерського відділення Роздільнянської виробничої дільниці виробничого підрозділу Одеська дистанція захисних лісонасаджень АТ «Українська залізниця», а саме на земельних ділянках, розташованих:
- на 1340 км + 200 м 1343 км + 700 м перегону Чубівка-Мардарівка з правої сторони колії у виділах №54, 56, 58, 62 у кількості 281 дерево;
- на 1349 км + 50 м 1349 км + 810 м і 1350 км +90 м 1351 км + 800 м перегону Чубівка-Мардарівка з правої сторони колії у виділах № 80, 84 у кількості 101 дерево.
В подальшому, незаконно зрублені дерева завантажувались за попередньою змовою ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , до транспортних засобів, які організовував ОСОБА_7 та ОСОБА_13 для незаконної перевозки до місць відстоювання, з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, яка в подальшому розподілялась між всіма учасниками групи осіб.
Зазначеними діями АТ «Укрзалізниця» заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 6.466.364 гривень.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_8 , повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом незаконної вирубки дерев у захисних лісових насадженнях, розташованих на території Подільської територіальної громади Одеської області, з метою подальшого перевезення, зберігання вказаної деревини, та подальшого продажу за грошові кошти, при цьому розуміючи настання шкоди, яка буде завдана державним інтересам.
Надалі, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконну вирубку та заволодіння лісопродукції державного акціонерного товариства він не в змозі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, запропонував вчиняти зазначений злочин групі осіб у складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , на що останні погодились.
Так, ОСОБА_8 з метою вчинення зазначеного злочину, визначив за собою роль керівництва такою групою, склав план злочинної діяльності, спрямований на вчинення незаконної порубки дерев, визначив способи його виконання та ролі кожного із членів групи осіб, розподіливши обов`язки кожного учасника групи, спрямовані на реалізацію вказаного плану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 за попередньою змовою із зазначеною групою осіб, приблизно з 01 липня 2022 року по 04 липня 2022 року всупереч законодавства про охорону та раціональне використання лісових ресурсів, без наявності спеціального дозволу на вирубку таких лісових ресурсів, незаконно вирубали дерева, які зростали на земельній ділянці у межах захисних лісових насаджень Подільської територіальної громади Одеської області, а саме на земельній ділянці, розташованій між селами Олексіївка та Косослобідка Подільського району Одеської області у кількості 29 дерев.
В подальшому, незаконно зрублені дерева загальним об`ємом біля 5,2 кубічних метри ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 були переміщені на транспортному засобі до місця відстоювання, де здійснено їх розпил та рубка на дрова.
З метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди 05.07.2022 року ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_8 завантажили частину рублених дров об`ємом біля 2,8 кубічних метри у транспортний засіб «Volkswagen LT» д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_14 , та доставили до місця збуту за адресою: АДРЕСА_3 , де були викриті та затримані співробітниками поліції.
06.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
В цей же день, ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 246 , ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 06.08.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.07.2022 року вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін.
Оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження не зменшилися ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, а завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 не видається за можливе з об`єктивних причин, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного.
2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що ризики викладені в клопотанні не обґрунтовані, його підзахисний має стійкі соціальні зв`язки та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Крім цього, підозрюваний з підозрою погоджується, свою вину визнає та співпрацює зі слідством. На підставі викладеного захисник просив відмовити в задоволені клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника. У вчиненому каявся.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 та ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 246 КК України.
06.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
В цей же день, ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 246 , ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 246 , ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Також наявність обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_5 перевірялася під час обрання запобіжного заходу відносно останнього.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження,слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 06.08.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.07.2022 року вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін.
Слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 246 , ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, приходить до переконання що мінімальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, на даний час, продовжує існувати, хоч і є незначним з огляду на те, що підозрюваний співпрацює зі слідством, свою вину визнає та щиро кається.
Оскільки матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допиту свідків, тому підозрюваному при ознайомлені стануть відомі анкетні дані останніх, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
4.4. Вирішення питання щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».
При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).
Так, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний свою вину у вчиненому визнає, щиро кається, що вказує на можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам та буде відповідати висновкам, викладеним у вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України».
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001361 від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 05.09.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 05.09.2022 року, включно, наступні обов`язки:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1