єдиний унікальний номер справи 546/164/22
номер провадження 1-кп/546/36/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000005, відомості про яке 03 січня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вітімське Мамсько-Чуйського району Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не інваліда, на даний час утримується в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», раніше судимого:

1) 05.07.2021 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 180 годин громадських робіт, 29.10.2021 знятого з обліку по відбуттю покарання;

2) 04.02.2022 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 28 грудня 2021 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів з метою наруги над могилами та з метою заволодіння металевими виробами, а саме могильними огорожами, що знаходяться навколо могил на місцях поховання, прийшов на кладовище, що розташоване на околиці с. Шкурупіївка Полтавського району Полтавської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, демонструючи зневагу до місця поховання, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись на території кладовища підійшов до місць поховань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, застосувавши фізичну силу, шляхом зняття здійснив демонтування чотирьох металевих ланцюгів навколо вказаних могил. Після чого покинув територію кладовища, а викрадене майно переніс та заховав у нежитловому будинку в с. Шкурупіївка Полтавського району Полтавської області, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 199 від 19.01.2022 ринкова вартість викраденого майна становить:
- металевого ланцюга, бувшого у використанні, загальною довжиною 101 см з розмірами одного кільця (довжиною 8 см, шириною 4,5 см, товщиною металу 1,5 см) 127, 94 грн;
- металевого ланцюга, бувшого у використанні, загальною довжиною 99 см з розмірами одного кільця (довжиною 8 см, шириною 4,5 см, товщиною металу 1,5 см) 125, 40 грн;
- металевого ланцюга, бувшого у використанні, загальною довжиною 104 см з розмірами одного кільця (довжиною 8 см, шириною 4,5 см, товщиною металу 1,5 см) 131, 74 грн;
- металевого ланцюга, бувшого у використанні, загальною довжиною 108 см з розмірами одного кільця (довжиною 8 см, шириною 4,5 см, товщиною металу 1,5 см) 136, 80 грн.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив наругу над могилами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , незаконно заволодівши предметами, що знаходяться навколо цих могил могильними огорожами, чим заподіяв матеріальні збитки у загальному розмірі 521,88 грн потерпілій ОСОБА_8 , яка здійснює догляд за могилами поховання її рідного батька та баби.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилами, вчинена з корисливих мотивів.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_4 17 березня 2022 року у вечірній час,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно проник до приміщення житлового будинку потерпілого ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою тимчасового проживання у ньому, шляхом пошкодження скла на віконній рамі, всупереч волі володільця ОСОБА_9 та без його на те дозволу, незаконно, тимчасово перебував у дачному будинку в період з 17 березня 2022 року до 20 березня 2022 року без згоди власника, чим порушив право потерпілого ОСОБА_9 на недоторканність житла.
Таким чином, ОСОБА_4 незаконно проник до житла особи, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_4 20 березня 2022 року, перебуваючи у дачному будинку, який належить ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив викрасти майно.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно намагався викрасти бензопилу марки «ЭЛПРОМ ЭБП-5000», вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 887 від 30.03.2022 становить 1566,08 грн, та електродриль синього кольору, вартість якої згідно судової товарознавчої експертизи № 887 від 30.03.2022 року становить 552,50 грн. Однак ОСОБА_4 свій злочинний умисел не зміг довести до кінця із причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із тим, що був виявлений на місці вчинення злочину потерпілим ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 намагався заподіяти потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 2118,58 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості від 12.04.2022.

Під час підготовчого судового засідання прокурором надано суду угоду про визнання винуватості в редакції від 05 травня 2022 року, з якої вбачається, що між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.01.2022, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), за письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 зобов`язався беззаперечно визнати обвинувачення у судовому провадженні в обсязі повідомлених йому підозр.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 267 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового приєднання до цього покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.02.2022 та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони дійшли згоди про призначення остаточного покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Окрім того, сторони узгодили, що на підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного остаточного покарання за даним вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.02.2022, яка становить 1 (один) місяць та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

В угоді також зазначено, що підозрюваний розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_4 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Також підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, захисник та доставлений обвинувачений.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явилися, надавши до суду власноручно написані заяви, у яких не заперечують проти проведення розгляду справи у їх відсутності. Підтверджують факт добровільного надання ними згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Зазначають, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають, на суворому покаранні не наполягають.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду від 05.05.2022 та просив її затвердити, зазначив, що потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надані письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, в яких висловлені їх добровільні позиції з даного питання. Зазначив, що угоду укладено з дотримання норм КПК України та наслідки її укладення йому зрозумілі. Просив затвердити угоду, призначити обвинуваченому покарання узгоджене угодою та вирішити питання стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів. Окрім того вказав, що необхідність укладення угоди 05.05.2022 обумовлена виявленими технічними описками в угоді від 12.04.2022, текст якої просив суд не оцінювати.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення щодо кожного із епізодів вчинених ним кримінальних правопорушень. Підтверджує всі обставини кожного із вчинених ним кримінальних правопорушень в обсязі, визначеному у підозрах та в обвинувальному акті. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 05 травня 2022 року. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди від 05.05.2022 та просив її затвердити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду від 05.05.2022 та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України. Окрім того підтвердив, що необхідність укладення угоди 05.05.2022 обумовлена виявленими технічними описками в угоді від 12.04.2022, текст якої просив суд не оцінювати.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, його захисника, прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та розглянувши питання щодо її затвердження, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди (ч. 3 ст. 474 КПК України).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Письмова згода прокурору на укладенням угоди надана потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у заявах від 12.04.2022.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 12 КК України віднесено: за ч. 1 ст. 162 КК України до кримінальних проступків, а за ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів.Органами досудового розслідування його дії кваліфіковані вірно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення щодо кожного із епізодів вчинених ним кримінальних правопорушень.

При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України та призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового приєднання до цього покарання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.02.2022, із остаточним визначенням покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Також угодою визначено призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 років обмеження волі та за ч. 3 ст.15 ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. Сторонами угоди визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Окрім того, сторонами узгоджено призначення остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.02.2022, яка становить 1 (один) місяць, із остаточним визначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що прокурор, обвинувачений цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 12 КК України віднесено: за ч. 1 ст. 162 КК України до кримінальних проступків, а за ч. 3 ст. 297 та ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, два із вчинених кримінальних правопорушень вчинив протягом іспитового строку, за місцем проживання згідно наданої характеристики компрометуючі матеріали відносно нього відсутні, одружений, на утриманні дітей немає, не працює, не перебуває на обліку лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра, щиро розкаявся у скоєнні кримінальних правопорушень, сприяв органу досудового розслідування у їх розкриттю, усунув негативні наслідки вчинених кримінальних правопорушень, відшкодував шкоду шляхом повернення викраденого майна, потерпілі не мають жодних претензій матеріального та морального характеру і на суворому покаранні не наполягають.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України, а також правилам призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків згідно з нормами статей 70, 71 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 05.05.2022 із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб до 21.05.2022 із визначенням розміру застави в сумі 47860 гривень. Строк дії ухвали встановлено з 14:40 год. 23.03.2022 по 14:40 год. 21.05.2022.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили суд вважає за необхідне залишити попередній тримання під вартою.

Цивільні позови не заявлені.

На підставі постанови про призначення судової трасологічної експертизи від 22.03.2022 експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу та надано висновок експерта № СЕ-19/117-22/2730-Д від 24.03.2022, витрати на проведення якої становлять 1372,96 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речові докази у даному кримінальному провадженні визнані постановами слідчих від 03.01.2022 та 20.03.2022, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, частина з яких передана на зберігання до камери зберігання речових доказів, а інша частина передана на відповідальне зберігання потерпілим.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 70, 71 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 314, 373-376, 394, 395, 468, 469, 472-475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 05 травня 2022 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 3 ст. 267 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2022 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2022 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання, із розрахунку день за день, строк утримання під вартою з моменту затримання, тобто з 23 березня 2022 року до набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 1372,96 грн (одна тисяча триста сімдесят дві гривні 96 копійок).

Речові докази по справі, а саме:
- металевий ланцюг довжиною 101 см, кільце довжиною 8см, ширина металу 1,5 см; металевий ланцюг довжиною 99 см, кільце довжиною 8 см, ширина металу 1,5 см; металевий ланцюг довжиною 104 см, кільце довжиною 8 см, ширина металу 1,5 см; металевий ланцюг довжиною 108 см, кільце довжиною 8 см, ширина металу 1,5 см повернути власнику ОСОБА_8 ;

- бензопилу марки «ЭЛПРОМ ЭБП-5000», електричну дриль синього кольору повернути власнику ОСОБА_9 ;

- металеву трубу знищити;

- сліди пальців рук залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1