Ухвала

20 травня 2022 року
м. Київ
справа № 705/356/20
провадження № 51-2594ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судові рішення постановлені

щодо нього,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на судові рішення постановлені щодо нього.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 25 квітня 2022 року касаційну скаргу обвинуваченого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК

та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищезазначеному рішенні суду касаційної інстанції обвинуваченому ОСОБА_4 було вказано про необхідність чітко зазначити судові рішення, що ним оскаржуються та долучити їх копії до касаційної скарги. Крім того, обвинуваченому необхідно навести конкретні порушення закону, визначені ст. 438 КПК, що стали б підставою для скасування чи зміни судових рішень, обґрунтувати свої доводи, а також викласти свої вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду обвинувачений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені у вищевказаній ухвалі від 25 квітня 2022 року недоліки касаційної скарги обвинувачений не усунув.
Зокрема, у новій касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 так чітко і не зазначив, які саме судові рішення ним оскаржуються, що не відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК

та позбавляє суд касаційної інстанції встановити дійсний предмет касаційного розгляду.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 у повторно поданій касаційній скарзі так і не вказав на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що стали б підставою для скасування чи зміни судових рішень, а також своїх доводів відповідно не обґрунтував.

Крім того, у касаційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_4 повторно не міститься чітких вимог, які б узгоджувались з повноваженнями Кримінального касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги, визначені ст. 436 КПК.
Оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 у його новій касаційній скарзі, у порушення

п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК, знову не вказано судових рішень, які ним оскаржуються, касаційний суд позбавлений можливості встановити дійсний предмет та результат касаційного розгляду,

а тому вказане перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження відсутність чітких вимог касаційної скарги та їх правового обґрунтування.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи

на те, що обвинувачений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить

до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на судові рішення постановлені щодо ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: