ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/520/22 Справа № 705/2896/22 Категорія: ч.4 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого,

визнано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України,

встановила:
Згідно вироку місцевого суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 22 червня 2022 року, близько 20 год. 00 хв. в
м. Умань Черкаської області, правомірно з дозволу мешканця ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно та цілеспрямовано, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, під час дії воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022 та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, викрав мобільний телефон марки «Honor 8A » модель JAT-LX1 2/32 GB, що належить ОСОБА_9 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1678/22 від 06.07.2022 складає 2380 грн. 00 коп. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану вище суму.
Такі дії ОСОБА_7 . Уманським міськрайонним судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з вироком районного суду в своїй апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку суду у зв`зку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та просить виключити з мотивувальної частини вказаного вироку кваліфікуючу ознаку «проникнення у житло».
Зокрема, органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. В ході судового розгляду, який відбувався відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діянні визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, встановлені під час здійснення досудового розслідування.
Крім того, як убачається із фактичних обставин кримінального провадження, установлених судом першої інстанції та детально викладених у його вироку, ОСОБА_7 вчинив крадіжку шляхом вільного доступу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала доводи наведені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України, які не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Рішення суду першої інстанції оскаржується прокурором лише в частині кваліфікації дій Ткача, тому колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є у тому числі застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Під час розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції, яке відбулося відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності.

Разом з тим, в судовому рішення детально викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які встановлені районним судом, а саме, ОСОБА_7 вчинив крадіжку шляхом вільного доступу.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання: шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к, провадження №13-14кс18) при вирішення питання про наявність чи відсутність ознаки «проникнення» вказала, що як правильно зазначається в постанові ВСУ від 15 листопада 2012 року в справі №5-15кс12в, при здійсненні такої правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.
Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

На підставі вищевикладеного, місцевий суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України з кваліфікуючою ознакою - проникнення у житло.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Таким чином, колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Відповідно до положення п.2, 4 ч.1 ст.408 КК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок суду першої інстанції.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 .
Керуючись статтями 404, 405, 408, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Виключити з мотивувальної частини вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 кваліфікуючу ознаку - «проникнення у житло».

В решті вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя

Судді -