Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2280/18
Провадження №: 1-кп/332/6/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2022 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
за участю захисника ОСОБА_10 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем в ТОВ «Дніпро Монтаж», раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 23.07.2018р., ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.
«Наказом № 561 о/с від 30.11.2017 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 призначено на посаду дільничного офіцеру поліції сектору превенції Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції (далі Заводський ВГІ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області).

Перебуваючи 09.05.2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин у складі слідчо-оперативної групи Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та виконуючи свої службові обов`язки у ОСОБА_11 виник умисел на незаконне придбання, перевезення з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини.

Усвідомлюючи неможливість вчинення вказаного кримінального правопорушення самостійно, через перебування на службі, ОСОБА_11 залучив до вчинення вказаного кримінального правопорушення раніше знайому ОСОБА_12 (досудове розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження), яка погодилася на пропозицію ОСОБА_11 вчинити кримінальне правопорушення.

Далі ОСОБА_12 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та місці, 09.05.2018 у період часу з 14 години 10 хвилин по 15 годину 20 хвилин, незаконно придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину - метамфетамін, з метою її подальшого збуту.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут психотропної речовини - метамфетаміну, ОСОБА_12 09.05.2018р. незаконно перевезла психотропну речовину - метамфетамін, до Заводського району м. Запоріжжя, де приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи у м. Запоріжжя по вулиці Перспективній поблизу адміністративного приміщення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передала ОСОБА_11 раніше незаконно придбану та перевезену психотропну речовину - метамфетамін, з метою її подальшого збуту останнім.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини - метамфетаміну, ОСОБА_11 , перебуваючи 09.05.2018р. приблизно о 16 годині 40 хвилин у м. Запоріжжя по вул. Перспективній, поблизу адміністративного приміщення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , достовірно знаючи, в силу займаної посади, про властивості психотропних речовин та про заборону їх вільного обігу, незаконно збув ОСОБА_13 психотропну речовину - метамфетамін.

Після цього придбана у ОСОБА_11 психотропна речовина - метамфетамін, добровільно видана ОСОБА_13 працівникам правоохоронних органів.

Відповідно до висновку експерта №7-939 від 21.05.2018, проведеного Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, видана ОСОБА_13 речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,1462 г (в перерахунку на основу) та масою 0,0172 г (в перерахунку на основу).».

В зазначеній частині обвинувачення дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, згідно пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 23.07.2018 р., ОСОБА_11 також обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.
«Перебуваючи 24.05.2018 року приблизно о 08 годині 25 хвилин у складі слідчо-оперативної групи Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та виконуючи свої службові обов`язки у ОСОБА_11 виник умисел на незаконне придбання, перевезення з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини.

Усвідомлюючи неможливість вчинення вказаного кримінального правопорушення самостійно, через перебування на службі, ОСОБА_11 залучив до вчинення вказаного кримінального правопорушення раніше знайому ОСОБА_12 (досудове розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження), яка погодилася на пропозицію ОСОБА_11 вчинити кримінальне правопорушення.

Далі ОСОБА_12 діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та місці, 24.05.2018р. у період часу з 11 години 30 хвилин по 12 годину 45 хвилин, незаконно умисно придбала у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину - метамфетамін, з метою її подальшого збуту.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут психотропної речовини - метамфетаміну, ОСОБА_12 24.05.2018р. незаконно перевезла психотропну речовину - метамфетамін, до Заводського району м. Запоріжжя, де приблизно о 13 годині 15 хвилин, перебуваючи у м. Запоріжжя по вулиці Перспективній поблизу адміністративного приміщення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області передала ОСОБА_11 раніше незаконно придбану та перевезену психотропну речовину - метамфетамін, з метою її подальшого збуту останнім.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини - метамфетаміну, ОСОБА_11 , перебуваючи 24.05.2018р. приблизно о 13 годині 45 хвилин у м. Запоріжжя по вул. Перспективній, поблизу адміністративного приміщення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, діючи повторно, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , достовірно знаючи, в силу займаної посади, про властивості психотропних речовин та про заборону їх вільного обігу, незаконно збув ОСОБА_13 психотропну речовину - метамфетамін.

Після цього придбана у ОСОБА_11 психотропна речовина - метамфетамін, добровільно видана ОСОБА_13 працівникам правоохоронних органів.

Відповідно до висновку експерта №7-1080 від 26.06.2018, проведеного Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, видана ОСОБА_13 речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,2071 г (в перерахунку на основу).

В зазначеній частині обвинувачення дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307 КК України не визнав повністю та відмовився давати суду будь-які показання на підставі ст.63 Конституції України. Просив його виправдати по всім пунктам обвинувачення.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Під час судового розгляду на підтвердження вини ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, сторона обвинувачення посилалась на письмові докази. На думку сторони обвинувачення, вина обвинуваченого ОСОБА_11 доведена наступними письмовими доказами, а саме:

витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.04.2018; рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України ОСОБА_14 від 05.04.2018; протоколом огляду огляд паперового згортку білого кольору з невідомою речовиною білого кольору, проведений при участі ОСОБА_13 від 02.05.2018; постановою про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів огляд помітка та вручення ОСОБА_13 грошових купюр для використання під час контролю за вчиненням злочину, від 02.05.2018; протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 09.05.2018 з додатком; протоколом огляду автомобіля «Ланос» р/н НОМЕР_1 від 09.05.2018; ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про доручення проведення експертизи наркотичних засобів від 18.05.2018; висновком експерта № 7-939 від 21.05.2018 з супровідним лисом та довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до висновків якого у наданій на дослідження речовині виявлено психотропну речовину - метамфетамін; постановою про визнання речових доказів від 02.07.2018 - психотропну речовину метамфетамін; постановою про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів огляд помітка та вручення ОСОБА_13 грошових купюр для використання під час контролю за вчиненням злочину, від 24.05.2018; протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 24.05.2018 з додатком; протоколом огляду автомобіля «Ланос» р.н. НОМЕР_2 від 24.05.2018; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, яким зафіксовано затримання ОСОБА_11 , від 24.05.2018; постановою про проведення освідування особи ОСОБА_11 , від 24.05.2018; висновком про результати медичного огляду ОСОБА_11 , в результаті якого виявлено вживання метамфетаміну, від 24.05.2018; ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про задоволення скарги захисника ОСОБА_11 , визнання незаконним затримання ОСОБА_11 та звільнення останнього з під варти, від 26.05.2018; ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, від 26.05.2018; ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2018 про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу без задоволення; клопотанням про арешт майна, вилучене при затриманні у ОСОБА_11 від 07.06.2018; ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на майна, вилучене при затриманні у ОСОБА_11 , від 11.06.2018; наказом №208 о/с від 29.05.2018 про відсторонення ОСОБА_11 від посади; протоколом огляду від 30.05.2018, огляд фіскального чеку та грошових коштів; постановою про визнання речовим доказом фіскальний чек та грошові кошти, від 30.05.2018; постановою про визнання речовим доказом банківську карту, від 30.05.2018; розпискою від 30.05.2018 про отримання посвідчення та жетону працівника поліції, які видавались ОСОБА_11 ; ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про доручення проведення експертизи наркотичних засобів, виданих підозрюваною ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_13 від 30.05.2018; висновком експерта № 7-1080 від 26.06.2018 з супровідним лисом та довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до висновків якого у наданій на дослідження речовині виявлено психотропну речовину - метамфетамін; постановою про визнання речових доказів від 26.06.2018 - психотропну речовину метамфетамін; квитанцією про отримання на зберігання речових доказів кристалічні речовини білого кольору метамфетамін та 2 спецпакети, від 01.08.2018; протоколом огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_11 , від 09.06.2018; ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про доручення проведення експертизи на наявність на вилученому 4 зрізів зі штанів ОСОБА_11 та полімерній трубці жовтого кольору наркотичні чи інші психотропні засоби, від 18.06.2018; висновком експерта № 7-1223 від 06.07.2018 з супровідним лисом, апаратним звітом та довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до висновків якого у наданому на дослідження виявлено психотропну речовину - метамфетамін; постановою про визнання речових доказів від 09.07.2018 - вилучених 4 зрізів зі штанів ОСОБА_11 та полімерної трубки жовтого кольору; квитанцією про отримання на зберігання 4 зрізів зі штанів ОСОБА_11 та 1 полімерної трубки жовтого кольору; висновком службового розслідування, проведеного за фактом відкриття кримінального провадження № 0000126 за ч.2 ст.307 КК України від 11.07.2018; ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на 1/4 частки квартири, яка належить на праві спільної власності ОСОБА_11 , від 01.06.2018; карткою прийому заяви про державну реєстрацію обтяження від 23.06.2018; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 25.06.2018; копією постанови про виділення матеріалів досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_12 від 26.06.2018; копією вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2018 відносно ОСОБА_15 , яким затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, від 11.04.2018; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, від 11.04.2018; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018; ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018; ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, від 11.04.2018; ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018; ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018; ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018; дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 13.04.2018; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018; клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018; дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18.04.2018; ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018; ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018; постановою про здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, від 08.05.2018; дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08.05.2018; дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08.05.2018; постанова про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у формі конфіденційного співробітництва ОСОБА_13 , від 08.05.2018; дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 07.05.2018; протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 11.05.2018; протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 15.05.2018; протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 29.05.2018; протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 29.05.2018; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.05.2018; протоколом про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 11.06.2018; протоколом про результати зняття інформації х транспортних телекомунікаційних мереж від 21.06.2018; супровідним листом з матеріалами виконання НСРД по кримінальному провадженню № 0000126; супровідним листом з повідомленням про скасуванням апеляційним судом Запорізької області грифу секретно з ухвал слідчого судді апеляційного суду Запорізької області від 19.07.2018.

Також, під час судового розгляду на підтвердження вини ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, сторона обвинувачення посилалась на показання свідків. На думку сторони обвинувачення, вина обвинуваченого ОСОБА_11 доведена показаннями наступних свідків, які були допитані в судовому засіданні:

с/з від 22.11.2018р. свідок ОСОБА_13 (закупний);

с/з від 11.03.2020р. свідок ОСОБА_16 ;

с/з від 27.03.2020р. свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ;

с/з від 13.04.2020р. свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ;

с/з від 14.05.2020р. свідок ОСОБА_12

с/з від 04.06.2020р. свідок ОСОБА_21 ;

с/з від 23.11.2021 свідок ОСОБА_22 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що познайомився з ОСОБА_11 в березні 2018 року, він допомагав йому з питань втрати військового квитка, потім зустрічалися як товариши. Одного вечора вони сиділи разом у кафе і ОСОБА_11 повідомив, що може дістати наркотики, однак потрібні гроші. ОСОБА_11 взяв 600 гривень, і той приніс порошок загорнутий у фольгу. Після цього свідок звернувся до ВБ та віддав їм цей згорток, щоб впевнитися що це наркотичний засіб. І потім добровільно погодився на закупку наркотичних засобів із спецапаратурою ВБ. Це було 09 травня 2018 року, свідок пояснив, що він подзвонив ОСОБА_11 під контролем співробітників ВБ з приводу наркотиків. ОСОБА_11 сказав йому номер банківської картки, куди потрібно було перерахувати грошові кошти в сумі 1000 гривень за 0,5 г амфетаміну. Він так і зробив, чеки віддав співробітникам ВБ. Потім подзвонив ОСОБА_11 та сказав під`їхати до райвідділу поліції, що туди підвезуть товар. До РВ під`їхала дівчина на таксі, ОСОБА_11 вийшов до неї, вона передала йому наркотик , і повернувся до автомобілю та сказав, що «фен» у нього. Потім вони від`їхали пару кварталів. ОСОБА_11 відсипав собі порошку за послугу, вжив та пішов на роботу, а він поїхав до ВБ та віддав наркотик та апаратуру.

ОСОБА_13 також пояснив, що повторна закупка відбувалася 24 травня 2018 року за такою ж схемою, тобто він дзвонив ОСОБА_11 під контролем ВБ . При цьому, на цей раз він попросив більше наркотичного засобу, а саме 1 грам. ОСОБА_11 зазначив суму 2400 гривень, яку він йому перерахував. Приїхала та сама дівчина і привезла наркотичний засіб. Він та ОСОБА_11 знов від`їхали, останній відсипав собі наркотик, після чого відбувся захват співробітниками поліції. При понятих він віддав зміст пакетика, який йому передав ОСОБА_11 . Також свідок зазначив, що перший раз ОСОБА_11 купив наркотик щоб пригостити його, говорив що від алкоголю не той ефект. Співробітники ВБ сказали йому дзвонити ОСОБА_11 щоб купити наркотик, останній також дзвонив йому просив купити пістолет. До 09 травня 2018 року вони не бачилися. У цей день співробітники ВБ видали йому грошові купюри. ОСОБА_11 віддавав йому наркотик в його автомобілі, при цьому відповідна апаратура була включена. Після цього він віддав наркотик співробітникам ВБ в присутності понятих. Після 09 травня ОСОБА_13 знову подзвонив ОСОБА_11 та сказав, що хоче купити наркотик. 24 травня він перерахував через термінал кошти на картку ОСОБА_11 , номер якої йому дав останній, в сумі 2400 гривень. При цьому дзвінок було здійснено ним при співробітниках ВБ, тобто відділу Внутрішньої Безпеки поліції, які знов видали йому мічені купюри, порахувавши їх перед цим. Далі він під`їхав до райвідділу поліції, а ОСОБА_11 сказав, що приїде дівчина. Після приїзду останньої, ОСОБА_11 сів до нього в авто, відсипав собі наркотичний засіб до пакетику та наказав від`їхати Проїхавши 10-15 метрів, вони були затримані працівниками правоохоронних органів. При цьому в автомобілі залишався наркотичний засіб, який вилучили в його присутності.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що навесні чи восени 2018 року його було запрошено в якості понятого. Під час процесуальної дії вилучалися речі у співробітника поліції ОСОБА_11 , а саме вирізалися кармани, вилучалися якісь пакетики для відправлення на експертизу, грошові кошти, трубочка, пістолет. Все фіксувалося на відеокамеру та складався відповідний протокол, який ним був підписаний. Також він був присутній при затриманні, проте подробиць не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що був понятим при проведенні в травні 2018 року оперативної закупівлі наркотичних засобів ОСОБА_13 , якому видавалися грошові кошти на суму до 3000 гривень на таку покупку. Процесуальну дію було проведено на вулиці, біля автомобіля Ланос. Протокол підписував пізніше.

Свідок ОСОБА_18 також пояснив суду, що в травні - червні 2018 року був запрошений в якості понятого на проведення оперативної закупки наркотичних засобів, а саме амфетаміну. Процесуальну дію, яку знімали на відео, було проведено на вулиці, біля автомобіля Ланос сірого кольору близько 15.00-16.00 години. Пам`ятає, що чоловік видав банківську картку та 2 гривні. Підписував відповідний протокол, проте де саме та в який час не пам`ятає. Також свідок зазначив, що бути понятим його запросив батько товариша ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що була запрошена в якості понятої при затриманні дівчини в травні 2018 року в Заводському районі, в якої вилучалися наркотики в зіп-пакетах.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що 24.05.2018 року його було запрошено працівниками поліції в якості понятого. Пам`ятає, що була передача чоловіком чоловіку зіп-пакету з кристалічною білою речовиною, при цьому щось відсипалося для особистого вживання. Пам`ятає квитанцію з Приватбанку та грошові кошти. Вилучався наркотик та кошти. Він підписував протокол.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що познайомилася з обвинуваченим ОСОБА_11 , який є працівником поліції, під час провадження відносно неї кримінальної справи з ДТП два роки тому. У травні 2018 року чи на початку літа вони з ним спілкувалися з приводу придбання наркотиків. При цьому вона повинна була дістати наркотичні засоби на певну суму (близько 800-1000 гривень) та привезти йому до Заводського райвідділу поліції. ОСОБА_11 перерахував таку суму на її картку, щоб вона купила амфетамін. Вона приїхала на таксі до райвідділу, подзвонила йому, він вийшов, вони відійшли в бік ринка на вулиці Глазунова, вона передала йому в пакетику амфетамін, після чого їх затримали працівники поліції. Допитували її в присутності адвоката

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що в кінці травня 2018 року у Заводському районі була запрошена співробітниками поліції прийняти участь у затриманні. Пам`ятає, що була дівчина, якій зачитали її права та розпочали процедуру. Дівчина з рюкзаку дістала пакетики з білим порошком, щось пояснювала. Вона з іншою понятою оглядали речі. Процесуальні дія була записана та підписана нею, зауважень з її боку не було.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що вона була очевидцем огляду автомобіля 24.05.2018р., але той день вона погано пам`ятає. Поліція попросила її прийняти участь в огляді світлого автомобіля, марку не знає. При проведенні слідчої дії вона була поряд з автомобілем, оформлявся протокол огляду, до нього зауважень не було. Це відбувалось десь на території Заводського району м.Запоріжжя. Протокол вона підписала, але читала його не уважно, чому в протоколі зазначена вул.Глісерна, яка знаходиться в іншій частині міста, свідок не знає, слідчих дій по цій вулиці вона не пам`ятає.

Заслухавши пояснення свідків та позицію обвинуваченого, захисника, доводи прокурора, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно зі ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд, оцінивши у сукупності наявні у справі докази в порядку ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості та керуючись законом, в їх сукупності, прийшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України не знайшло своє підтвердження в ході судового слідства з огляду на наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Як позначив Європейський суд з прав людини по справі «Капо проти Бельгії», в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світі пункту 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист з прав людини і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

По епізоду від 09.05.2018р.

Фактично обвинувачення по цьому епізоду базується на первинній слідчій дії по вищезазначеному епізоду, а саме на протоколі огляду від 09.05.2018р. В ході вказаної слідчої дії було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , який в ході огляду автомобіля добровільно видав поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.155-156).
Зазначена речовина, яка була вилучена при огляді автомобіля ОСОБА_13 , згідно висновку експерта №7-939 від 21.05.2018, проведеного Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,1462 г (в перерахунку на основу) та масою 0,0172 г (в перерахунку на основу).» (т.1 а.с.160-163). Вказана речовина постановою прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 02.07.2018р. визнана речовим доказом (а.с.164-165). Перед цим, згідно протоколу огляду, помітки та вручення ідентифікованих грошових купюр від 09.05.2018р. гр-ну ОСОБА_13 в присутності потятих були видані 1200 грн. для використання у документуванні злочинної діяльності працівника ГУНП в Запорізькій області (т.1 а.с.147-154).

В судовому засіданні ОСОБА_13 пояснив, що це було 09 травня 2018 року. Свідок пояснив, що він подзвонив ОСОБА_11 під контролем співробітників ВБ з приводу наркотиків. ОСОБА_11 сказав йому номер банківської картки, куди потрібно було перерахувати грошові кошти в сумі 1000 гривень за 0,5 г амфетаміну. Він так і зробив, чеки віддав співробітникам ВБ. Потім подзвонив ОСОБА_11 та сказав під`їхати до райвідділу поліції, що туди підвезуть товар. До РВ під`їхала дівчина на таксі, ОСОБА_11 вийшов до неї, вона передала йому наркотик , і повернувся до автомобілю та сказав, що «фен» у нього. Потім вони від`їхали пару кварталів. ОСОБА_11 відсипав собі порошку за послугу, вжив та пішов на роботу, а він поїхав до ВБ та віддав наркотик та апаратуру.

Також свідок ОСОБА_12 суду поясняла, що познайомилася з обвинуваченим ОСОБА_11 , який є працівником поліції, під час провадження відносно неї кримінальної справи з ДТП два роки тому. У травні 2018 року чи на початку літа вони з ним спілкувалися з приводу придбання наркотиків. При цьому вона повинна була дістати наркотичні засоби на певну суму (близько 800-1000 гривень) та привезти йому до Заводського райвідділу поліції. ОСОБА_11 перерахував таку суму на її картку, щоб вона купила амфетамін. Вона приїхала на таксі до райвідділу, подзвонила йому, він вийшов, вони відійшли в бік ринка на вулиці Глазунова, вона передала йому в пакетику амфетамін, після чого їх затримали працівники поліції.

Але, суд вважає, що протокол огляду від 09.05.2018р., в ході якого було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , та вилучено поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.155-156), є недопустимим з нижченаведених підстав.

Нормами ст. 86 КПК України закріплено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як вбачається з протоколу огляду місця події огляд провів старший оперуповноважений в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України підполковник поліції ОСОБА_24 , а предметом огляду являється: автомобіль «Ланос» д/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , який в присутності понятих добровільно видав поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору, кристалічної структури та дві картки АЗС «ВОГ» та «ШЕЛ» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 .
Нормами ч.1 ст. 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей та обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводить огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Зі змісту протоколу огляду автомобіля «Ланос» д/н НОМЕР_3 від 09.05.2018 р. вбачається, що це був огляд у розумінні положень ст. 237 КПК України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 233 КПК України визначено, що прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Як вбачається зі справи, всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, після здійсненого 09.05.2018р. працівниками правоохоронного органу огляду автомобіля автомобіль «Ланос» д/н НОМЕР_3 , орган досудового розслідування не звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Тобто, ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук автомобіля органом досудового розслідування в даній справі отримано не було, письмова згода на огляд або заява володільця автомобіля ОСОБА_13 з цього питання в матеріалах справи відсутні, в зв`язку з чим здійснення вказаної слідчої дії відбулося з порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених ч. 2 ст. 237, ч. 2 ст. 233 КПК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду по справі № 159/451/16-к (провадження № 51-1173км18) від 12.12.2019 та в постанові Верховного суду по справі № 591/6423/15-к (провадження № 51-2824 км18) від 13.05.2020р.

При цьому слід зазначити, що сторона обвинувачення посилається на добровільну згоду ОСОБА_13 , яка підтверджується тим, що він не заперечував проти огляду його автомобіля. Але, в постанові Верховного суду по справі № 708/392/18 (провадження № 51-5945км20) від 21.04.2021 висловлена чітка позиція, що відсутність заперечень з боку володільця автомобіля щодо проведення огляду транспортного засобу сама по собі не може свідчити про правомірність дій працівників правоохоронного органу в ході проведення слідчої (розшукової) дії та його добровільну згоду на такий огляд.

Також суд визнає суттєвим порушенням вимог КПК України той факт, що при проведенні огляду автомобіль «Ланос» д/н НОМЕР_3 від 09.05.2018р. вказану слідчу дію було проведено особою, не уповноваженою на здійснення таких слідчих дій. Так, в протоколі огляду зазначено, що огляд проведено на підставі доручення прокурора Запорізької обласної прокуратури старшим оперуповноваженим в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України підполковником поліції ОСОБА_24 .
Однак, відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. За нормами цієї ж статті для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

Отже із наведеного вбачається, що кримінальний процесуальний кодекс чітко визначає коло осіб, які мають право бути присутніми під час проведення такої слідчої дії, а також однозначно вказує на те, що обшук уповноважені проводити виключно слідчий або прокурор, яким таке право надано ухвалою суду. Положення п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК про наявність у слідчого права доручати проведення слідчих дій оперативним підрозділам в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки прямо суперечать вимогам закону щодо порядку проведення обшуку.

Аналогічна позиція підтверджена Постаново Верховного Суду по справі № 466/896/17 від 29.01.2019р.

Також в постанові від 06.12.2021р. по справі № 663/820/15-к Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловила позицію: Отже, системний аналіз п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 235, ст. 236 КПК України дозволяє зробити висновок про те, що виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 236 КПК виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК відповідним оперативним підрозділам, Тому у випадку проведення обшуку іншими особами, окрім слідчого чи прокурора, вказане слід вважати суттєвим порушенням умов обшуку, а оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння здійснюється за правилами передбаченими для обшуку, то результати обшуку/огляду відповідно до вимог ст. ст. 86, 87 КПК не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатися суд при ухваленні обвинувального вироку, як на доказ.

Відповідно до ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод отримання доказів внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК).
У відповідності до вимог ч.2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У справі «Барбера, Мессег та Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь - який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини протокол огляду від 09.05.2018р. (т.1 а.с. 155-156) та речові докази, вилучені в ході проведення даної слідчої дії, визнаються судом недопустими доказами.

Враховуючи похідний характер висновку експерта № 7-939 від 21.05.2018р. (т.1 а.с.160-163) до протоколу огляду від 09.05.2018р., який є недопустимим доказом, вказаний висновок експерта також є недопустимим доказом, виходячи з принципу доктрини «плодів отруйного дерева».

Відповідно до практики ЄСПЛ, щодо доктрини «плодів отруйного дерева», сформульовані у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази безпосередньо отриманні внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Отже, всі послідуючі вищезазначені докази по цьому епізоду суд також вважає недопустимими та такими, що не мають доказового значення, оскільки органом досудового розслідування внаслідок чисельних порушень кримінального процесуального законодавства втрачено основний доказ, а саме підтвердження того, що вилучена 09.05.2018р. в ході огляду автомобіля речовина є психотропною речовиною. Отже, всі інші докази та покази свідків втрачають сенс, оскільки наявність факту передачі саме психотропної (або наркотичної) речовини входить до кола обставин, які обов`язково повинні бути доказані по цій категорії злочинів, насамперед по ст.307 КК України.

По епізоду від 24.05.2018р.

Фактично обвинувачення по цьому епізоду базується на первинній слідчій дії по вищезазначеному епізоду, а саме на протоколі огляду від 24.05.2018р. В ході вказаної слідчої дії було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , який в ході огляду автомобіля добровільно видав поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.187-189).
Зазначена речовина, яка була вилучена при огляді автомобіля ОСОБА_13 , згідно висновку експерта № 7-1080 від 26.06.2018, проведеного Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,2909 г (в перерахунку на основу) та масою 0,2071 г (в перерахунку на основу).» (т.1 а.с.224-230). Вказана речовина постановою прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 26.06.2018р. визнана речовим доказом (т.1 а.с.231-232).

Перед цим, згідно протоколу огляду, помітки та вручення ідентифікованих грошових купюр від 24.05.2018р. гр-ну ОСОБА_13 в присутності понятих були видані 3000 грн. для використання у документуванні протиправної діяльності працівника ГУНП в Запорізькій області (т.1 а.с.167-186).

Згідно протоколу затримання від 24.05.2018р. в той же день ОСОБА_11 був затриманий в порядку ст..208 КПК України (т.1 а.с.191-197). Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2018р. затримання ОСОБА_11 визнано незаконним починаючи з 13 години 55 хвилин 25.05.2018р. (т.1 а.с.207-208). В судовому засіданні ОСОБА_13 також пояснив, що наступна закупка відбувалася 24 травня 2018 року за такою ж схемою, тобто він дзвонив ОСОБА_11 під контролем ВБ. При цьому, на цей раз він попросив більше наркотичного засобу, а саме 1 грам. ОСОБА_11 зазначив суму 2400 гривень, яку він йому перерахував. Приїхала та сама дівчина і привезла наркотичний засіб. Він та ОСОБА_11 знов від`їхали, останній відсипав собі наркотик, після чого відбувся захват співробітниками поліції. При понятих він віддав зміст пакетика, який йому передав ОСОБА_11 . Також свідок зазначив, що перший раз ОСОБА_11 купив наркотик щоб пригостити його, говорив що від алкоголю не той ефект. Співробітники ВБ сказали йому дзвонити ОСОБА_11 щоб купити наркотик, останній також дзвонив йому просив купити пістолет. До 09 травня 2018 року вони не бачилися. У цей день співробітники ВБ видали йому грошові купюри. ОСОБА_11 віддавав йому наркотик в його автомобілі, при цьому відповідна апаратура була включена. Після цього він віддав наркотик співробітникам ВБ в присутності понятих. Після 09 травня ОСОБА_13 знову подзвонив ОСОБА_11 та сказав, що хоче купити наркотик. 24 травня він перерахував через термінал кошти на картку ОСОБА_11 , номер якої йому дав останній, в сумі 2400 гривень. При цьому дзвінок було здійснено ним при співробітниках ВБ, тобто відділу Внутрішньої Безпеки поліції, які знов видали йому мічені купюри, порахувавши їх перед цим. Далі він під`їхав до райвідділу поліції, а ОСОБА_11 сказав, що приїде дівчина. Після приїзду останньої, ОСОБА_11 сів до нього в авто, відсипав собі наркотичний засіб до пакетику та наказав від`їхати Проїхавши 10-15 метрів, вони були затримані працівниками правоохоронних органів. При цьому в автомобілі залишався наркотичний засіб, який вилучили в його присутності.

Також свідок ОСОБА_12 суду поясняла, що познайомилася з обвинуваченим ОСОБА_11 , який є працівником поліції, під час провадження відносно неї кримінальної справи з ДТП два роки тому. У травні 2018 року чи на початку літа вони з ним спілкувалися з приводу придбання наркотиків. При цьому вона повинна була дістати наркотичні засоби на певну суму (близько 800-1000 гривень) та привезти йому до Заводського райвідділу поліції. ОСОБА_11 перерахував таку суму на її картку, щоб вона купила амфетамін. Вона приїхала на таксі до райвідділу, подзвонила йому, він вийшов, вони відійшли в бік ринка на вулиці Глазунова, вона передала йому в пакетику амфетамін, після чого їх затримали працівники поліції.

Але, суд вважає, що протокол огляду від 24.05.2018р.,в ході якого було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , та вилучено поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.187-189), є недопустимим з нижченаведених підстав.

Нормами ст. 86 КПК України закріплено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як вбачається з протоколу огляду місця події огляд провів старший оперуповноважений в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України підполковник поліції ОСОБА_25 , а предметом огляду являється: автомобіль «Ланос» д/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , який в присутності понятих добровільно видав:
Зіппакет 3*4 без фіксуючої стрічки, який містить в собі речовину білого кольору кристалічної структури вагою 1 гр, яку ОСОБА_26 придбав у ОСОБА_27 об 11.50 за грошові кошти в сумі 2400 грн;
Фіскальний чек про поповнення карткового рахунку «Приватбанк» № НОМЕР_6 ;
Грошові кошти у сумі 550 грн. купюрами ро 50 грн.;
Пірочиний ніж з нержавіючої сталі з підписом білого кольору на ножі «К 303».
Нормами ч.1 ст. 237 КПК України передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей та обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводить огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Зі змісту протоколу огляду автомобіля «Ланос» д/н НОМЕР_3 від 24.05.2018 р. вбачається, що це був огляд у розумінні положень ст. 237 КПК України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 233 КПК України визначено, що прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Як вбачається зі справи, всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, після здійсненого 24.05.2018р. працівниками правоохоронного органу огляду автомобіля автомобіль «Ланос» д/н НОМЕР_3 , орган досудового розслідування не звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Тобто, ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук автомобіля органом досудового розслідування в даній справі отримано не було, письмова згода на огляд або заява володільця автомобіля ОСОБА_13 з цього питання в матеріалах справи відсутні, в зв`язку з чим здійснення вказаної слідчої дії відбулося з порушенням вимог кримінального процесуального закону, передбачених ч. 2 ст. 237, ч. 2 ст. 233 КПК України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду по справі № 159/451/16-к (провадження № 51-1173км18) від 12.12.2019 та в постанові Верховного суду по справі № 591/6423/15-к (провадження № 51-2824 км18) від 13.05.2020р.

При цьому слід зазначити, що сторона обвинувачення посилається на добровільну згоду ОСОБА_13 , яка підтверджується тим, що він не заперечував проти огляду його автомобіля. Але, в постанові Верховного суду по справі № 708/392/18 (провадження № 51-5945км20) від 21.04.2021 висловлена чітка позиція, що відсутність заперечень з боку володільця автомобіля щодо проведення огляду транспортного засобу сама по собі не може свідчити про правомірність дій працівників правоохоронного органу в ході проведення слідчої (розшукової) дії та його добровільну згоду на такий огляд.

Також суд визнає суттєвим порушенням вимог КПК України той факт, що при проведенні огляду автомобіль «Ланос» д/н НОМЕР_3 від 24.05.2018р. вказану слідчу дію було проведено особою, не уповноваженою на здійснення таких слідчих дій. Так, в проколі огляду зазначено, що огляд проведено на підставі доручення прокурора Запорізької обласної прокуратури старшим оперуповноваженим в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України підполковником поліції ОСОБА_25 .
Однак, відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. За нормами цієї ж статті для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

Отже із наведеного вбачається, що кримінальний процесуальний кодекс чітко визначає коло осіб, які мають право бути присутніми під час проведення такої слідчої дії, а також однозначно вказує на те, що обшук уповноважені проводити виключно слідчий або прокурор, яким таке право надано ухвалою суду. Положення п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК про наявність у слідчого права доручати проведення слідчих дій оперативним підрозділам в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки прямо суперечать вимогам закону щодо порядку проведення обшуку.

Аналогічна позиція підтверджена Постаново Верховного Суду по справі № 466/896/17 від 29.01.2019р.

Також в постанові від 06.12.2021р. по справі № 663/820/15-к Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловила позицію: Отже, системний аналіз п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 235, ст. 236 КПК України дозволяє зробити висновок про те, що виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене відповідним оперативним підрозділам.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 236 КПК виконання ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи покладається особисто на слідчого чи прокурора і не може бути доручене в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК відповідним оперативним підрозділам, Тому у випадку проведення обшуку іншими особами, окрім слідчого чи прокурора, вказане слід вважати суттєвим порушенням умов обшуку, а оскільки відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння здійснюється за правилами передбаченими для обшуку, то результати обшуку/огляду відповідно до вимог ст. ст. 86, 87 КПК не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатися суд при ухваленні обвинувального вироку, як на доказ.

Відповідно до ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод отримання доказів внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК).
У відповідності до вимог ч.2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У справі «Барбера, Мессег та Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь - який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини протокол огляду від 24.05.2018р. (т.1 а.с. 187-190) та речові докази, вилучені в ході проведення даної слідчої дії, визнаються судом недопустими доказами.

Враховуючи похідний характер висновку експерта № 7-1080 від 26.06.2018р. (т.1 а.с.224-230) від протоколу огляду від 24.05.2018р., який є недопустимим доказом, вказаний висновок експерта також є недопустимим доказом, виходячи з принципу доктрини «плодів отруйного дерева».

Відповідно до практики ЄСПЛ, щодо доктрини «плодів отруйного дерева», сформульовані у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» визнаються недопустимими не лише докази безпосередньо отриманні внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Отже, всі послідуючі вищезазначені докази по цьому епізоду суд також вважає недопустимими та такими, що не мають доказового значення, оскільки органом досудового розслідування внаслідок чисельних порушень кримінального процесуального законодавства втрачено основний доказ, а саме підтвердження того, що вилучена 24.05.2018р. в ході огляду автомобіля речовина є психотропною речовиною. Отже, всі інші докази та покази свідків втрачають сенс, оскільки наявність факту передачі саме психотропної (або наркотичної) речовини входить до кола обставин, які обов`язково повинні бути доказані по цій категорії злочинів, насамперед по ст.307 КК України.

Суд використовує правову позицію щодо визнання винності особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», яку висловив Верховний Суд у своїй постанові від 04.07.2018р. по справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17), та в якій зазначено наступне.
«При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи». Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Отже, сторона обвинувачення не надала суду логічного, розумного та обґрунтованого пояснення стосовно вищезазначених суперечностей та порушень кримінального процесуального законодавства при оглядах автомобіля ОСОБА_13 від 09.05.2018р. та від 24.05.2018р.

Суд також зазначає, що прокурор на підтвердження обвинувачення посилався на покази наступних свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Аналізуючи покази зазначених свідків, суд вважає на необхідне вказати наступне. З показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вбачається, що вони були безпосередніми очевидцями подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 . Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 були понятими при проведенні слідчих дій по цьому кримінальному провадженню.

Але суд визнав недопустимими: протокол огляду від 09.05.2018р., в ході якого було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , та вилучено поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.155-156), протокол огляду від 24.05.2018р.,в ході якого було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , та вилучено поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.187-189).

Відповідно до практики ЄСПЛ, щодо доктрини «плодів отруйного дерева», суд визнав недопустимими всі послідуючі вищезазначені докази по обох епізодах та такими, що не мають доказового значення, оскільки органом досудового розслідування внаслідок чисельних порушень кримінального процесуального законодавства втрачено основний доказ, а саме підтвердження того, що вилучена 09.05.2018р. та 24.05.2018р. в ході оглядів автомобіля речовина є психотропною речовиною, тобто, в т.ч. свідчення вищезазначених свідків.
Суд також зазначає, що прокурор на підтвердження обвинувачення вказував, що наступними письмовими доказами, підтверджується винність ОСОБА_11 в інкримінованих злочинах:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.04.2018 (т.1 а.с.143);

- рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України ОСОБА_14 від 05.04.2018 (т.1 а.с.144);

- протоколом огляду огляд паперового згортку білого кольору з невідомою речовиною білого кольору, проведений при участі ОСОБА_13 від 02.05.2018 (т.1 а.с.145);

- постановою про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів огляд помітка та вручення ОСОБА_13 грошових купюр для використання під час контролю за вчиненням злочину, від 02.05.2018 (т.1 а.с.146);

- протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 09.05.2018 з додатком (т.1 а.с.147-154) ;

- протоколом огляду автомобіля «Ланос» р/н НОМЕР_1 від 09.05.2018 (т.1 а.с.155-156);

- ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про доручення проведення експертизи наркотичних засобів від 18.05.2018 (т.1 а.с.157) ;

- висновком експерта № 7-939 від 21.05.2018 з супровідним лисом та довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до висновків якого у наданій на дослідження речовині виявлено психотропну речовину метамфетамін (т.1 а.с.158-163);

- постановою про визнання речових доказів від 02.07.2018 - психотропну речовину метамфетамін (т.1 а.с.164-165);

- постановою про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів огляд помітка та вручення ОСОБА_13 грошових купюр для використання під час контролю за вчиненням злочину, від 24.05.2018 (т.1 а.с.166);

- протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 24.05.2018 з додатком (т.1 а.с.167-186) ;

- протоколом огляду автомобіля «Ланос» р.н. НОМЕР_2 від 24.05.2018 (т.1 а.с.187-190);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, яким зафіксовано затримання ОСОБА_11 , від 24.05.2018 (т.1 а.с.191-197);

- постановою про проведення освідування особи ОСОБА_11 , від 24.05.2018 (т.1 а.с.198);

- висновком про результати медичного огляду ОСОБА_11 , в результаті якого виявлено вживання метамфетаміну, від 24.05.2018 (т.1 а.с.199);

- ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про задоволення скарги захисника ОСОБА_11 , визнання незаконним затримання ОСОБА_11 та звільнення останнього з під варти, від 26.05.2018 (т.1 а.с.207-208);

- ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, від 26.05.2018(т.1 а.с.205-206);

- ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2018 про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу без задоволення (т.1 а.с.210-212) ;

- клопотанням про арешт майна, вилучене при затриманні у ОСОБА_11 від 07.06.2018 (т.1 а.с.200-202);

- ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на майна, вилучене при затриманні у ОСОБА_11 , від 11.06.2018 (т.1 а.с.203-205);

- наказом №208 о/с від 29.05.2018 про відсторонення ОСОБА_11 від посади (т.1 а.с.213) ;

- протоколом огляду від 30.05.2018, огляд фіскального чеку та грошових коштів (т.1 а.с.214);

- постановою про визнання речовим доказом фіскальний чек та грошові кошти, від 30.05.2018 (т.1 а.с.215);

- постановою про визнання речовим доказом банківську карту, від 30.05.2018(т.1 а.с.216) ;

- розпискою від 30.05.2018 про отримання посвідчення та жетону працівника поліції, які видавались ОСОБА_11 (т.1 а.с.217) ;

- ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про доручення проведення експертизи наркотичних засобів, виданих підозрюваною ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_13 від 30.05.2018 (т.1 а.с.221);

- висновком експерта № 7-1080 від 26.06.2018 з супровідним лисом та довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до висновків якого у наданій на дослідження речовині виявлено психотропну речовину метамфетамін (т.1 а.с.222-230);

- постановою про визнання речових доказів від 26.06.2018 - психотропну речовину метамфетамін (т.1 а.с.231-232);

- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів кристалічні речовини білого кольору метамфетамін та 2 спецпакети, від 01.08.2018 (т.1 а.с.233);

- протоколом огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_11 , від 09.06.2018 (т.1 а.с.234-235);

- ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про доручення проведення експертизи на наявність на вилученому 4 зрізів зі штанів ОСОБА_11 та полімерній трубці жовтого кольору наркотичні чи інші психотропні засоби, від 18.06.2018 (т.1 а.с.236);

- висновком експерта № 7-1223 від 06.07.2018 з супровідним лисом, апаратним звітом та довідкою про витрати на проведення експертизи, відповідно до висновків якого у наданому на дослідження виявлено психотропну речовину метамфетамін (т.1 а.с.237-245);

- постановою про визнання речових доказів від 09.07.2018 - вилучених 4 зрізів зі штанів ОСОБА_11 та полімерної трубки жовтого кольору (т.1 а.с.246);

- квитанцією про отримання на зберігання 4 зрізів зі штанів ОСОБА_11 та 1 полімерної трубки жовтого кольору (т.1 а.с.247);

- висновком службового розслідування, проведеного за фактом відкриття кримінального провадження № 0000126 за ч.2 ст.307 КК України від 11.07.2018 т.2 а.с.1-14);

- ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на 1/4 частки квартири, яка належить на праві спільної власності ОСОБА_11 , від 01.06.2018 (т.1 а.с.218);

- карткою прийому заяви про державну реєстрацію обтяження від 23.06.2018 (т.1 а.с.219);

- витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 25.06.2018 (т.1 а.с.220);

- копією постанови про виділення матеріалів досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_12 від 26.06.2018 (т.2 а.с.51-52);

- копією вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2018 відносно ОСОБА_15 , яким затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки (т.2 а.с.53-54);

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018 (т.3 а.с.1-2);

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, від 11.04.2018 (т.3 а.с.3-5);

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018 (т.3 а.с.6-7) ;

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018 (т.3 а.с.8-9);

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, від 11.04.2018 (т.3 а.с.10-11) ;

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018 (т.3 а.с.12-13);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018 (т.3 а.с.14-15) ;

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж, від 11.04.2018 (т.3 а.с.16-17);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018 (т.3 а.с.18-19);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, від 11.04.2018 (т.3 а.с.20-21);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи, від 11.04.2018 (т.3 а.с.22-23);

- дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 13.04.2018 (т.3 а.с.24-25) ;

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018 (т.3 а.с.26-28);

- клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018 (т.3 а.с.29-31);

- дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18.04.2018 (т.3 а.с.32);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018 (т.3 а.с.33-34);

- ухвалою слідчого судді апеляційного суду Запорізької області про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій установлення місцезнаходження радіолокаційного засобу, від 17.04.2018 (т.3 а.с.35-36);

- постановою про здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, від 08.05.2018 (т.3 а.с.37-38);

- дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08.05.2018 (т.3 а.с.39);

- постанова про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у формі конфіденційного співробітництва ОСОБА_13 , від 08.05.2018 (т.3 а.с.40-41) ;

- дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 07.05.2018 (т.3 а.с.42);

- протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 11.05.2018 (т.3 а.с.43-62);

- протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 15.05.2018 (т.3 а.с.63-81);

- протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 29.05.2018 (т.3 а.с.82-86);

- протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 29.05.2018 (т.3 а.с.87-89);

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.05.2018 (т.3 а.с.90-91);

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 29.05.2018 (т.3 а.с.92-93);

- протоколом про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 11.06.2018 (т.3 а.с.94-95);

- протоколом про результати зняття інформації х транспортних телекомунікаційних мереж від 21.06.2018 (т.3 а.с.96-167);

- супровідним листом з матеріалами виконання НСРД по кримінальному провадженню № 0000126 (т.3 а.с.168-169);

- супровідним листом з повідомленням про скасуванням апеляційним судом Запорізької області грифу секретно з ухвал слідчого судді апеляційного суду Запорізької області від 19.07.2018 (т.3 а.с.170-171).

Але суд визнав недопустимими: протокол огляду від 09.05.2018р., в ході якого було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , та вилучено поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.155-156), протокол огляду від 24.05.2018р.,в ході якого було оглянуто автомобіль «Ланос» р/н НОМЕР_3 , водієм якого є ОСОБА_13 , та вилучено поліетиленовий пакунок з речовиною білого кольору кристалічної структури (т.1 а.с.187-189).

Відповідно до практики ЄСПЛ, щодо доктрини «плодів отруйного дерева», суд визнав недопустимими всі послідуючі вищезазначені докази по обох епізодах та такими, що не мають доказового значення, оскільки органом досудового розслідування внаслідок чисельних порушень кримінального процесуального законодавства втрачено основний доказ, а саме підтвердження того, що вилучена 09.05.2018р. та 24.05.2018р. в ході оглядів автомобіля речовина є психотропною речовиною, тобто, в т.ч. всі вищезазначені письмові докази.
Слід також, зазначити, що клопотання слідчого до суду про надання дозволу на проведення слідчих дій та ухвали слідчого судді про результати їх розгляду, на які посилався прокурор, не є доказами в розумінні ст.84 КПК України, оскільки зазначені документи не мають самі по собі ніякого доказового значення.

В ході розгляду справи суд задовольнив клопотання прокурора та надав досить тривалий час для підготовки до дебатів. Обвинувачений ОСОБА_11 в дебатах наполягав на своїй невинності та просив його виправдати.

Але в дебатах прокурор наполягав на винності ОСОБА_11 по всіх епізодах обвинувачення, при цьому фактично не назвавши в дебатах чітких та прямих аргументів на спростування доводів сторони захисту щодо процесуальних порушень при оглядах автомобіля ОСОБА_13 у відсутність його письмової згоди та у відсутність ухвали слідчого судді про дозвіл на їх проведення. Доводи прокурора, що огляди автомобіля ОСОБА_13 , які були проведені 09.05.2018р. та 24.05.2018р., є негласними слідчими діями та здійснені в порядку гл.21 КПК України, суд вважає надуманими та такими, що мають на меті дезорієнтувати суд від процесуальних порушень, які були допущені при вчиненні вказаних слідчих дій.

По перше, в порядку ст.248 КПК України дозвіл на проведення НРСД повинен був надавати слідчий суддя апеляційної інстанції, чого зроблено не було. По друге, за результатами НРСД повинна була відбуватись спеціальна фіксація в порядку ст..252 КПК України, але вказаний протокол про проведення НСРД відсутній. По третє, згідно ст.246 КПК України відомості про факт та методи проведення НСРД не підлягають розголошенню, тоді як до огляду автомобіля ОСОБА_13 , які були проведені 09.05.2018р. та 24.05.2018р., були залучені поняті з цивільних осіб.

Разом з цим, суд не погоджується з доводами захисту щодо провокації злочину. Зазначена позиція захисту ґрунтується на твердженні, що ОСОБА_13 , нібито підбурював ОСОБА_11 вчинити злочин, а також на тому факті, що гідно протоколу огляду від 02.05.2018р. (т.1 а.с.145), ОСОБА_13 видав паперовий згорток білого кольору невеликого розміру, в якому знаходилась речовина білого кольору, після огляду паперовий згорток упакований до прозорого поліетиленового пакету метою подальшого направлення до експертної установи. Але, вказана вилучена речовина була передана на експертне дослідження лише 21.05.2018р., що підтверджується інформацією зазначеною на першій сторінці експертного висновку, а сам експертний висновок був оформлений 21.05.2018р. (т.1 а.с.160). На думку сторони захисту цей факт також свідчить про провокацію злочину.

Так, дійсно правоохоронний орган спеціально залучив ОСОБА_13 для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передавав йому ідентифіковані помічені грошові кошти для організації кримінального правопорушення, а саме передачі грошей ОСОБА_11 для закупки психотропних речовин.
З показань свідка ОСОБА_13 в ході судового розгляду дійсно вбачається, що це він дзвонив ОСОБА_11 з проханням продати йому наркотичні засоби. Також ОСОБА_13 неодноразово поясняв суду, що це співробітники ВБ казали йому подзвонити ОСОБА_11 , щоб купити наркотик, все дзвінки проходили під контролем ВБ.

Суд зазначає, що особливими умовами провадження заходів з контролю за вчиненням злочинів за змістом ч. 3 ст. 271 КПК України є те, що під час підготовки та проведення контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона б не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв.

Вказане також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Банніков проти Російської Федерації" від 04 листопада 2010 року, "Веселов та інші проти Російської Федерації" від 02 жовтня 2010 року, "Матановіч проти Хорватії" від 04 квітня 2017 року, "Раманаускас проти Литви" від 20 лютого 2018 року. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини розробив критерії для того, щоб відрізняти провокування вчинення злочину, яке суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від дозволеної поведінки під час законних таємних методів у кримінальних розслідуваннях.

У своїй постанові Верховний Суд по справі № 166/1199/18 від 12.05.2021р. визначив наступну позицію. Зокрема, у випадку визнання заяви про підбурювання такою, що не є явно необґрунтованою, для визнання доказів допустимими суду належить з`ясувати чи було слідство "по суті пасивним", чи був би злочин вчинений без втручання влади, чи мало місце з боку влади спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; вагомість причин проведення оперативної закупки, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Суд приходить до висновку, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 відсутня провокація з боку ОСОБА_13 , оскільки правоохоронні органи мали у своєму розпорядженні звернення ОСОБА_13 щодо збуту ОСОБА_11 психотропних речовин, що за правилами КПК є достатньою підставою для порушення кримінального провадження. Також перед першою контрольною закупкою були наявні: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.04.2018 (т.1 а.с.143); рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС Запорізького управління ДВБ НП України ОСОБА_14 від 05.04.2018 (т.1 а.с.144); протоколом огляду огляд паперового згортку білого кольору з невідомою речовиною білого кольору, проведений при участі ОСОБА_13 від 02.05.2018 (т.1 а.с.145).

Окрім того, слід зазначити, з показів ОСОБА_13 не вбачається, що він впливав на ОСОБА_11 або вмовляв його придбати психотропні засоби. В ході цих розмов між ними були відсутні факти, коли ОСОБА_11 відмовив ОСОБА_13 в продажі психотропних засобів, але той би наполягав, вмовляв чи примушував ОСОБА_11 до вчинення злочину. Зазначене підтверджується матеріалами НСРД щодо аудіо та відео контролю за ОСОБА_11 , які були надані прокурором. (т.3 а.с. 1-171).

При цьому сам факт того, що ОСОБА_13 дзвонив ОСОБА_11 з проханням придбати психотропну речовину на думку суду не є провокацією злочину, та в розумінні ч. 3 ст. 271 КПК України являє собою проведення контролю за вчиненням злочину, оскільки загальновідомо, що зазвичай є нормальною та розповсюдженою практикою, коли наркотично залежні особи самі дзвонять дилеру з проханням продати їм наркотичний засіб, а не навпаки. На думку суду іншим шляхом зафіксувати вчинення злочину по цій категорії справ є неможливим, оскільки малоймовірною є ситуація, щоб особи, які розповсюджують наркотичні засоби, обдзвонювали людей з наполегливими пропозиціями придбати заборонені наркотичні або психотропні речовини.

Враховуючи висловлену раніше позицію, яка викладена в постанові Верховного Суд по справі № 166/1199/18 від 12.05.2021р.), суд визнає заяву захисту про підбурювання ОСОБА_11 з боку ОСОБА_13 такою, що є явно необґрунтованою.

Підсумовуючі викладене суд приходить до таких висновків.

Згідно ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок постановляється судом у випадках, передбачених ст.ст.284 та 373 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Враховуючи вищезазначені мотиви суд прийшов до переконання, що ОСОБА_11 необхідно виправдати в інкримінованих йому злочинах з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.373 КПК України.
З урахуванням положень ч.2 ст.124 КПК України суд вважає, що судові витрати по цьому провадженню необхідно покласти на рахунок держави, оскільки ці витрати стягуються тільки при постановленні обвинувального вироку.
Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.17,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України по епізоду від 09.05.2018р., та виправдати його на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.
ОСОБА_11 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України по епізоду від 24.05.2018р., та виправдати його на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.
Скасувати арешт 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , накладений 01.06.2018р. ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.
Скасувати арешт майна ОСОБА_11 , вилученого під час його затримання в порядку ст.208 КПК України, накладений 11.06.2018р. ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, а саме: предмет жовтого кольору (у вигляді трубки) розміром приблизно 3 см. вздовж та діаметром 0,3-0,5 см., зрізи передніх карманів та задніх карманів штанів ОСОБА_11 , мобільний телефон „Iphone 5 у корпусі сірого кольору, банківські картки „ПриватБанк №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , картка „ НОМЕР_9 , картка „Укргазбанк № НОМЕР_10 , картка „art bar PODIUM, грошові кошти в сумі 388 грн. 75 коп.

Речові докази:
- речові докази та письмові документи, які перебувають в матеріалах цього провадження, в т.ч.: банківські картки, матеріали НСРД та матеріали особової справи ОСОБА_11 - залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;
- фіскальний чек Приватбанк TS 207271 від 24.05.2018р. залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 550 грн., а саме 11 купюр НБУ номіналом по 50 грн. кожна, які мають наступні серії та номери: КД 6670459, УВ 4371269, СЗ 0552398, УЛ 9100750, УН 9615896, СГ 5836679, СР 4279592, УМ 1708748, ТВ 5725520, СР 9761594, УА 7775985, та які передані на зберігання до відповідної банківської установи конфіскувати в дохід держави;
- кристалічну речовину білого кольору масами 0,0544г., 0,0114г. та 0,2909г., які зберігаються в спеціально обладнаному приміщенні УСБУ в Запорізькій області знищити;
- кристалічну речовину білого кольору масами 0,0460г., 0,2046г. та 0,0217г., які зберігаються в спеціально обладнаному приміщенні УСБУ в Запорізькій області знищити;
- полімерну трубочку жовтого кольору та 4 фрагменти тканини (зрізи передніх та задніх карманів штанів ОСОБА_11 , які зберігаються в камері схову речових доказів прокуратури Запорізької області знищити.
Судові витрати по кримінальній справі віднести на рахунок держави.
На виконання вимог ст.376, 615 КПК України доручити секретарю судового засідання копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1