ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1106/22 Справа № 216/2144/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження № 0000706 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного за ч.2 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 02 липня 2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком до 29 серпня 2022 року включно і визначено заставу в сумі 208 000 грн.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів за ч.2 ст.286-1 КК України, та встановив наявність ризиків, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експерта у кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, слідчий суддя врахував характеризуючі дані про особу ОСОБА_7 , який працює, не одружений, дітей не має, раніше судимий, а також відповідно до матеріалів намагався зникнути з місця події, тому не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Визначаючи розмір застави слідчий суддя врахував сімейний та майновий стан підозрюваного, і наявність ризиків.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, або зменшити розмір застави.
Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді є занадто суворим для ОСОБА_7 , а встановленні ризики недоведеними, оскільки підозрюваний визнає свою винну, тому не буде вчиняти протиправних дій. При цьому, не було враховано дані про особу підозрюваного, який мешкає з матір`ю та родиною, має роботу і постійне місце проживання. Крім цього, захисник вказує, що заробітна плата підозрюваного становить 20 000 грн., тому визначений розмір застави є непомірним.
В апеляційному суді захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000706 від 01 липня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України(а.с. 3)
Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286-1 КК України, яка в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому на підставі ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експерта у кримінальному проваджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що останній не одружений, дітей не має, свідка та експерта не допитано, покази яких беруться до уваги під час розгляду кримінального провадження судом І інстанції по суті, а також підозрюваний є раніше судимою особою.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Стосовно доводів апеляційної скарги про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки прокурором слідчому судді було доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжний заходів запобігаю встановлених ризиків, враховуючи обґрунтованість підозри та наявність ризиків, а також, що підозрюваний не одружений, не має дітей та є раніше неодноразово судимий, тому апеляційний суд не бере до уваги характеризуючі дані ОСОБА_7 , які зазначені захисником. У зв`язку з чим, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Що стосується доводів захисника про зменшення суми застави, то апеляційний суд зазначає наступне.
Так, як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_7 врахував вказані норми закону, які дають підстави для обрання застави в розмірі, у межах норм КПК України, а також врахував сімейний та майновий стан підозрюваного, а також наявність ризиків, тому визначив заставу відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4