Справа № 761/7661/22
Провадження №1-кп/761/2355/2022
В И Р О К
іменем України

24 червня 2022 року місто Київ
Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004657, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружня, Бородянського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працездатних та малолітніх осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2022 року до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004657 внесеному 01 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2022 року визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 23.05.2022 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст.314-316 КПК України.

Ухвалою судді від 09.06.2022 по даному кримінальному провадженню призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
01.12.2021, приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи у підземному переході, поблизу станції Київського метрополітену «Майдан Незалежності», який знаходиться під проїжджою частиною вул. Хрещатик у м. Києві, навпроти будівлі Головпоштамту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 22, а саме - біля кіосків із продажу квітів, що розташовані між виходами з вказаного підземного переходу до будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з раніше невідомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході вказаного конфлікту у ОСОБА_3 з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, спрямований на нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , 01.12.2021 приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи у підземному переході поблизу станції Київського метрополітену «Майдан Незалежності», який знаходиться під проїжджою частиною вулиці Хрещатик у м. Києві, навпроти будівлі Головпоштамту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 22, а саме - біля кіосків із продажу квітів, що розташовані між виходами з вказаного підземного переходу до будинку АДРЕСА_2 , повернувся до охоронюваного ним пункту з продажу квітів, взяв зі столу до лівої руки ножиці та швидко рухаючись вибіг у бік ОСОБА_7 , тим самим скоротив дистанцію між ними, перебуваючи навпроти ОСОБА_7 , передбачаючи можливість настання негативних наслідків для здоров`я останнього, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 утримуючи у лівій руці ножиці, наніс один удар ОСОБА_7 ножицями в область грудної клітини ліворуч.

В результаті спричинених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 042-124-2022 від 23.02.2022 року виявлено тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Позиції сторін та інших учасників судового провадження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 зазначила, що обвинувачений вину визнає та не заперечувала проти призначення покарання у виді громадських робіт.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, відповідно до якої просив проводити судовий розгляд без його участі.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимоги №19561/125/50-2021 від 06.12.2021 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, відповідно до довідки №01-17-933 від 07.12.2021 КНП БСР «Бородянська центральна районна лікарня», ОСОБА_3 на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Разом з тим відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_3 вчинений кримінальний проступок в стані алкогольного сп`яніння, проте суд не бере до уваги, зазначене, як обтяжуючу обставину, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей на підтвердження даної обставини.

Крім того, згідно вироку Бородянського районного суду Київської області від 28 грудня 2006 року, ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3, (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

При цьому відповідно до ухвали Бородянського районного суду Київської області від 14 лютого 2008 року ОСОБА_3 звільнено від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Положення закону, яким керувався суд.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях "Коробов проти України" від 21.10.2011 року, "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.78 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Висновки та мотиви суду.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає "поза розумним сумнівом" доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком;

- особу винного, його вік, який на час розгляду кримінального провадження в порядку ст.89 КК України раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, не одружений, офіційно не працевлаштований, конкретні обставини вчинення кримінального проступку.
- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся, готовий понести покарання, запевняв, що більше нічого протиправного вчиняти не буде).

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні міри покарання ОСОБА_3 суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення вчинено проти життя та здоров`я особи, та вважає неможливим його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України. Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить. Суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи №КСЕ-19/111-21/58897-Д від 06.12.2021, які складають 1029,72 грн., біологічної експертизи №КСЕ-19/111-21/58897-БД від 17.02.2021, які складають 5901,58 грн., судово медичної експертизи №042-126-2022, які складають 2672,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за проведення судових експертиз:
- №КСЕ-19/111-21/58897-Д від 06.12.2021 у сумі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки;
- № КСЕ-19/111-21/58897-БД від 17.02.2021 у сумі 5901 (п`ять тисяч дев`ятсот одна) гривня 58 копійок;
- № 042-126-2022 у сумі 2672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- металеві ножиці з рукояткою жовтого кольору, які поміщено до паперового конверту (відповідно до квитанції №118/SHEV_ZAGAL/2022/133010/1: [два паперових конверта] (/зрізи змиви-2шт./) [спец пакет №5692594] (/зразки-1шт./) [спец пакет №ЕХР 0397691] (/ножиці-1шт./), зберігаються у камері речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, спец пакет №5692594 знищити;
- кофту чорного кольору зі слідами бурого кольору та пошкодженням у вигляді отвору (відповідно до квитанції №69/SHEV_ZAGAL/2021/133010/1: [спец пакет №NPU 1406435] (/Кофта та конверт-2шт./) зберігаються у камері речових доказів №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, спец пакет №NPU 1406435 знищити.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК Українидо Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1