Справа № 317/4081/21
Провадження № 1-в/317/9/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Акимівка, Акимівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, засудженого вироком Советського районного суду міста Брянська, Російської Федерації від 20.06.2018 за п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років, (ухвалою Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року вказаний вирок було приведено у відповідність до законодавства України: ОСОБА_4 вважається засудженим за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про перерахунок строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про перерахунок йому строку попереднього ув`язнення за період з 12 серпня 2015 року по 20 червня 2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку про необхідність відмовити засудженому в задоволенні його клопотання, оскільки він не оскаржив ухвалу Новомосковьского районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року, якою йому було зараховано час тримання під вартою з 12 серпня 2015 року по 19 червня 2018 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Вислухавши засудженого, дослідивши матеріали справи та враховуючи думку прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання, пов`язані з виконанням вироку.

ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України.

Редакція ч. 5 статті 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на яку посилається засуджений ОСОБА_4 в своєму клопотанні, була введена в дію Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 від 26 листопада 2015 року та діяла до її зміни Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046 від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року.

При розгляді даного клопотання суд керується правовими висновками з даного питання відносно застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в часі, що викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року (зокрема пунктами 40, 55 та 65).

Так, в пункті 65 вказаної постанови Велика Палата ВС дійшла до висновку, що вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та з інших матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий 17 серпня 2015 року; при цьому з 12 серпня 2015 року по 16 серпня 2015 року він перебував в ізоляторі тимчасового тримання на території РФ без обрання йому запобіжного заходу.

Вироком Советського районного суду міста Брянська (Російська Федерація) від 20.06.2018 року ОСОБА_4 було засуджено за п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації до позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Ухвалою Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року зазначений вище вирок іноземної держави був приведений у відповідність до законодавства України. Визначено, що ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років. Зараховано у строк відбування покарання час його затримання і тримання під вартою як запобіжного заходу в період з 12.08.2015 по 19.06.2018.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 в період з 12 серпня 2015 року по 19 червня 2018 року перебував під вартою в кримінальному провадженні, яке було розглянуто судом іноземної держави, вирок якого був приведений у відповідність до законодавства України відповідним компетентним судом Новомосковським районним судом Дніпропетровської області.

З урахуванням правових позицій, які викладені в Постанові ВП ВС від 29 серпня 2018 року по справі № 663/537/17, вказаний вище період перебування засудженого під вартою підлягає зарахуванню за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в тій редакції, яка передбачала зарахування одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому суд не може погодитись з думкою прокурора щодо неможливості проведення судом відповідного перерахунку через те, що засудженим ОСОБА_4 не було оскаржено ухвалу Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року в частині зарахування йому строку попереднього ув`язнення, оскільки наявність об`єктивного права засудженого на такий перерахунок не може обумовлюватись реалізацією ним свого права на оскарження судового рішення. Статтями 537 та 539 КПК України визначено ряд питань, які можуть бути вирішені судом в ході виконання вироку суду. Для реалізації права на подання засудженим клопотання про перерахунок йому строку попереднього ув`язнення законом не встановлено обов`язкової умови щодо оскарження того судового рішення, при якому такий перерахунок не було здійснено, або було здійснено не в повному обсязі.

Слід зазначити, що заперечення прокурора в даній справі стосуються лише незгоди з процесуальною формою реалізації ОСОБА_4 свого права на здійснення перерахунку строку покарання, та не спростовують об`єктивної наявності таких підстав.

Таким чином, з урахуванням таких загальних засад кримінального провадження, як: верховенство права, законність, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, враховуючи приписи статей 537, 539 КПК України, клопотання засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

У строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Советського районного суду міста Брянська, Російської Федерації від 20.06.2018 року, який приведений у відповідність із законодавством України ухвалою Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року, зарахувати час попереднього ув`язнення з 12 серпня 2015 року по 19 червня 2018 року із розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду, а для засудженого ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1