Справа № 445/153/22
Провадження № 1-кп/445/95/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2022 Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000014 від 26.01.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Риків Турківського району Львівської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

10 грудня 2019 року ОСОБА_4 звернулась в Управління соціального захисту населення Золочівської РДА Львівської області за адресою: м.Золочів, вул. Пачовського, 7 Львівської області з заявою про призначення їй усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії потребує постійного стороннього догляду, га догляду за ним, в якій ознайомилась з вимогою, що у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на прво особи на допомогу, ця особа повинна повідомити про такі обставини органи праці та соціального захисту населення.

Так, 10.12.2019 рішенням Управління соціального захисту населення Золочівської РДА Львівської області, ОСОБА_4 призначено соціальну допомогу, у відповідності до ст. 5 Закону України "Про психіатричну допомогу" Постанови Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192 "Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею" та Постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08.04.2020 "Деякі питання надання державної соціальної допомоги", на здійснення догляду за своїм чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який визнаний інвалідом І групи, внаслідок психічного розладу.

В подальшому, ОСОБА_4 , в період з 01.01.2021 по 20.01.2022, діючи з корисливим мотивом та умислом на заволодіння чужим майном, а саме грошової допомоги, що надається особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, а саме за ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, вона зобов`язана вчасно повідомити Управління соціального захисту Золочівської РДА Львівської області для припинення нарахування вказаної допомоги, шляхом обману, який виразився у пасивній поведінці, а саме неповідомлення про факт неможливості здійснення догляду за ОСОБА_6 , у зв`язку з його безвісти зникненням та оголошенням в розшук, заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 28 378 грн., розпорядившись ними на власний розсуд.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Щиро розкаялася у вчиненому та просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим. Зазначила, що представник потерпілого до неї претензій матеріального характеру не має.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , в підготовчому засіданні підтвердила, що жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченої вона не має, про що подала відповідну заяву. Просила звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із визнанням своєї вини та примиренням з потерпілим, в порядку ст. 46 КК України, та закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечувала, оскільки обвинувачена вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком, раніше не судима, примирилася з потерпілим, повністю відшкодувала шкоду потерпілому і такий претензій до нього не має, а тому таке клопотання є підставним.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Згідно ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст.44,46 КК України за наявності підстав, передбачених ст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст.46КК України є обов`язковим.

Обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також судом роз`яснено, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію її дій за ч.1 ст.190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано обвинуваченою.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим захисником клопотанням, не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 284 - 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, - є кримінальним проступком, щиро кається у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала заподіяну шкоду представнику потерпілому, останній жодних претензій до обвинуваченої не заявляє, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.44,46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.4 ст.286, 288, 314, 350, 369-372, 376, 382-385 КПК України, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 26.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - закрити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1