Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/530/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2022 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченим:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.10.2022 року, включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.10.2022 року, включно.

Крім того, цією ухвалою продовжено запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження № 0000220 про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.2,5 ст. 255 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 серпня 2022 року, зокрема, стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.10.2022 року, включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, раніше неодноразово судимі, обставинами, які характеризують осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_14 , а також відсутність стійких соціальних та виробничих зв`язків, враховуючи відсутність постійної роботи та законних заробітків, а також те, що у кримінальному провадженні не допитано свідків, не досліджено речові та письмові докази.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просив скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний період доби.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що підозра є необгрунтованою, адже обставини викладені в ній не підтверджуються жодними наданими суду доказами, а є лише припущенням досудового слідства. Також суд не врахував важливу обставину при розгляді клопотання це те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази в обґрунтування ризиків заявлених стороною обвинувачення та судом, а саме те що ОСОБА_11 здійснював вплив на когось зі свідків обвинувачення, чи переховувався від органів досудового розслідування та суду, чи вчиняв нові кримінальні правопорушення. В матеріалах справи відсутні докази підтверджуючі вказані обставини, а тому ризики заявлені стороною обвинувачення є не реальними, а абстрактними. Суд при винесені ухвали не в повній мірі врахував вимоги передбачені статтею 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_11 , має постійне місце проживання АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_18 , позитивно характеризується по місцю постійного проживання, в судовому засіданні було надано лист гарантія згідно якого в разі зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, буде працевлаштований.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що жодних доказів по справі про наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, прокурором не доведено, а лише припущення сторони обвинувачення. Отже, необхідно звернути увагу суду, що обвинувачений ОСОБА_9 по зазначеному кримінальному провадженню перебуває під вартою більше 01 року. На протязі року справа не розглядалась, а лише переносилося слухання на іншу дату, оскільки прокурор не може забезпечити по справі явку всіх обвинувачених і доказів про причини неявки до суду не надав. Крім того, ОСОБА_9 має постійне місце проживання: АДРЕСА_2 , де проживає разом з матір`ю та підтримує родинні стосунки, що говорить про міцність соціальних зв`язків та відсутність потреби переховуватись від слідства та суду. Вважає про відсутність доказів існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_9 готовий з`ясувати всі обставини зазначених події та готовий нести справедливе покарання. Таким чином захист вважає, що в клопотанні прокурора не достатньо обґрунтовані ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому мети для застосування такої жорстокої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_9 об`єктивно не має.

В своїй апеляційні скарзі ОСОБА_9 ставить аналогічні вимоги та обґрунтування, як і в апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідача, захисників які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме, що ОСОБА_11 , та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, раніше неодноразово судимі, обставинами, які характеризують осіб ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а також відсутність стійких соціальних та виробничих зв`язків, враховуючи відсутність постійної роботи та законних заробітків, а також те, що у кримінальному провадженні не допитано свідків, не досліджено речові та письмові докази.
Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинувачених під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах обвинувачений та захисники адвокати, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про осіб обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_11 та ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім того суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що оскільки, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 підозрюються у скоєні умисного, особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, то відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено на даному етапі.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та захисників адвокатів з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Оскільки жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 під вартою їх захисниками в суді апеляційної інстанції не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 від 23.08.2022, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23 серпня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_11 та обвинуваченому ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.10.2022 року, включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)