Справа № 171/356/22
У х в а л а
іменем України

14 березня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора начальника Великоолександрівського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000575, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2021 року, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

встановила:
11.03.2022 року на електронну адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора - начальника Великоолександрівського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вказане клопотання надійшло до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у відповідності до розпорядження голови Верховного Суду від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», згідно якого змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних Вкликоолександрівському районному суду Херсонської області, та визначено підсудність вказаних справ за Апостолівським районним судом Дніпропетровської області.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на ті обставини, що на розгляді Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000575, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_5 27.01.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 19.03.2022 року. Прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, два з яких відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, три епізоди злочинів було вчинено в період дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На даний час зазначені ризики не зменшилися та продовжують існувати, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому просив продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу на 60 днів.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 2 статті 331 КПК). Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти заявленого прокурором клопотання, на пропозицію захисника ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначив, що він має постійне місце проживання разом з його співмешканкою ОСОБА_6 , яка проживає в с. Козацьке Снігурівського району Миколаївської області. Також пояснив, що за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 він не проживає, так як вказаний будинок майже зруйнований, близьких родичів у нього не має.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, просила змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, так як у обвинуваченого є співмешканка ОСОБА_6 , яка зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього судом обов`язків.

Прокурор в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт просив відмовити, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до тяжкого злочину, є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на даний час визначені ризики не зменшилися та продовжують існувати, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений скоїв три крадіжки під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Також вказав, що доводи обвинуваченого та захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт нічим не підтверджені.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, а у задоволенні клопотання ОСОБА_5 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, які відносяться до тяжкого та нетяжкого злочинів, за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, ризики не зменшилися та продовжують існувати, судовий розгляд не завершено, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.194 КПК України.

Так, ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 27.01.2022 року щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Таке рішення мотивоване тим, що: наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України; існують ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення; жодний із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчим суддею враховано особу ОСОБА_5 , який не працює, є неодруженим, не має утриманців, не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, три епізоди злочинів скоїв під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 19.03.2022 року, однак судовий розгляд не завершено з об`єктивних причин.

Слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який з метою уникнути покарання може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме п.1, 5 ч.1 цієї статті, бо є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховуватися від суду.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_5 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За сукупності таких обставин слідчий суддя, приймаючи до уваги також дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, стан здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що слід продовжити раніше обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.

Слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки доводи ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про те, що у обвинуваченого наявні сталі сімейні відносини з гр. ОСОБА_6 , яка згодна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не підтверджено належними доказами.

На даний час ризики визначені ухвалою суду продовжують існувати, вони не зменшились, розгляд справи не завершено з об`єктивних причин, і інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти визначеним ризикам, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу слід задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 176-184, 186-187, 193-194, 196-197, 199, 369-372, 376, 309, 331, 350, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Біла Криниця Великоолександрівського району Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 12 травня 2022 року.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Північна виправна колонія № 90» для відома та виконання, а також для вручення обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 13 год. 15 березня 2022 року.

Слідчий суддя: