Єдиний унікальний номер судової справи 201/7759/20
Номер провадження 1-кп/201/220/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 серпня 2020 року, який в подальшому був неодноразово продовжений судом. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний та в подальшому продовжений обвинуваченим, закінчується 10.04.2022 року.

18 січня 2022 року на підставі ч. 1 ст. 330 КПК України колегію суддів постановлено ухвалу про тимчасове видалення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 до початку судового розгляду з зали судового засідання у зв`язку із повторним порушенням порядку судового засідання.

17 березня 2022 року до канцелярії суду надійшли клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) з 19.12.2020 р. на всій території України встановлено карантин.

З абз. 1, 5 п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України випливає, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 здійснюється колегією суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_14 , ОСОБА_15

Член колегії суддів суддя ОСОБА_15 відповідно до наказу № 79-в знаходиться у відпустці з 16.03.2022 по 15.04.2022 року включно, а тому враховуючи, що строк тримання під вартою ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 спливає 10.04.2022 року, колегія суддів буде позбавлена можливості розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали суду.

Відтак, розгляд клопотань прокурора про продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до абз. 1, 5 п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, здійснюється головуючим суддею.

18 березня 2022 року прокурором ОСОБА_3 подано до канцелярії Державної установи «Дніпровської установи виконання покарань (№ 4)» для вручення обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 копії клопотань про продовження тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали копії клопотань прокурора 18 березня 2022 року, що підтверджується наданими стороною обвинувачення відповідними розписками обвинувачених про отримання цих копій.

В обґрунтування доводів клопотань про продовження обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_3 посилався на те, що вказані особи обґрунтовано підозрюється у вчиненні, у період з 09 жовтня 2019 року по 18 лютого 2020 року у співучасті із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , організованою групою, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393 КК України, а саме готування до злочину втечі з-під варти, особи, яка перебуває в попередньому ув`язненні, а саме підозрюваного ОСОБА_10 , що утримувався у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому організованою групою, а на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 у вчиненні 18 лютого 2020 року біля будинку АДРЕСА_8 , організованою групою, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 3 ст. 146 КК України, а саме нападу на громадянку ОСОБА_17 , з метою заволодіння її майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому організованою групою та незаконному позбавленні волі та викраденні людини потерпілої ОСОБА_17 , вчиненому з корисливих мотивів, організованою групою, та вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у незакінченому замаху на вимагання вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою ОСОБА_17 , обмеження свобод цієї особи, з погрозою вбивства, що завдало б майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою, за вчинення яких законом передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Так, за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, на переконання прокурора ОСОБА_3 , продовжують існувати враховані при застосування та подальшому продовженні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_17 адже обізнаний про анкетні данні, адреси роботи і місця проживання останньої та може впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом навмисного затягування судового розгляду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу.

Поряд із цим, прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, у тому числі, і за розбійний напад, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати особу ОСОБА_8 , як схильну до вчинення злочинів, що підтверджується наданою раніше копією довідки про судимості відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Також, за наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів, на переконання прокурора ОСОБА_3 , продовжують існувати враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду, на підтвердження чого вказують такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_17 адже обізнаний про анкетні данні, адреси роботи і місця проживання останньої та може впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом навмисного затягування судового розгляду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу.

Окрім цього, прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати особу ОСОБА_9 , як схильну до вчинення злочинів, що підтверджується наданою раніше копією довідки про судимості відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

При цьому, прокурор ОСОБА_3 у своїх клопотаннях посилався на те, що раніше зазначені ризики, не зменшилися та продовжують існувати дотепер, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є недоцільним и не зможе забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а тому просив продовжити раніше застосований запобіжний захід відносно останніх на 60 днів.

Поряд із цим, прокурор ОСОБА_3 у своїх клопотаннях зазначив, що на підтвердження існування передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливих спроб обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом навмисного затягування судового розгляду, вказує протиправна поведінка останніх у судовому засіданні 18.01.2022 року, яка полягала у порушенні в тому числі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 порядку судового засідання, які не підкорялися розпорядженням головуючого судді, вдалися до застосування фізичної сили і, як наслідок, розбили захисне скло у місці тримання обвинувачених, у зв`язку із чим, на підставі ухвали суду були видалені з зали судового засідання. За даним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке 24 січня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подані ним клопотання, просив їх задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та продовження його підзахисному строку дії запобіжного заходу, посилаючись на те, що заявлені прокурором ризики не доведені та безпідставні, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження їх існування. Більш того, матеріали кримінального провадження не містять заяв потерпілої ОСОБА_17 про здійснення на неї тиску його підзахисним. Зазначив, що, на його думку, дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані невірно, оскільки відсутня кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст. 28 КК України, а саме вчинення злочину організованою групою. Вважав, що підозра є необґрунтованою. Крім того, захисник ОСОБА_9 зазначив, що відповідно до практики ЄСПЛ ризики з плином часу значно зменшуються, яскравим прикладом того є і його підзахисний ОСОБА_9 , який за 2 роки утримання під вартою все переосмислив, має намір створити сім`ю та піклуватися про свого сина, почав читати художню літературу.

Також захисник ОСОБА_6 зазначив, що за період утримання ОСОБА_9 в умовах ДУ «ДУВП № 4» у останнього значно погіршилося психічне здоров`я, та він просить передати йому заспокійливі препарати для нормалізації його самопочуття.

При цьому захисник ОСОБА_6 зазначив про те, що його підзахисний ОСОБА_9 в попередніх судових засіданнях дійсно сперечався з головуючою, однак скло в будівлі для утримання обвинувачених не розбивав.

За наведених обставин захисник ОСОБА_6 вважав за необхідне надати обвинуваченому ОСОБА_9 шанс на виправлення та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, свою позицію мотивував тим, що на даний час відбувається катування його підзахисного через очевидне порушення розумних строків розгляду кримінального провадження, що, у свою чергу, є порушенням принципу законності. Вважав, що клопотання прокурора базується лише на припущеннях, оскільки жодних доказів на підтвердження викладених у ньому доводів прокурором не надано, так само як і не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, захисник ОСОБА_4 не погодився із доводами прокурора стосовно наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом навмисного затягування судового розгляду та розбиття захисного скла у місці тримання обвинувачених, посилаючись на те, що в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, його підзахисний ще не допитувався, навіть, в якості свідка, а тому стверджувати про те, що він вчинив зазначений злочин, жодних підстав немає.

За наведених обставин захисник ОСОБА_4 вважав за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, свою позицію мотивував тим, що кожного разу клопотання прокурора носить декларативний характер та базується лише на припущеннях, при цьому, жодних доказів, які б підтверджували обставини, викладені у клопотанні, стороною обвинувачення не надано. Зазначив, що прокурор не довів, що у його підзахисного ОСОБА_8 відсутнє постійне місце проживання та дохід, а також, що останній має непогашену судимість. Вважає, що з плином часу заявлені прокурором ризики зменшуються. Його підзахисний не має наміру покидати територію України, а в умовах воєнного стану він навіть не зможе цього зробити. Більш того, ОСОБА_8 виявив бажання стати на захист держави. Крім того, зауважив на тому, що перебування ОСОБА_8 в ДУ «ДУВП № 4» є загрозою для життя останнього, оскільки на даний час в країні війна і вказана установа знаходиться між військовими частинами.

За наведених обставин захисник ОСОБА_5 просив змінити його підзахисному ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотань прокурора та підтримала думку своїх колег стосовно того, що з плином часу заявлені прокурором ризики зменшуються. Про це також свідчить і той факт, що ОСОБА_11 своєю процесуальною поведінкою довів, що з плином часу ризики все ж таки зменшилися, а тому вважає, що інші обвинувачені, які утримуються під вартою, зможуть своєю поведінкою довести, що ризики, на які вказує прокурор, є необґрунтованими та недоведеними.

У зв`язку з чим вважала за необхідне відмовити у задоволенні клопотань прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступних висновків.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року (справа №202/4222/20, провадження №1-кс/202/5201/2020, №1-кс/202/5203/2020, №1-кс/202/5198/2020, №1-кс/202/5200/2020) застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 серпня 2020 року, який в подальшому ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська був неодноразово продовжений, строк дії попереднього судового рішення щодо тримання обвинувачених під вартою закінчується 10.04.2022 року.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження продовження існування ризиків, суд приходить до висновку, що враховані при застосуванні та подальшому продовженні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися і продовжують існувати, оскільки обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.

При цьому, судом враховуються дані про особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не мають міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу, а також раніше неодноразово судимі у тому числі і за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, а також злочинів проти життя та здоров`я, судимість за вчинення яких у встановленому законом порядку не знята і не погашена, що є тими обставинами, які можуть характеризувати їх особи, як схильні до вчинення злочинів, що підтверджується раніше наданими прокурором копіями довідок про судимості вказаних осіб.

Також судом приймається до уваги рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic» № 31315/96 від 25.04.2000) та «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року), а отже, наведені дані про особи обвинувачених в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_17 , адже вони обізнані про анкетні данні та адреси роботи і місця проживання останньої, а також можуть впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі, шляхом навмисного затягування судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить відсутність в обвинувачених постійного місця роботи та джерела доходу та наявність непогашених судимостей за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, ступень яких є досить високою.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у випадку визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, не є самостійною підставою для утримання останніх під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Окремо, суд при вирішенні цього питання не може залишити поза увагою і процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як у судовому засіданні 18.01.2022 року, так і у попередніх судових засіданнях, під час яких останні неодноразово висловлювалися нецензурною лайкою, як на адресу колегії суддів, так і у бік прокурора, голосно кричали, погрожували фізичною розправою, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ногами розбили захисне скло у місці тримання обвинувачених, за що вказані особи підставі ухвали суду у порядку ч. 1 ст. 330 КПК України були видалені з зали судового засідання за повторне порушення порядку судового засідання та за даним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке 24 січня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038.

Така поведінка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказує на те, що обвинувачені вдалися до спроб перешкоджати кримінальному провадженню шляхом затягування судового розгляду.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Суд також вважає, що застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, та не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.
Також, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої по даній справі, тому звільнення з-під варти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

З урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінованих правопорушень, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочинів, тяжкості покарання, що загрожує останнім, у разі визнання їх винуватими, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, враховуючи викладене, суд не приймає до уваги доводи захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 стосовно того, що тривале перебування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, само по собі не зменшує наведених прокурором ризиків.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому вважає клопотання прокурора про продовження останнім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а також, зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 10 квітня 2022 року, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинувачених під вартою строком на 60 днів до 20 травня 2022 року включно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд, зважаючи на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються, в тому числі, і у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із погрозою застосування насильства, з урахуванням обставин інкримінованих останнім злочинів, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе, у даному випадку, визначати розмір застави обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 199, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 20 травня 2022 року включно.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під вартою, є 20 травня 2022 року включно.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 20 травня 2022 року включно.
Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою, є 20 травня 2022 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 15 годині 00 хвилин 25 березня 2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1