Провадження № 11-кп/824/1941/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.191 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18травня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000986 від 31 січня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України повернуто прокурору Дніпровської окружної прокуратури.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення у співучасті з ОСОБА_9 , який не є стороною кримінального провадження в розумінні ст.3 КПК України у кримінальному провадженні №0000986 від 31 січня 2021 року. Так як, обвинувальний акт містить прізвище ОСОБА_9 , як співучасника вчинення злочину разом з ОСОБА_8 орган досудового розслідування мав виконати вимоги ст.290 КПК України, висунути обвинувачення, а в обвинувальному акті зазначити його повні анкетні дані.

Крім того, суд першої інстанції звертає увагу, що в обвинувальному акті не зазначено коло потерпілих осіб, яким даним правопорушення завдано матеріальну шкоду у розмірі 502264, 03 грн.

Суд вважає, що такий виклад обвинувачення щодо ОСОБА_8 є неприпустимим, оскільки містить посилання на вчинення злочину у співучасті з особою, яка не є обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, що свідчить про порушення вимог Конституції України та КПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, прокурором подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з наступних підстав.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою ст..291 КПК України.

Прокурора вказує, що передбачене главою 27 КПК підготовче провадження є першим етапом судового провадження у суді першої інстанції, у якому суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних та юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження досудового розгляду, у тому числі визначити дату, час та місце судового розгляду, форму проведення судового засідання, складу суду. У підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого та не перевіряються процесуальні рішення, які були прийняті під час досудового розслідування. Однак, районний суд у підготовчому засідання розглядав кримінальне провадження по суті, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_10 подано заперечення, в якому вона просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Мотивуючи свої доводи вказує, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують твердження суду першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явились. Від захисника надійшло клопотання, в якому вона просила провести судове засідання без її участі та без участі її підзахисного ОСОБА_8 .

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказаних вимог судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Як вбачається з ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони.

При складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 вищевказані вимоги кримінального процесуального законодавства були дотримані не в повній мірі.

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України. Вказане кримінальне правопорушення, згідно формулювання обвинувачення, вчинено ОСОБА_8 у співучасті з ОСОБА_9 . Проте, дана особа не є стороною кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що за таких обставин, при здійсненні судового розгляду кримінального провадження в межах обвинувачення викладеного в обвинувальному акті, в якому зазначено як співучасник особа, щодо якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, не є можливим реалізувати право останньої на захист.

Крім того, дійсно в обвинувальному акті не зазначені особи, яким кримінальним правопорушенням було завдано матеріальну шкоду у розмірі 502264,03 грн., на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції.

Зазначені недоліки обвинувального акту перешкоджають об`єктивному розгляду провадження, із огляду на це колегія суддів погоджується з висновками районного суду про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків.

При цьому, доводи апеляційної скарги прокурора про відповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_8 вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000986 від 31 січня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.191 КК України повернуто прокурору Дніпровської окружної прокуратури, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :