Справа № 344/6602/22
Провадження № 1-кс/344/2784/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ СУ ГУ НП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000596, внесеного 17 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчими СУ ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000596 від 17 листопада 2021 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексуУкраїни.

Під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з 31 травня 2022 року до 04 червня 2022 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , за грошову винагороду в розмірі 7000 євро за особу, здійснили організацію незаконного переправлення через Державний кордон України до країн Європейського Союзу шляхом усунення перешкод - внесення неправдивих відомостей в базу даних «Шлях», яка надає право на безперешкодний перетин державного кордону України в пунктах пропуску, особам, яким у воєнний час забороняється виїзд за межі держави, щодо ОСОБА_7 та планували в подальшому здійснити організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8

04 червня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексуУкраїни. Додаткове покарання за вчинений злочин, передбачає конфіскацію майна.

Під час затримання та обшуку за місцем знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , останній видав банківські карти, якими користувався, зокрема: Банку «Bank Pоlski» № НОМЕР_2 , банку «Universal Bank» № НОМЕР_3 , банку «Пумб» № НОМЕР_4 , дві карти банку «А-Банк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , та ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 .

Підозрюваний ОСОБА_5 користується банківськими картами банку «Monobank/Universal Bank» акціонерного товариства «Універсал Банк», який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , відповідно має відкриті у ньому банківські рахунки.

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, відповідно до якої просив клопотання про арешт майна слухати за відсутності сторони захисту, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.
У судове засідання прокурор не прибув, але до суду подано клопотання, в якому просить розгляд клопотання здійснити за відсутності слідчого та прокурора.
На підставі частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт майна слідчий суддя вважає можливим розглядати без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності з вимогами абзацу першого частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , а саме: на грошові кошти на банківських рахунках у АТ «Мonobank/Universal Bank» Акціонерного товариства «Універсал Банк» та на самі рахунки, заборонивши ними користуватися та розпоряджатися.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1