Справа № 727/8357/22
Провадження № 1-кс/727/2525/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Чернівецької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
В скарзі посилається на те, що 16.09.2022 року ним подана до Чернівецької обласної прокуратури заява-повідомлення про вчинення співробітниками поліції щодо ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч. 2 ст. 371 КК України.
В порушення вимог ст.214 КПК України відомості до ЄРДР не внесені, розслідування не розпочате.
В зв`язку із тим, що відомості до ЄРДР не внесені, тому просив зобов`язати уповноважену особу Чернівецької обласної прокуратури невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинення співробітниками поліції 14.09.2022 року відносно ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч. 2 ст. 371 КК України.
В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути скаргу у його відсутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Оскільки це, відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги, а тому суд вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутності.
Дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовий захист передбачає вільне волевиявлення особи. Із цією метою людина повинна подати до суду письмове звернення встановленої форми. Спосіб звернення має спростовувати будь-які сумніви щодо намірів особи розголосити певні приватні сторони свого життя, що неминуче відбувається з огляду на правила, встановлені щодо здійснення правосуддя у кожній демократичній країні.
Згідно із ст.7 КПК України, в якості загальної засади кримінального провадження, проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Слідчим суддею встановлено, що 16.09.2022 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Чернівецької обласної прокуратури із заявою-повідомленням про злочин від 14.09.2022 року.
Із змісту заяви-повідомлення вбачається, що фактичне затримання ОСОБА_4 відбулось о 10 год. 30 хв. 13.09.2022 року, однак слідчим ОСОБА_5 в протоколі затримання в порядку ст. 208 КПК України зазначений час фактичного затримання о 14 год. 12 хв. 13.09.2022 року. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його було затримано, слідчим відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 було вручено лише о 13 год. 56 хв. 14.09.2022 року. Таким чином, заявник вважає, що старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 за попередньою змовою зі співробітниками Чернівецького РУП (відділення поліції №3 у м. Заставна) 14.09.2022 року в період часу з 10 год. 31 хв. до 13 год. 56 хв. умисно, протиправно та завідома незаконно тримали під вартою ОСОБА_4 у приміщенні ІТТ в м. Заставна.
Такі дії на його думку свідчать про вчинення співробітниками поліції 14.09.2022 року відносно ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч. 2 ст. 371 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 365 КК України дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ч.2 ст. 371 КК України завідомо незаконні домашній арешт або тримання під вартою - карається обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.5 п.4 ст.214 КПК України - до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.7 розділу ІІ Положення).
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Окрім цього, на підставі Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Відповідно до ч.7 ст. 615 КПК України у разі наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють вручення затриманій особі письмового повідомлення про підозру у строки, встановлені статтею 278 цього Кодексу, якщо такі процесуальні дії здійснюються в умовах воєнного стану, строк для вручення письмового повідомлення про підозру затриманій особі може бути продовжено до сорока восьми годин. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру упродовж сорока восьми годин з моменту її затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Також, відповідно до ч.5 ст. 29 Конституції України кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у заяві-повідомленні від 14.09.2022 року не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 22, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Чернівецької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1