Справа №295/3842/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,
про накладення арешту на майно,
подане у кримінальному провадженні 0000613 від 02.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки, яке вилучено 02.05.2022 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 17.
В ході досудового розслідування було встановлено, що 01.05.2022 близько 18 год. 20 хв. по вул. Київська 126, в м. Житомир працівниками поліції було зупинено транспортний засіб типу мотоцикл марки «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів останнього було виявлено посвідчення водія з ознаками підробки

За даним фактом 02.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000613, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

02.05.2022 постановою дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки, визнано речовими доказами.

В обґрунтування клопотання слідчим вказано, що вилучене майно може зберігати докази вчинення кримінального правопорушення, які після проведення відповідних експертиз, слідчих дій можуть містити переконливі дані причетності осіб до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто можуть прямо чи не прямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а відтак необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.
Дізнавач у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечував щодо накладення арешту.
Згідно з приписами ч.1 ст.172 КПК України, неявка власника майна, слідчого та прокурора, не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.11 ст.170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 02.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000613 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Згідно з протоколом огляду місця події 01.05.2022 під час проведеного огляду за адресою: м.Житомир по вул. Київська 126, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки, яке поміщено до спец. пакету НПУ SPS 1173795.

Постановою старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 02.05.2022 про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження, посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000613.
Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копії рапорту від 01.05.2022; протоколу огляду місця події 01.05.2022; постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження02.05.2022, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути використане як докази фактів чи обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження щодо розслідування злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.
Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.
Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено в ході огляду місця події 02.05.2022 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 17.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1