У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000271, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.05.2021 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 14.05.2021, про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 11.05.2021 під час телефонної розмови з громадянином із зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив останнього про те, за грошову винагороду він зможе виготовити підробленні документи які посвідчують особу громадянина Словацької Республіки. У відповідь на це ОСОБА_5 повідомив, що за дані послуги потрібно надати грошові кошти у сумі 1800 євро та фотокартку особи розміром 3х4 см, на яку буде виготовлятись відповідний документ. Після чого, 13.05.2021 ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, зателефонував ОСОБА_6 , та повідомив, що для виготовлення документу необхідно надати передоплату грошових коштів у розмірі 300 євро (що станом на 11.05.2021 згідно курсу НБУ становить 10047,12 грн). Вищевказану суму на прохання ОСОБА_5 14.05.2021 ОСОБА_6 залишив у кафе «Арагві» в м. Ужгород, по вул. Університетській, особі жіночої статті на ім`я ОСОБА_7 , про що повідомив останнього. Того ж дня дані грошові кошти отримав ОСОБА_8 . 17.05.2021 ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення за допомогою номера мобільного зв`язку НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що для отримання документів ОСОБА_6 потрібно буде перерахувати грошові кошти на належний йому банківський рахунок № НОМЕР_2 . Після чого, 19.05.2021 ОСОБА_6 , перебуваючи на АЗС «ОККО» за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 158А, о 18 год. 30 хв., за попередньою домовленістю зі ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_8 , який збув йому паспорт громадянина Республіки Словаччина серії НОМЕР_3 та посвідчення особи Республіки Словаччина серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 , які містили фото Навджіт Сінгха, та які не відповідають встановленим зразкам аналогічних бланків, що перебувають в офіційному обігу. За отримання вказаних документів ОСОБА_6 надав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 22000 гривень.
Того ж дня Навджіт Сінгх за вказівкою ОСОБА_5 знаходячись в магазині «Лечо» по вул. Ракоці, 22 в м. Ужгород за допомогою банківського терміналу здійснив переказ грошових коштів на належний ОСОБА_5 банківський рахунок № НОМЕР_2 в сумі 28000 гривень як оплату за виконану послугу з пособництва у виготовленні підроблених документів громадянина Словацької Республіки, які не відповідають встановленим зразкам аналогічних бланків, що перебувають в офіційному обігу.
Разом з цим, 24.06.2021 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямованні на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно під час телефонної розмови з ОСОБА_6 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, за номером мобільного телефону НОМЕР_1 повідомив, що він може виготовити будь-який документ на прохання та за грошові кошти. У відповідь ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що у нього є знайомий, якому потрібно виготовити посвідчення особи Республіки Словаччина. ОСОБА_5 повідомив, що для виготовлення посвідчення особи Республіки Словаччина необхідно надати фотознімок особи розмірами 3х4 см, на яку буде виготовлятись відповідний документ та грошові кошти. 25.06.2021 о 13 год.00 хв. Навджіт Сінгх за допомогою месенджера «Whatsapp» надіслав фотознімок особи, на яку потрібно було виготовити посвідчення особи Республіки Словаччина на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 .
Окрім цього, 25.06.2021 Навджіт Сінгх за вказівкою ОСОБА_5 , знаходячись в магазині «Лечо» по вул. Ракоці, 22, в м. Ужгород, о 13 год. 24 хв. за допомогою банківського терміналу здійснив переказ грошових коштів на банківський рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 в сумі 10 000 гривень в якості оплати за пособництво у виготовленні підробленого посвідчення особи Республіки Словаччина.
В подальшому 26.06.2021 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні наміри, зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що посвідчення особи республіки Словаччина буде знаходитись в магазинні «Пивний бум» за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 89. Після чого ОСОБА_6 о 16 год. 50 хв. прибув до вищевказаного місця, де отримав посвідчення особи Республіки Словаччина серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 із фотознімком, наданим раніше ОСОБА_5 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення особи громадянина Республіки Словаччина, що перебуває в офіційному обігу.
Разом з цим, 13.08.2021 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підроблених пакетів паспортних документів та сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, перебуваючи у кафе «Арагві» за адресою: м. Ужгород, вул. Університетська, 25, повідомив ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, що зможе за грошову винагороду посприяти у виготовленні документів, що посвідчують громадян Європейського Союзу, що в подальшому допоможе вказаним особам незаконно перетнути державний кордон України. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився та надав ОСОБА_5 фотокартки трьох осіб, яким необхідно було виготовити пакети документів громадян Європейського Союзу. За вказане сприяння ОСОБА_5 того ж дня отримав від ОСОБА_6 передоплату в розмірі 19000 гривень.
В подальшому, 14.08.2021 приблизно о 13 год. 41 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, зателефонував Навджіт Сінгху з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , та під час телефонної розмови повторно повідомив, що він разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, посприяє здійсненню незаконного переправлення трьох осіб, документи кому виготовляються, через державний кордон України поза пунктами пропуску через туристичні (лісові) шляхи до Словацької Республіки.
Після чого, в цей же день о 18 год. 10 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на сприяння вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання для цього відповідних засобів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , збув особам зі зміненими анкетними даними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів, підроблені документи, а саме ID-картку країни Угорщина з серійним номером: « НОМЕР_6 », паспорт громадянина Угорщини серії ОСОБА_14 , паспорт громадянина Словацької Республіки серії « НОМЕР_7 » та паспорт громадянина Словацької Республіки серії « НОМЕР_8 », для незаконного перетину останніми державного кордону України та нелегального в`їзду на територію Європейського Союзу, за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 5800 доларів США (200 доларів з яких справжні, 5600 доларів імітаційні). 20.02.2022 за вказаним фактом сектором дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.
Прокурор вказує, що 15.08.2021 слідчим СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у кримінальному провадженні №0000271 від 14.05.2021, винесено постанову про визнання речовими доказами легкового автомобіля марки «Фольцваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_9 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 .
Прокурор зазначає, що 16.08.2021 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про накладення арешту на майно задоволено частково. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, що мало місце 19.08.2021, а саме: автомобіль марки «Фольцваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 .
Прокурор при мотивуванні клопотанні зазначає, що 24.02.2022 в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, а також, що 24.02.2022 в Закарпатській області на підставі Указу Президента України № 68/2022 створено Закарпатську обласну військову адміністрацію.
При цьому прокурор вказує на підставі п. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII військове командування разом із військовими адміністраціями можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме - примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.
На підставі наведеного, прокурор просить скасувати арешт на автомобіль марки «Фольцваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , на підставі п. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити таке.

Власник майна в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначивши, що прокурор не є суб`єктом звернення з аналогічним клопотанням, та вказав, що транспортний засіб є майном, яке необхідно йому для власних потреб та не являється таким, який можливо б використовувати для воєнних цілей.
Заслухавши думку прокурора та власника майна, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, суд, дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_15 від 16.08.2021 накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події від 14.08.2021 від 14.08.2021 майно, а саме: транспортний засіб марки «Фольцваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_9 , яким фактично користувався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_10 ».
При вирішенні питання про арешт майна судом враховані правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є України.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої влади й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при внесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1 Конвенції, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист прав власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку, передбаченому ст. ст. 170-174 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідком при розслідуванні кримінального правопорушення.
Суд констатує, що ч.1 ст. 174 КПК України визначає вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися до суду про скасування арешту майна, саме майна, яке знаходиться у їх власності або володінні.
До суду звернувся прокурор з клопотанням, у якому просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.08.2021 на автомобіль марки «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_9 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , тобто прокурор ОСОБА_3 не є суб`єктом оскарження арешту майна в розумінні вимог ст. 174 КПК України та не може ініціювати перед судом питання про скасування арешту майна.
Обставини справи, що розглядається, свідчать про те, що із клопотанням звернулася неналежна особа, яка не має права подавати клопотання про скасування арешту майна. Також законодавчою підставою для скасування арешту майна за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, є обставина, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Тобто, для скасування арешту майна чітко визначені законодавчі підстави: в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Такої підстави, як п. 4 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ, на яку у своєму клопотанні покликається прокурор, не передбачено.
Так, вимогами п. 4 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, зокрема, такі заходи правового режиму воєнного стану: примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка. Вчинення даних входить до компетенції суб`єктів правовідносин, наведених у ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а не судді, суду.
З урахуванням наведеного, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000271, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.05.2021 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 30.03.2022.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1