Справа № 161/8166/22 Провадження №11-сс/802/215/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року (ЄРДР №0000106),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено. Застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 серпня 2022 року включно.Та із покладенням відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це слідчого, прокурора, суд; утриматися від спілкування з свідками, потерпілими у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд України і в`їзд в Україну (у разі їх наявності).
Негайно звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти із залу суду.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 передано для виконання органу Національної поліції України за місцем його фактичного проживання - АДРЕСА_1 .

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, проте не доведені ризики, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені доказами, що відповідають ст. 84 КПК України. Водночас, слідчим не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, а тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не є безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу. А тому, слідчий суддя врахувавши викладене, особу підозрюваного, а також інші обставини провадження, дійшов висновку що на підставі ч.4 ст. 194 КПК України слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурором ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком 60 днів. Зазначає, що досудовим розслідування кримінального провадження здобуто вагомі докази повідомленої підозри ОСОБА_7 , яка підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Посилається на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та вважає що слідчий суддя дійшов до хибного висновку про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останньому, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, за яке законом передбачене покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років. Вказує, що при розгляді клопотання було надано достатньо даних які вказують на те, що ОСОБА_7 може вчиняти дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме з 23 години до 06 години наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, про те, що ризики, які передбачені ст. 177 КК України в даному випадку відсутні. Вважає, що слідчим суддею не враховано обставини щодо можливості застосування щодо підозрюваного домашнього арешту в нічний час доби, оскільки не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, відсутність судимостей. Водночас, звертає увагу суду, що 20.06.2022 року, ОСОБА_7 отримав Спеціальний дозвіл на виконання топографо-геодизичних вишукувань під час дії воєнного стану по Ковельському району Волинської області, що стверджується спеціальним дозволом на виконання топографо-геодезичних вишукувань під час дії воєнного стану №54/1/6/3п-12. Таким чином застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати своє місце проживання унеможливлює виконання останнім своїх професійних обов`язків, та позбавляє його заробітку для відшкодування моральної і матеріальної шкоди як в даному кримінальному провадженні так і щодо утримання його власної сім`ї. Разом з тим, позбавляє громаду Головненської селищної ради Ковельського району можливостей реалізації прав щодо отримання земельних ділянок, так як в силу ст. 120, ст. 121, ст. 123 Земельного Кодексу, таке отримання без складання технічної документації є неможливим.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги прокурора, яка підтримала апеляцію з викладених в ній підстав та заперечили проти доводів апеляційної скарги сторони захисту, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 заперечили проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Відтак доводи сторони захисту, не заслуговують на увагу.
Що стосується ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то наявність останніх в повній мірі була доведена, зокрема те, що у випадку не застосування запобіжного заходу підозрюваний може, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні.
Водночас, в ході розгляду клопотання слідчого, як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді не доведено ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки це лише недоведені припущення щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного, які не підтверджуються ніякими належними та допустимими доказами.

Разом з тим, суд не знаходить підставними твердження прокурора, що запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, можливо лише застосуванням до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одна лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, не є безумовною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про врахування міцних соціальних зв`язків ОСОБА_10 , який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем, раніше не судимий, даних про негативну характеристику матеріали клопотання не містять.
З огляду на викладене, на думку колегії суддів, слідчим не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому слідчий суддя і дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційних скаргах прокурора та захисника доводи і підстави, з яких вони просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.194,196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2022 року про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді