Справа № 308/4747/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор - ОСОБА_3
обвинувачений - ОСОБА_4

захисник обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали кримінального провадження № 0000177 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2022 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Ратівці, Ужгородського району, Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, без освіти, тимчасово не працюючий, одружений (зі слів), на утриманні п`ять малолітніх дітей (зі слів), раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-
встановив:

20 квітня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками.
Органом досудового розслідування встановлено, що 06 квітня 2022 року працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: поліцейським сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 , відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, затверджених начальником відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_8 , здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в Ужгородському районі, Закарпатській області.

Того ж дня близько 14 години 20 хвилин в селі Кінчеш, Ужгородського району, на ділянці автодороги М-06, сполученням «Київ-Чоп», 808-й кілометр, було виявлено та зупинено автомобіль марки «Ford Transit» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив п. 9.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), відповідно якого «Подавати звукові сигнали у населених пунктах забороняється, крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді».

Під час розмови, поліцейський СРПП ОСОБА_6 виявив у ОСОБА_4 передбачені п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови та поведінку, що не відповідає обстановці, що у такий спосіб свідчило про можливе порушення пп. «а» п. 2.9 ПДР України, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Далі у порядку п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у порядку п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, згідно з яким за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський СРПП ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

У цей час, приблизно об 14 годині 30 хвилин, за адресою, вказаною вище, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою не проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розраховуючи на можливість нескладння ОСОБА_6 щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови поклав грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, а саме п`ять купюр номіналами по 200 гривень з серійними номерами: СГ4030038; УИ4248231; УМ2098616; ГЕ1495953; ДГ2696500, біля сидіння водія в салоні службового транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Мітсубіші» моделі «Аутлендер» з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до ст. 222 КУпАП уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху й накладати адміністративні стягнення та згідно з п. 1 ст. 255 КУпАП уповноважена складати протоколи про правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху.

У такий спосіб ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 , підтримав обвинувальний акт та просив затвердити угоду оскільки вона укладена відповідно до положень КПК України з урахуванням вимог КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади визнав.

В підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив врахувати всі обставини укладення угоди та затвердити таку. Крім того просив суд, з врахуванням оголошеного воєнного стану на території України та наявності на утриманні у ОСОБА_4 п`ятьох малолітніх дітей, застосувати розстрочку виплати штрафу, враховуючи, що саме таке покарання як штраф було узгоджено сторонами вищевказаної угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 , клопотання захисника про розстрочку підтримав та просив застосувати розстрочку штрафу.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Зміст угоди про визнання винуватості від 20.04.2022 року відповідає змісту ст. 472 КПК України та дотримано вимоги які враховуються прокурором при укладання угоди про визнання винуватості передбачені ч.1 ст. 369 КПК України.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та визнав себе винуватим відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого, введення воєнного стану на території України, наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_4 п`ятьох малолітніх дітей, сплата обвинуваченим штрафу в розмірі 17 000,00 грн. одним платежем буде становити для обвинуваченого надмірний тягар, суд вважає за можливе призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на 12 місяців

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 06 квітня 2022 року не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475, 476 КПК України,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 квітня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000177 від 06 квітня 2022 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначити покарання у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити сплату штрафу на дванадцять місяців, шляхом щомісячного внесення ОСОБА_4 грошових коштів у сумі, що складає 1400 (одна тисяча чотириста) грн. протягом одинадцяти місяців, останній платіж дванадцятого місяця має складати 1600 (одна тисяча шістсот) гривень, починаючи з дати набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі :
-купюри номіналом 200 гривень - серії «СГ4030038», «УИ4248231», «УМ2098616», «ГЕ1495953» та «ДГ2696500» конфіскувати в дохід держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1