У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/701/19
Номер провадження 1-кп/184/6/22

21 квітня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Покров кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 26.07.2018 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Покров Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, вдови, працює на посаді директора державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№79)» - заступника начальника державної установи «Покровський виправний центр (№79)» з виробництва, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.172 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
01.04.2019 року до провадження Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000106 від 26.07.2018 року.
21.04.2022 року в судовому засідання захисником ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.
Представник потерпілого - ОСОБА_6 в судовому засіданні при розгляді клопотання покладався на розсуд суду.
Потерпілі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї не явки в судове засідання не повідомили.
Прокурор не заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно з обвинувальним актом від 29.03.2019 року ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона, за контрактом № 40-14 від 25.07.2014, укладеним з Державною пенітенціарною службою України, найнята (призначена) на посаду директора підприємства установи - заступника начальника з виробництва Державного підприємства «Підприємство Орджонікідзевського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№79)» строком до 24.07.2015 з продовженням дії Контракту на аналогічний строк (п. 7.2. Контракту) та, наказом № Ю5/ОС-14 від 25.07.2014, призначена на посаду директора підприємства установи - заступника начальника з виробництва Державного підприємства «Підприємство Орджонікідзевського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№79)» (ідентифікаційний код юридичної особи № 08679741), зареєстрованого 02.11.1995 виконавчим комітетом Покровської міської ради Дніпропетровської області у м. Покров, Дніпропетровської області, реєстраційний номер 1 000228.
Згідно наказу № 3547/5 від 06.12.2016, Державне підприємство «Підприємство Орджонікідзевського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№79)» перейменовано у державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 79)».
Відповідно до Статуту (у новій редакції) Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 79)», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 06.12.2016, (в подальшому ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)»), ОСОБА_3 являється керівником підприємства (директором) та службовою особою, підзвітною Уповноваженому органу управління - Міністерству юстиції України.
Згідно положень 7.4. Статуту ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)» з директором Підприємства відповідно до нормативно-правових актів укладається контракт. В контракті визначається строк найму, його права, обов`язки і відповідальність, умови матеріального забезпечення, звільнення з посади, інші умови найму, за погодженням сторін.
Згідно положень 7.8. Статуту ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)», директор підприємства:
-несе відповідальність за виконання покладених на нього завдань, що визначені Статутом;
-діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, інших організаціях, а також відносинах з юридичними та фізичними особами;
-формує адміністрацію Підприємства;
-видає в межах своєї компетенції накази та доручення;
-організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність Підприємства відповідно до мети та основних напрямків її діяльності;
-затверджує за погодженням з Уповноваженим органом управління структуру і штат Підприємства;
-у встановленому порядку призначає на посади та звільняє з посад працівників підприємства;
-обирає форму і систему оплати праці, установлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок і доплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством;
-застосовує заходи заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників Підприємства;
-розпоряджається коштами та майном Підприємства відповідно до цього Статуту та законодавства;
-забезпечує ефективне використання та збереження майна, переданого Підприємству;
-виконує умови укладеного з Уповноваженим органом управління трудового контракту;
-укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки;
-несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів, додержання трудової, фінансової дисципліни і вимог законодавства.
Відповідно до положень контракту № 40-14 від 25.07.2014 року, у службові обв`язки ОСОБА_3 , як директора, який наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, входить:
згідно п. 2.9. - діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях;
-укладати господарські та інші угоди;
-видавати доручення;
-відкривати рахунки в банках;
-користуватися правом розпорядження коштів підприємства, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства;
-в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства;
-вирішувати інші питання, віднесені законодавством, Органом управління, статутом підприємства і цим контрактом до компетенції Керівника;
згідно п. 2.11. - Керівник укладає трудові договори з працівниками підприємств відповідно до чинного законодавства. Керівник зобов`язаний вжити заходів до створення в кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечити додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці;
згідно п. 2.12. - під час укладення трудових договорів з працівниками підприємства, визначенні та забезпеченні умов їх праці та відпочинку, Керівник керується трудовим законодавством з урахуванням галузевих особливостей, передбачених статутом підприємства, генеральною та галузевими угодами, колективним договором і фінансовими можливостями підприємства.
За додатковою угодою від 23.07.2018 про продовження терміну дії Контракту № 40-14 від 25 липня 2014 року з директором державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 79)», продовжено термін дії Контракту з директором державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 79)» ОСОБА_3 по 24 липня 2019 року.
ОСОБА_3 , являючись директором юридичної особи - ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)», якій присвоєно ідентифікаційний код юридичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, здійснюючи господарську діяльність і в теперішній час, використовуючи найманий труд громадян та володіючи відносно них організаційно- розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями та відповідними обов`язками, вчинила грубе порушення законодавства про працю.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу законів України про працю працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Відповідно до ст. 1 закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 256 Кодексу законів про працю України працівники та члени їх сімей мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, а також за вислугу років відповідно до закону.
Відповідно до ст. 24 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 страховий стаж це проміжок часу, впродовж якого особа підлягає обов`язковому державному пенсійному страхуванню і за яке щомісячно сплачені страхові внески в сумі не менш, ніж ^мінімальний страховий внесок.
Таким чином, керівники підприємств, установ, організацій зобов`язані у встановленому законом порядку проводити начислення та оплату страхових внесків на працівників для забезпечення останнім права на пенсійне забезпечення при досягненні пенсійного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Кримінально виконавчого Кодексу України засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:
1)при організованому наборі працівників;
2)при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;
3)при укладенні контракту;
4)у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;
5)при укладенні трудового договору з неповнолітнім;
6)при укладенні трудового договору з фізичною особою;
7)в інших випадках, передбачених законодавством України.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Наказ про залучення до праці повинен відповідати Типовими формами первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, затверджених Наказом Держкомстату України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці».
Таким чином, керівники підприємств, установ, організацій зобов`язані у встановленому законом порядку повинні залучати засуджених до обмеження волі до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, укладеним у письмовій формі.
Однак, керівник (директор) юридичної особи ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)» - ОСОБА_3 , діючи умисно, грубо порушуючи законодавство про працю, всупереч вимогам ч. 1, ч. З ст. 24 КЗпП України в частині використання найманої праці без складання трудових договорів, ч. 1 ст. 60 Кримінально виконавчого Кодексу України, достовірно знаючи про свій обов`язок безумовного додержання вимог чинного законодавства України, в тому числі про обов`язкове складання та реєстрацію письмового трудового договору з працівниками підприємства, нарахування, удержання та оплати встановлених державою податків та зборів з їх заробітної плати (інших виплат та винагород), спрямованих на забезпечення соціального захисту працівників, як в процесі виконання ними своїх трудових обов`язків, так і при досягненні пенсійного віку, в проміжок часу з 10.10.2016 по теперішній час грубо порушує гарантовані Конституцією України та законами України трудові та соціальні права працівників, чий труд використовувався при здійсненні господарської діяльності юридичною особою - ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)», за наступних обставин.
При здійсненні господарської діяльності підприємство використовує труд найманих працівників у визначених статутом видах, діяльності, в тому числі:
13.92 - Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу;
14.14 - Виробництво спіднього одягу;
14.19- Виробництво іншого одягу й аксесуарів;
14.20- Виготовлення виробів із хутра;
14.31 - Виробництво панчішно-шкарпеткових виробів;
14.39 - Виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу;
15.12 - Виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів із шкіри та інших матеріалів;
82.99 - Надання інших допоміжних комерційних послуг н.в.і.у;
Інші види діяльності, що не суперечать законодавству України.
02.01.2018 між Державною установою «Покровський виправний центр (№ 79)» та ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)» укладено договір № Г-1 на працевикористання робочих із числа осіб, які утримуються в Державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)», щодо надання робочої сили із числа осіб, які утримуються в Державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)» , у кількості до 80 осіб для виконання робіт.
Також, 24.01.2018 між ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)» та ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» укладено договір № 1800575/Г-6 про надання послуг з вибірки суміші шлакометалевої (прометаленого шлаку, прошлакованого металу, «чистого металу») відповідно до вимог СТП НЗФ-ВП- 1:2015 за якістю продукції, що виробляється, робітниками з числа осіб, які утримуються в Державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)» на строк з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року в кількості до 100 осіб у зміну (загальна кількість робітників, працюючих згідно з графіком 200 осіб).
Так, керівник (директор) юридичної особи - ОСОБА_3 , діючи умисно, грубо порушуючи законодавство про працю, організовуючи здійснення господарської діяльності юридичної особи, яка входить до сфери діяльності ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)», використовуючи, відповідно до укладених договорів, у цій діяльності найманий труд фізичних осіб - осіб засуджених до обмеження волі, які відбувають покарання у державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)», володіючи відносно
них організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, являючись тією службовою особою, у чиї обов`язки входить прийом на роботу та звільнення працівників, укладання письмових трудових договорів з працівниками підприємства, організація оплати їх труда, начислення, утримання та виплата з сплачених сум заробітної плати (інших виплат та винагород), страхових внесків в фонд загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, інші державні цільові фонди соціального страхування, без повідомлення органу страхування та пенсійного забезпечення, без укладення строкових договорів у письмовій формі, в порушення вимог чинного законодавства, фактично допустила до праці засуджену до обмеження волі, а саме:
- ОСОБА_7 , яка наказом № 630/1/ОД-16 від 10.10.2016 начальника Орджонікідзевського виправного центру УДПтС України у Дніпропетровській області (№ 79) прийнята на роботу та залучена до суспільно корисної праці в установі з 10.10.2016 на весь період її перебування в установі, працю якої використовувала в якості працівника бригади № 21 Контрагентського об`єкту «Нікопольський завод феросплавів» у період часу з 10.10.2016 по 17.10.2018 та, відповідно до наказу 558/ОД-18 від 17.10.2018 начальника державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» про переведення засуджених установи, у якості працівника бригади № 22 майстерні установи у період часу з 18.10.2018 по теперішній час.
При цьому, діючи умисно, з метою приховати грубі порушення норм трудового законодавства, вчинені ОСОБА_3 дії щодо неукладення строкових трудових договорів у письмовій формі з фізичними особами, засудженими до обмеження волі, як підставу для залучення до праці осіб, які утримувались у державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)», остання використовувала накази, видані начальником державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)», про прийняття на роботу засуджених та залучення їх до суспільно корисної праці.
Вищевказані накази не відповідають вимогам, передбаченим Типовими формами первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, а саме: № П-1 «Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу», затверджених Наказом Держкомстату України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», які в силу Закону України «Про державну статистику» є обов`язковими до застосування для суб`єктів господарювання, в частині умов прийняття на роботу (період, назва структурного підрозділу, назва професії (посади), кваліфікація та ін.), умов роботи (тривалість робочого дня, тижня та ін.), умов праці (згідно атестації робочого місця), окладу (тарифної ставки), надбавок та доплат.
Таким чином, керівник (директор) ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)» ОСОБА_3 , діючи умисно, у проміжок часу з 10.10.2016 і по теперішній час, використовуючи найману працю фізичних осіб - осіб засуджених до обмеження волі, які відбувають покарання у державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)», без укладення строкового трудового договору у письмовій формі грубо порушила конституційні права засудженої до обмеження волі ОСОБА_8 , а саме: вимоги ст. 46 Конституції України щодо права на соціальний захист, ст.ст. 2, 24 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 60 КВК України щодо оформлення трудових відносин із засудженими до обмеження волі, ст. 256 Кодексу законів про працю України, ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо права на державне пенсійне забезпечення за віком, ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щодо права на пенсійне забезпечення при досягненні пенсійного віку.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.172 КК України, інше грубе порушення законодавства про працю.
Крім того, керівник (директор) юридичної особи ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)» - ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, грубо порушуючи законодавство про працю, організовуючи здійснення господарської діяльності юридичної особи, яка входить до сфери діяльності ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)», використовуючи, відповідно до укладених договорів, у цій діяльності найманий труд фізичних осіб - осіб засуджених до обмеження волі, які відбувають покарання у державній установі «Покровський виправний центр (№79)», володіючи відносно них організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, являючись тією службовою особою, у чиї обов`язки входить прийом на роботу та звільнення працівників, укладання письмових трудових договорів з працівниками підприємства, організація оплати їх труда, начислення, утримання та виплата з сплачених сум заробітної плати (інших виплат та винагород), страхових внесків в фонд загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, інші державні цільові фонди соціального страхування, без повідомлення органу страхування та пенсійного забезпечення, без укладення строкових договорів у письмовій формі, в порушення вимог чинного законодавства, фактично допустила до праці осіб, засуджених до обмеження волі, а саме:
- ОСОБА_9 , яка наказом № 531/ОД-17 від 08.09.2017 начальника державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» прийнята на роботу та залучена до суспільно корисної праці в установі з 09.09.2017 на весь період її перебування в установі, працю якої використовувала в якості працівника бригади № 32 підприємства установи у період часу з 09.09.2017 по 31.10.2017 та, відповідно до наказу № 604/1/ОД-17 начальника державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» про переведення засуджених установи, у якості працівника бригади № 33 майстерні установи у період часу з 01.11.2017 по теперішній час;
- ОСОБА_10 , яка наказом № 656/ОД-17 від 01.12.2017 начальника державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» прийнята на роботу та залучена до суспільно корисної праці в установі з 02.12.2017 на весь період її перебування в установі, працю якої використовувала в якості працівника бригади № 12 майстерні установи у період часу з 02.12.2017 по теперішній час.
- ОСОБА_11 , яка наказом № 670/ОД-17 від 11.12.2017 начальника державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» прийнята на роботу та залучена до суспільно корисної праці в установі з 12.12.2017 на весь період її перебування в установі, працю якої використовувала в якості працівника бригади № 12 підприємства установи у період часу з 12.12.2017 року по теперішній час;
- ОСОБА_12 , яка наказом № 322/ОД-18 від 27.04.2018 начальника державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» прийнята на роботу та залучена до суспільно корисної праці в установі з 28.04.2018 на весь період її перебування в установі, працю якої використовувала в якості працівника бригади №21 Контрагентського об`єкту «Нікопольський завод феросплавів» у період часу з 30.04.2018 по 17.10.2018 та, відповідно до наказу 558/ОД-18 від 17.10.2018 начальника державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)» про переведення засуджених установи, у якості працівника бригади № 22 майстерні установи у період часу з 18.10.2018 року по теперішній час.
При цьому, діючи умисно, з метою приховати грубі порушення норм трудового законодавства, вчинені ОСОБА_3 дії щодо неукладення строкових трудових договорів у письмовій формі з фізичними особами, засудженими до обмеження волі, як підставу для залучення до праці осіб, які утримувались у державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)», остання використовувала накази, видані начальником державної установи «Покровський виправний центр (№ 79)», про прийняття на роботу засуджених та залучення їх до суспільно корисної праці.
Вищевказані накази не відповідають вимогам, передбаченим Типовими формами первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, а саме: № П-1 «Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу», затверджених Наказом Держкомстату України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», які в силу Закону України «Про державну статистику» є обов`язковими до застосування для суб`єктів господарювання, в частині умов прийняття на роботу (період, назва структурного підрозділу, назва професії (посади), кваліфікація та ін.), умов роботи (тривалість робочого дня, тижня та ін.), умов праці (згідно атестації робочого місця), окладу (тарифної ставки), надбавок та доплат.
Таким чином, керівник (директор) ДП «Підприємство ДКВС України (№ 79)» ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, у проміжок часу з 09.09.2016 і по теперішній час, використовуючи найману працю фізичних осіб - осіб засуджених до обмеження волі, які відбувають покарання у державній установі «Покровський виправний центр (№ 79)»: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 без укладення строкових трудових договорів у письмовій формі грубо порушила конституційні права вищезазначених громадян, а саме: вимоги ст. 46 Конституції України щодо права на соціальний захист, ст. ст. 2, 24 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 60 КВК України щодо оформлення трудових відносин з засудженими до обмеження волі, ст. 256 Кодексу законів про працю України, ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо права на державне пенсійне забезпечення за віком, ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», щодо права на пенсійне забезпечення при досягненні пенсійного віку.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.172 КК України, в іншому грубому порушенні законодавства про працю, вчинені повторно.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 21 КПК України кожному гарантовано право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Частиною 3 статті 26 КПК України встановлено вирішення судом у кримінальному провадженні лише тих питань, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Так, згідно з обвинувальним актом, обвинуваченій ОСОБА_3 інкримінуються діяння, вчинені в період з 10.10.2016 року по 29.03.2019року тобто на 19.04.2022 року вже минуло 3 роки від дня їх вчинення.

Санкцією ч.1 ст.172 КК України встановлено відповідальність за вчинення цього злочину у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, або виправними роботами на строк до двох років.

Санкцією ч.2 ст.172 КК України встановлено відповідальність за вчинення цього злочину у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців.

За класифікацією кримінальних правопорушень, встановленою ст. 12 КК України, діяння, визначені диспозицією ч.1, 2 ст.172 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом та у порядку, встановленому законом.
Статтею 49 КК України визначено підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до цієї статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема, три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (п. 2 ч. 1).
Разом із тим, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки обвинуваченим не вчинено спроб ухилитися від досудового розслідування або суду, а також не скоєно іншого, окрім інкримінованого їй, кримінального правопорушення (злочину).
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких злочинів, а максимально можливою санкцією за ці діяння може бути арешт на строк до шести місяців, а також з урахуванням спливу на момент розгляду судом обвинувального акта відносно неї трьох років з дня вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень (злочинів), вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 26.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1, 2 ст.172 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, 2 ст.172 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000106 від 26.07.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, 2 ст.172 КК України - закрити на п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази по справі відсутні.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1