Справа № 308/8892/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000727 від 30 червня 2022 року, щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2022 за ч.4 ст. 185 КК України, вироком Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками (реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою обвинуваченого та його захисника про отримання примірнику обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 30.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, скоєному за наступних встановлених досудовим розслідуванням обставин.
27.06.2022 близько 14 години 44 хвилин, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи в магазині «Vodafone», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця № 47, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з полиці вітрини мобільний телефон марки «Тесnо» модель «Саmоn», вартість якого становить 5359,20 грн. (п`ять тисяч триста п`ятдесят гривень 20 копійок), після чого разом із викраденим покинув місце події, чим спричинив ТОВ «ВФ Ритейл» матеріальну шкоду на вказану суму, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.
У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження прокурор надав суду угоду про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається наступне.
Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 28 вересня 2022 року у місті Ужгород у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000727 від 30.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Сторонами цієї угоди є: прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .
Угода містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; істотні обставини для цього кримінального провадження; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене сторонами покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди для сторін, наслідки невиконання угоди. Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, обвинуваченого, захисника).
Сторонами Угоди визначено міру покарання, узгоджену сторонами, за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2020 та частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2022 , визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. При цьому покарання у виді штрафу (17000 грн.) на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
У підготовчому судовому засіданні прокурор також зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити узгоджене сторонами покарання.
Захисник у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам окремої особи, тобто потерпілому товариству з обмеженою відповідальність «ВФ Ритейл».
Представником потерпілого ОСОБА_6 у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України надано письмову згоду, викладену у формі заяви, на укладення угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачена, визначена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно з ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 28 вересня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
При цьому на переконання суду кваліфікація діянь обвинуваченого - ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, визначена правильно.
Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, що полягало у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття.
За таких обставин та на виконання вимог ст. 65 КК України суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, враховуючи вчинення кримінального правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 у межах даного кримінального провадження під час іспитового строку, визначеного згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2022, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку про необхідність приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Окрім того, судом встановлено про невідбуття обвинуваченим ОСОБА_4 покарання, визначеного на підставі вироку Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2020 у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., яке згідно ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набранням вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000727 від 30 червня 2022 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2022 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Покарання у виді штрафу за вироком Печерського районного суду міста Києва від 25.11.2020 виконувати самостійно.
Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 за період з 03.05.2022 по 22.06.2022 у строк покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку день за день.
Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 за період з 07.07.2022 по 28.09.2022 у строк покарання у вигляді позбавлення волі з розрахунку день за день.
Початок строку відбування покарання рахувати з дати фактичного затримання ОСОБА_4 07.07.2022 з 12 год. 30хв.
Обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою до набранням вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази:
-Мобільний телефон марки «Тесno» моделі «Camon», темно синього кольору повернути власнику або уповноваженому представнику ОСОБА_6
-DVD - R диск 4,7 GB 120 min Videx, на якому містяться відеозаписи з камер спостереження магазину «Водафон» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1