Справа № 554/2288/22
Дата документу 19.04.2022
В И Р О К
Іменем України

19 квітня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0001218 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Приблизно в жовтні - листопаді 2021 року, у особи, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, у зв`язку з ухиленням її від органів досудового розслідування та суду (далі - Особа 1) виник умисел на протиправне викрадення потерпілої ОСОБА_7 з подальшим її переміщенням з місця постійного проживання та утримання з тим, щоб примусити її до вступу в шлюб, так як вона неодноразово та категорично відмовляла йому вийти за нього заміж. Для реалізації цього наміру, Особа 1, діючи за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_6 , спланували та узгодили подальші спільні дії з викрадення потерпілої.

Відповідно до домовленості, вони встановили стеження за потерпілою з тим, щоб при виникненні сприятливої нагоди викрасти її та на автомобілі AUDI Q7, д. н. з. НОМЕР_1 (далі - автомобіль AUDI Q7), яким користується обвинувачений, вивезти її до Дніпропетровської області для подальшого утримання, під час якого з використанням уразливого та беззахисного становища потерпілої, схилити її до вступу в шлюб з Особою 1.

Стеження за потерпілою вони здійснювали як біля її мешкання в АДРЕСА_2 , так і під час її переміщення по місту в період з 12 по 14 листопада 2021 року.

14 листопада 2021 року, обвинувачений ОСОБА_6 та Особа 1, здійснюючи стеження за потерпілою та перебуваючи на вулиці неподалік від місця її проживання, близько 15 год 30 хв, побачили, що остання вийшла з будинку, пішла в напрямку магазину «АТБ-маркет», що по вул. Європейська, 28-а та послідували за нею.

Близько 16 години цього ж дня, коли потерпіла ОСОБА_7 поверталась додому та перебувала на відкритій ділянці місцевості біля будинку № 43 по вул. Чорновола, в м. Полтава, обвинувачений, який перебував за кермом, та Особа 1, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб між собою, зненацька під`їхали до потерпілої та різко зупинились на близькій відстані від неї.

Побачивши їх, потерпіла ОСОБА_7 почала втікати та голосно кричати, кликаючи сторонніх осіб, які могли перебувати поруч, на допомогу. Особа 1, реалізовуючи умисел, направлений на викрадення потерпілої, догнав її та використовуючи грубу фізичну силу, схопив її ззаду, притиснув руки до тулубу, чим обмежив можливість останньої чинити опір та вільно пересуватись, після чого затягнув її в автомобіль AUDI Q7, під керуванням обвинуваченого, який продовжував чекати його із ввімкненим двигуном.

Після того, як Особа 1 затягнув потерпілу ОСОБА_7 в салон автомобіля AUDI Q7, обвинувачений ОСОБА_6 відразу ж заблокував двері автомобіля, позбавивши її можливості безперешкодно вийти з нього та унеможливлюючи виявлення сторонніми особами факту викрадення останньої, гучніше ввімкнув музику в салоні й швидко поїхав з місця викрадення потерпілої ОСОБА_7 .

Щоб попередити можливу втечу та повністю контролювати дії потерпілої, у тому числі щодо вільного пересування, Особа 1, розмістився біля неї на задньому пасажирському сидінні автомобіля та використовуючи фізичну силу, схопив та тримав її зап`ястя рук протягом всього часу слідування від м. Полтави до місця подальшого незаконного утримання. З метою перешкодити рідним потерпілої та правоохоронним органам встановити місце перебування останньої, обвинувачений ОСОБА_6 та Особа 1, вимкнули власні мобільні телефони та змусили потерпілу віддати їм свій мобільний телефон, який також вимкнули.

Продовжуючи діяти за попередньою змовою, обвинувачений ОСОБА_6 та Особа 1, не зважаючи на неодноразові прохання потерпілої припинити протиправні дії та повернути її додому, так як всі їх наміри примусити вступити в шлюб з Особою 1, не будуть реалізованими в жодному випадку, оскільки вона не надасть такої згоди, останні, всупереч її волі щодо вільного вибору місця знаходження, здійснили протиправне переміщення останньої з м. Полтава в район поблизу смт Демурине Межівського району Дніпропетровської області. По прибуттю в район смт Демурине, для утримання потерпілої, обвинувачений ОСОБА_6 за маршрутом вказаним Особою 1, для попередження їх відшукання, відвіз останнього з потерпілою у безлюдне місце в полі, неподалік смт Демурине. Після цього, для сприяння в подальшому утриманні потерпілої, позбавлення можливості пересуватись та вільно обирати місце перебування, обвинувачений ОСОБА_6 передав Особі 1 автомобіль AUDI Q7.

Приблизно з 09 години 14 листопада до 18 години 16 листопада 2021 року, Особа 1, використовуючи залишений обвинуваченим ОСОБА_6 автомобіль AUDI Q7, в закритому салоні, під власним безпосереднім контролем, поза волею потерпілої, яка перебувала у беззахисному стані, тобто в безлюдному місці, позбавленої засобів зв`язку, в умовах, що порушували звичайний уклад її життя, з застосуванням психологічного примусу, погрожуючи вступити у статеві відносини всупереч її згоди, здійснювала її примусове утримання. Обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи діяти за попередньою змовою, для забезпечення продовження утримання викраденої потерпілої ОСОБА_7 , систематично приїжджав до місця їх знаходження для передачі продуктів харчування, засобів зв`язку та інформації щодо стану пошуку потерпілої рідними та правоохоронними органами.

16 листопада 2021 року, після повідомлення обвинуваченим ОСОБА_6 відомостей про те, що можливість безперешкодного утримання потерпілої вичерпується, оскільки найближчим часом місце їх перебування буде виявлено, Особа 1, для уникнення відшукання потерпілої, за домовленістю з останнім, відвіз потерпілу до його сестри, ОСОБА_8 , яка мешкає в АДРЕСА_3 .

17 листопада 2021 року, близько 03 години, обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи вживати заходи для переховування та утримання потерпілої, знову відвіз Особу 1 та потерпілу ОСОБА_7 в поле неподалік смт Демурине, де їх залишив, тим самим сприяв Особі 1 у подальшому незаконному переміщенні та утриманні потерпілої в різних місцях Дніпропетровської області до тих пір, поки не переконався, що не може отримати її згоди на шлюб, через що вимушений був погодитись повернути останню, повідомивши про це батьків потерпілої через своїх рідних.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося.

Оскільки обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, його поведінку, як під час скоєння кримінального правопорушення, так і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і щиро розкаявся в цьому, характеристику його особи, його поведінку, як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, характер, тяжкість та суспільну небезпечність як вчиненого, так і особи обвинуваченого, спосіб вчинення злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, вважаючи, що це буде достатнім та необхідним для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Судові витрати по матеріалах кримінального провадження відсутні.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 засуджується до покарання, яке має відбувати реально, то суд з метою виконання вироку, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді застави змінити на тримання під вартою.

Автомобіль AUDI Q7, д. н. з. НОМЕР_1 , який являється знаряддям вчинення злочину, підлягає спеціальній конфіскації.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 19 квітня 2022 року.

Речові докази:

- особисті речі потерпілої ОСОБА_7 - повернути за належністю їй же;

- автомобіль AUDI Q7, д. н. з. НОМЕР_1 , - конфіскувати в дохід держави.

До набрання вироком законної сили з метою виконання вироку та уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави змінити на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Зарахувати в строк відбування покарання з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення, час його тримання під вартою в зв`язку з обранням щодо нього цього запобіжного заходу, з 16 грудня по 20 грудня 2021 року.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1