Справа № 175/5134/19
Провадження № 1-кп/175/267/19
Вирок
Іменем України

12 жовтня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обєднанні обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0001738 та №0000018 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 лютого 2001 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України із відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 16 листопада 2001 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.142 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 01 серпня 2006 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням положень ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 09 червня 2009 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.209, ст.395 КК України, із застосуванням положень ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 09 квітня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст.395 КК України до 2 місяців арешту;

- 08 грудня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 29 березня 2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

- 04 листопада 2019 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05 лютого 2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням положень ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 14 травня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13 січня 2021 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 246, ч. 3 ст. 369 КК України, із застосуванням положень ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна;

- 05 травня 2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 26 серпня 2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.369 КК України і призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 246 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 369 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначино покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2021 року з покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначино покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

- 31 травня 2022 року Кіровським районний суд м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України призначино йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2021 та остаточно визначино покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 22 грудня 2019 року приблизно о 10:00 год., перебував за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район с. Дослідне, вул. Наукова, поблизу буд. № 3, де, сидячи на лавці, спілкувався з раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_5 .

Перебуваючи у вищевказаному місці та у вищевказаний час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення корисливого злочину, а саме крадіжку грошових коштів, реалізуючи який ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, усвідомлюючи злочинність свого діяння, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілого ОСОБА_5 , дістав з кишені чоловічої сумки чорного кольору, яка належить потерпілому грошові кошти у розмірі 600 гривень, трьома купюрами номіналом по 200 гривень, які поклав до кишені своєї куртки.

Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Далі, 01 січня 2020 року приблизно о 11:00 год., обвинувачений ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де, сидячи на лавці, спілкувався з раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_6 .

Перебуваючи у вищевказаному місці та у вищевказаний час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення корисливого злочину, а саме крадіжку грошових коштів, реалізуючи який ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, усвідомлюючи злочинність свого діяння, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілого ОСОБА_6 , дістав з кишені чоловічої сумки чорного кольору, яка належить потерпілому грошові кошти у розмірі 400 гривень, купюрами у кількості 4 штуки номіналом по 100 гривень кожна, які поклав до кишені своєї куртки.

Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорював вищевикладені фактичні обставини справи, свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, що йому інкриміновано, визнав повністю, та пояснив суду, що 22 грудня 2019 року від дійсно викрав у свого знайомого ОСОБА_5 грошові кошти три купюри по 200 гривень, 01 січня 2020 року він повторно здійснив градіжку 400 гривень купюрами по 100 гривень у ОСОБА_6 . У скоєному розкаявся, просив суд суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 надали заяви про розгляд справи без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, покарання обвинуваченому просили призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання є рецедив.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини зокрема проти власності, вчинив кримінальні правопорушення (злочини), які відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, задовільну характеристику за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, а у лікаря психіатра перебував з 29 грудня 1999 року, де знятий від 29 листопада 2004 року по відсутності даних, з врахуванням обставин справи, думки органу обвинувачення та позиції потерпілих, особу обвинуваченого вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Згідно з п.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі… у зв`язку з розглядом справи в суді.

Обвинувачений ОСОБА_4 фактично відбуває покарання та був етапований згідно ухвали суду від 27 травня 2021 року.

Таким чином, суд вважає необхідним тимчасово залишити засудженого у ДУ «Дніпровська УВП №4» до набрання вироком законної сили.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 лютого 2020 року, відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2021, зарахувавши в строк призначеного покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 ..

Запобіжний захід обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні не обирався, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 фактичного відбуває покарання призначене за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року.

Речові докази по кримінальним провадженням №0001738 та №0000018 та судові витрати відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1