Справа № 192/499/22
Провадження № 1-кп/192/89/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000080, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2022 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Башмачка Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має неповну середню освіту, громадянин України, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 09 лютого 2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, проходив повз будинку АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , та у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, яке знаходиться у вказаному домоволодінні.

Після чого, 09 лютого 2022 року о 10 годині 00 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, який пов`язаний з проникненням до житла, ОСОБА_3 зайшов на територію домоволодіння, де таємно проник до будинку через вікно. В будинку виявив три чавунні батареї, з яких дві на 6 секцій та одна на 8 секцій, які належать ОСОБА_5 та доводячи свій умисел до кінця, ОСОБА_3 шляхом демонтажу зі стіни таємно викрав три чавунні батареї, з яких дві вартістю по 150 гривень та одна вартістю 200 гривень. Після скоєння злочину разом з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завідав потерпілому матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

У судовому засіданні пояснив, що 09 лютого 2022 року о 10 годині 00 хвилин він проходив повз будинку свого родича ОСОБА_5 , який не дозволяв йому заходити до будинку та брати будь-які речі. Проте, перебуваючи в пошуках металу з метою здати його та отримати кошти, він проник до будинку через вікно, де шляхом демонтажу зняв три батареї, які поклав на тачку та повіз здати на метал. З сумою завданого збитку згоден. У судовому засіданні щиро каявся.

Потерпілий ОСОБА_5 , який про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, заявою просив проводити судовий розгляд за його відсутності.

З`ясувавши думку учасників судового провадження суд постановив здійснювати розгляд справи за відсутності потерпілого з урахуванням положень ст. 325 КПК України.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він вину визнав, вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття. Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, проте за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не був судимим, його ставлення до вчиненого вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений щиро каявся.

Суд вважає, що оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанови про приєднання речей до кримінального провадження як речових доказів від 13 лютого 2022 року три чавунні батареї визнано речовим доказом, які були повернуті потерпілому згідно розписки. Вказані речові докази слід залишити потерпілому.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В обвинувальному акті зазначено, що витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню склали 755 гривень 08 копійок. Вказані витрати підтверджуються Актом здачі-приймання висновку судового експерта №980/981/982-22 від 21 лютого 2022 року та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речовий доказ: три чавунні батареї - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 775 (сімсот сімдесят п`ять) гривень 08 копійок документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1