Ухвала
03 червня 2022 року
м. Київ
справа № 686/442/21
провадження № 51 1578 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2022 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п.п. 4, 5 ч. 2, ч. 3 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, а також думка особи щодо її участі у касаційному розгляді.
Проте вказаних приписів закону засуджений належним чином не виконав.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК.)
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.
Всупереч указаним вимогам закону засуджений ОСОБА_4 не вказує на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що були б підставою для скасування або зміни судових рішень, а також належним чином свої доводи не обґрунтовує.
При цьому, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засудженийнаводить доводи, що за своїм змістом стосуються, зокрема, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та не погоджується з оцінкою доказів, що відповідно до вимог ст. 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім цього, засуджений ОСОБА_4 формально зазначає, що порушення, допущені судом першої інстанції, не були усунуті апеляційним судом, при цьому взагалі не вказує, в чому полягає незаконність рішення апеляційного суду та не конкретизує, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції.
Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. Отже з урахуванням зазначеного, прохання засудженого щодо результатів розгляду касаційної скарги, не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.
У протилежному випадку в касаційній скарзі необхідно уточнити як саме скаржник бажає брати участь у касаційному розгляді безпосередньо в залі судового засідання Верховного Суду чи шляхом організації відеоконференції.
За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши засудженому строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2022 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3