Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/973/22
Справа № 711/3179/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника відділу СУ ГНП в Черкаській області ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання про накладення грошового стягнення, -

Встановив:

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання про накладення грошового стягнення з ОСОБА_4 . Так, у даному клопотанні ініціатор клопотання просить накласти грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на ОСОБА_4 , яка є свідком у кримінальному провадженні № 0000273 від 04.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Подане клопотання аргументує тим, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 04 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, в період часу з 2011 по 2019 рік, група невстановлених осіб, діючи умисно та з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, використовуючи директора ДП «Уманський консервний комбінат» (Іпотекодавець) (), що розташований за адресою: Черкаська область м. Умань, вул. Дерев`янка, 3 - ОСОБА_5 уклали іпотечний договір № 60 від 26.11.2012 із ПАТ «Державний ощадний банк України» (Банк) (), відповідно до якого дане підприємство всім своїм майном, взяло на себе грошові зобов`язання перед Банком, за раніше укладеним договором № 26-15-09/11 від 05.08.2011 кредитної лінії з ТОВ «Торгівельна компанія» Урожай» (Позичальник) (), якими у подальшому заволоділи, а грошові зобов`язання взяті на себе не виконали до тепер, в результаті чого було спричинено матеріальної шкоди державним інтересам у великих розмірах.

Першопочатково встановлено, що група невстановлених осіб в невстановлений час та місці внесла до нотаріального бланку серії ВТА №413438 завідомо недостовірну інформацію, з приводу того, що нібито генеральним директором ДП «Уманський консервний комбінат» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу від 30.10.2012 частини нежитлових приміщень ДП «Уманський консервний комбінат», а саме його частки в розмірі 537/1000, який розташований на земельній ділянці площею 13,5135 га за кадастровим номером :04:004:0044, та який нібито нотаріально посвідчував державний нотаріус Сніжнянської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_6 . Підписи в даному нотаріальному бланку ймовірно виконано невстановленими особами.

У подальшому 29.11.2019 невстановлена особа звернулася до державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманської міської ради ОСОБА_7 , з метою здійснення державної реєстрації права власності щодо виробничих будинків з господарськими будівлями та спорудами ДП «Уманський консервний комбінат», та який на підставі поданих йому завідомо підроблених документів здійснив поділ комплексу будівель на три окремі будівлі розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , 3-В, АДРЕСА_2 та зареєстрував право власності на них за ОСОБА_4 , зазначивши підставою виникнення права власності договір купівлі-продажу № 1-1648 від 30.10.2012 та № 1-1658 від 31.10.2012, відкривши розділи в Державному реєстрі № 49932158, № 49928959, № 49927086.

Однак право власності на вказаний комплекс відповідно до договору купівлі-продажу від 30.10.2012, зареєстровано за ДП «Уманський консервний комбінат».

АТ «Державний ощадний банк України» є кредитором ДП «Уманський консервний комбінат», який перебуває у процесі ліквідації та якому на праві власності належить комплекс виробничих будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на комплекс будівель 25.01.2017 зареєстровано за ДП «Уманський консервний комбінат», на підставі свідоцтва про право власності від 27.10.2009.

Відповідно до Державного реєстру речових прав відомості щодо державної реєстрації права власності на підставі вищевказаних договорів за ОСОБА_4 відсутні до 01.01.2013.

26.11.2019 державний реєстратор виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2012, договору про поділ нежитлових будівель від 31.10.2012 і довідки Відділу архітектури, містобудування та кадастру Уманської міської ради від 10.01.2018 № 40 провів державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, розташоване за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , про що на підставі прийнятих цим державним реєстратором рішень про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 49932158, № 49928959 і № 49927086 від 29.11.2019 вніс записи про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно № 34381419, № 34380929 і № 34377733.

В грудні 2019 року ОСОБА_4 за актом приймання-передачі майна від 27.12.2019 передала ТОВ "Полтавська НПК" в його статутний фонд нерухоме майно, розташоване за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

03.01.2020 державний реєстратор Уманської районної державної адміністрації ОСОБА_8 на підставі акту приймання-передачі майна від 27.12.2019 провів державну реєстрацію за ТОВ "Полтавська НПК" права власності на нерухоме майно, розташоване за адресами: АДРЕСА_3 , про що на підставі прийнятих цим державним реєстратором рішень про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 50612519, № 50612856 від 11.01.2020, вніс записи про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно № 35000469 і № 35000765.

АТ «Державний ощадний банк України» оскаржив рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_7 про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 49932158, № 49928959 і № 49927086 від 29.11.2019 та рішення державного реєстратора Уманської районної державної адміністрації ОСОБА_8 про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 50612519 та № 50612856 від 11.01.2020 до Міністерства юстиції України, яке наказами № 176/5 від 20.01.2020 та № 285/5 від 28.01.2020 скарги Банку задовольнило і оскаржені рішення цих державних реєстраторів скасувало.

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням суду від 14.04.2020 у адміністративній справі № 580/470/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020, визнав протиправними і скасував наказ Міністерства юстиції України № 176/5 від 20.01.2020 про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_7 про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 49932158, № 49928959 і № 49927086 від 29.11.2019

26.06.2020 державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 , у зв`язку з поновленням відомостей, внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі прийнятих державним реєстратором виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_7 рішень про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 49932158, № 49928959, № 49927086 від 29.11.2019 вніс до цього реєстру нові записи про право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно, розташоване за адресами: АДРЕСА_3 , відповідно № 37076902, № 37075763 і № 37075025.

АТ «Державний ощадний банк України» повторно оскаржив рішення державного реєстратора виконавчого комітету Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_7 про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 49932158, № 49928959 та № 49927086 від 29.11.2019 до Міністерства юстиції України, яке наказом № 2420/5 від 15.07.2020 скаргу Банку задовольнило і оскаржені рішення цього державного реєстратора скасувало.

На підставі наказу Міністерства юстиції України № 2420/5 від 15.07.2020 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно були видалені.

31.05.2016 господарським судом Черкаської області за заявою ГУ ДПС у Черкаській області порушено провадження у справі № 925/308/16 про банкрутство ДП «Уманський консервний комбінат» (), що розташований за адресою: Черкаська область м. Умань, вул. Дерев`янка, 3.

10.09.2019 постановою господарського суду Черкаської області у справі про банкрутство ДП «Уманський консервний комбінат» - дане підприємство було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

16.07.2021 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ДП "Уманський консервний комбінат", до АТ "Державний ощадний банк України" про визнання права власності на нерухоме майно ДП "Уманський консервний комбінат", що розташоване за адресою: м. Умань, вул. Дерев`янка 3, для її розгляду в межах справи № 925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат".

23.12.2021 рішенням Господарського суду Черкаської області, позивачі ОСОБА_4 в задоволенні позову - було відмовлено повністю.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частиною 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, в шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, показання, в тому числі свідка, яким відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, являється фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч. 1 ст. 95 КПК України).

Частиною 3 статті 95 КПК України встановлено, що свідок зобов`язаний давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду.

Так, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000273, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, для забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, як передбачено ч. 2 ст. 9 КПК України, виникла необхідність в проведенні допиту в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_1 , якій можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.

Главою 11 КПК України, зокрема передбачено, що слідчий під час досудового розслідування має право викликати свідка у встановлених цим Кодексом випадках для допиту (ч. 1 ст. 133 КПК України). Слідчий під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 133 КПК України).

Частиною 1 статті 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Частиною 8 зазначеної статті передбачено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Враховуючи зазначені вище норми КПК України щодо проведення виклику особи для допиту в якості свідка, 09.06.2022 з метою виклику для допиту в якості свідка ОСОБА_4 , засобами телефонного зв`язку заступником начальника відділу СУ ГУНП ОСОБА_3 , з власного мобільного телефону здійснено телефонний дзвінок за допомогою меседжеру Viber на мобільний телефон ОСОБА_4 , в ході якого останній повідомлено про необхідність явки для допиту, на що остання повідомила про неможливість явки у зв`язку з хворобою.

10.06.2022 заступником начальника відділу СУ ГУНП ОСОБА_3 , з власного номеру мобільного телефону, гр. ОСОБА_4 на її мобільний телефон НОМЕР_1 , на Інтернет меседжер Viber, направлено повістку про її виклик для допиту в якості свідка на 20.06.2022, однак на вказану дату ОСОБА_4 не з`явилася та повідомила, що знаходиться на лікуванні, однак достовірних підтверджуючих даних не надала та не повідомила, в якому лікувальному закладі перебуває.

21.06.2022 заступником начальника відділу СУ ГУНП ОСОБА_3 , з власного номеру мобільного телефону, гр. ОСОБА_4 на її мобільний телефон НОМЕР_1 , на Інтернет меседжер Viber, направлено повістку про її виклик для допиту в якості свідка на 24.06.2022, на що 21.06.2022 ОСОБА_4 надіслала повідомлення, про те що вона хворіє, однак жодних підтверджуючих даних не надала (не повідомила номер листа непрацездатності) та на вказану в повістці дату не з`явилася, про причину неявки не повідомила.

27.06.2022 заступником начальника відділу СУ ГУНП ОСОБА_3 , з власного номеру мобільного телефону, гр. ОСОБА_4 на її мобільний телефон НОМЕР_1 , на Інтернет меседжер Viber, направлено повістку про її виклик для допиту в якості свідка на 30.06.2022, на що 27.06.2022 ОСОБА_4 надіслала повідомлення, про те що вона хворіє, а також не може прибути на виклик з інших об`єктивних причин, незважаючи на це жодних підтверджуючих даних не надала (не повідомила номер листа непрацездатності) та на вказану в повістці дату не з`явилася, про причину неявки не повідомила. Крім того не повідомила назву лікувального закладу в якому проходить лікування, що дало б змогу слідчому самостійно надіслати запит та перевірити факт перебування ОСОБА_4 на лікуванні.

Станом на 14 липня 2022 року ОСОБА_4 жодних підтверджуючих даних перебування на лікарняному, не надала, назву лікувального закладу не повідомила та на допит не з`явилася.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування ОСОБА_4 була в передбачений КПК України спосіб, належним чином та заздалегідь повідомлена про виклики на допити в якості свідка. Проте за зазначеними викликами не з`явилися та про поважні причини неявки не повідомили.

Враховуючи зазначені вище обставини, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_4 ухиляється від явки для проведення допиту в якості свідка.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КПК України, за злісне ухилення від явки до слідчого, свідок несе відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 139 КПК України передбачено, що якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого.

Нормами статті 144 КПК України встановлено, що грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків. Грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задоволити. Пояснив, що свідок йому не телефонувала, не повідомляла про поважність причин неявки до нього, медичні документи, які б підтверджували її хворобу не надавала.

Свідок ОСОБА_4 повідомила суд, що не може з`явитися до суду через сімейні та фінансові обставини відсутні кошти.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Згідно ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Згідно ч. 1 ст. 139 КПК України якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 146 КПК України слідчий суддя, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

З матеріалів клопотання, встановлено, що свідку ОСОБА_4 10.06.2022 на 20.06.2022, 21.06.2022 на 24.06.2022, 27.06.2022 на 30.06.2022 надсилались повідомлення щодо необхідності явки на вказані дати до заступника начальника відділу СУ ГУНП ОСОБА_3 для проведення допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000273, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2020. Однак, свідок такий виклик проігнорувала, до слідчого не з`явилась та не надала докази поважності причини неявки до слідчого за його викликом.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 139, 144, 146, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти на свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , за невиконання процесуальних обов`язків, грошове стягнення у вигляді 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1240( одна тисяча двісті сорок) грн.50 коп.

Роз`яснити свідку, що у відповідності до ч. 1 ст. 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Копію ухвали направити свідку для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1