Справа № 601/1120/22
Провадження №1-кп/601/169/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000062 від 09.06.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, приватного підприємця, одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до п. 4 «Положення про порядок призначення житлових субсидій» (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Постанова), ОСОБА_3 Управлінням соціального захисту населення та охорони здоров`я Кременецької міської ради на підставі попередньо поданої нею декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, (далі - декларація) від 8 листопада 2019 року, призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з листопада 2019 року по квітень 2020 року.
Згідно п.п. 4 п.14 Положення, затвердженого Постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: «будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тисяч гривень».
Так, ОСОБА_3 8 листопада 2019 року власноручно підписала декларацію, в якій не вказала у розділі 5 декларації «інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» про набуття нею 25.10.2019 права власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , оціночна вартість якого становить 833512 гривень.
В порушення п.п. 4 п. 14 Положення, ОСОБА_3 , діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння державними коштами, будучи належним чином повідомленою про необхідність інформування структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку; зміна в переліку отримуваних житлово-комунальних послуг; придбання майна, товарів або оплату послуг на суму що перевищує 50 тисяч гривень), набувши 25.10.2019 право власності на будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , оціночна вартість якого становить 833512 гривень, не повідомила про дану обставину Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Кременецької міської ради, в результаті чого ОСОБА_3 безпідставно нараховано та надмірно виплачено бюджетні кошти у вигляді житлової субсидії на загальну суму 5454,04 гривень за період з 01.11.2019 по 31.03.2020, що завдало державному бюджету матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття відносно неї кримінального провадження та пояснила, що наслідки закриття вказаного кримінального провадження їй відомі, рішення вона прийняла добровільно без примусу і тиску з боку будь-яких осіб.
Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодувала завдану шкоду.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.
Пунктом 3 цієї ж постанови встановлено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Обтяжуючих обставин, судом не встановлено. Обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального проступку, добровільно відшкодувала завдані збитки, з огляду на що суд вважає, що є достатні підстави для закриття даного кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Згідно змісту ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, встановлено обставини, що дозволяють суду дійти до висновку про наявність всіх складових дійового каяття обвинуваченої ОСОБА_3 , а отже є всі підстави для звільнення останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст. 12, 44, 45 КК України, ст. 100, 284-286, 288, 350, 369-372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000062 від 09 червня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - закрити.
Речові докази: оригінал особової справи №717118 ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 - повернути Управлінню соціального захисту населення та охорони здоров`я Кременецької міської ради.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча