Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/400/21
Провадження № 1-кп/332/103/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
потерпілого: ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вітебська, громадянина Республіки Білорусь, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.11.2020, приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_8 , маючи умисел на нанесення ушкоджень ОСОБА_10 , знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з останньою, за допомогою кухонного ножа, який взяв зі столу та, утримуючи у правій руці, наніс потерпілій ОСОБА_10 один удар в нижню частину живота зліва, чим спричинив останній, відповідно до висновку експерта № 5273 від 18.11.2020, одиночне, проникаюче, сліпе, колото-різане поранення черевної стінки з ушкодженням черевного відділу аорти, що призвело до розвитку масивної крововтрати, яке перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 , яка настала приблизно у період часу з 20-00 до 23-59 години 17.11.2020.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину визнав частково. Пояснив, що 17 листопада минулого року, вранці, він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 пішли на ринок, де у, так званій, «наливайці» вжили по 150 гр горілки та взяли із собою 300 гр горілки додому. Перебував з нею разом на кухні, де готовили їжу. ОСОБА_11 випила ще дві чарки горілки. Почала до нього словесно чіплятись, нецензурно лаятись, ображати його за те, що мало заробляє, виганяти з квартири. Він сидів спиною до ОСОБА_11 та ножем чистив картоплю. Під час словесної лайки почув як ОСОБА_11 почала до нього наближатись. Він сидячи розвернувся до неї обличчям. Побачив, як ОСОБА_11 із піднятими руками почала до нього наближатись, наче валитись на нього. В цей час він підвівся та мав намір придержати співмешканку, при цьому, у нього в правій руці перебував ніж, яким він чистив картоплю. В цей момент ОСОБА_11 натикнулась на лезо ножа, яке було розміром десь 10 см, та яке увійшло повністю у живіт зліва в районі пупка. Він це побачив, оддернувся та витягнув ніж. У ОСОБА_11 на тілі був невеличкий поріз від цього, крові не було. Він почав справлятись за стан її здоров`я. ОСОБА_11 продовжила лаятись, після чого пішла з квартири. Приблизно за 20 хвилин потому вона повернулась. Йому здалось, що вона пішла до сусідки, де ще вжила спиртне, оскільки була у стані сп`яніння. Вона пішла до кімнати, де біля дивану сіла, а потім лягла на підлогу. У цей час з вулиці повернувся син ОСОБА_12 , бачив стан матері, відмовився йому допомогти покласти матір на диван. Він підклав ОСОБА_11 подушку під голову та накрив пледом. ОСОБА_11 попросила купити їй спиртне. Він вийшов до «наливайки», але через брак коштів йому у борг не дали горілки. Повернувся додому, самотужки переклав ОСОБА_11 на диван, приніс до кімнати каструлю із неочищеною картоплею та ножем, поставив її біля дивану де лежала ОСОБА_11 . Вважав, що ОСОБА_11 дочистить картоплю, а він її приготує. Приліг разом із ОСОБА_11 на диван та заснув. Декілька разів прокидався, ходив до туалету, курив із ОСОБА_13 . Вже вночі його розбудив ОСОБА_13 , який намагався взяти у своєї матері сигарету та виявив її мертвою. Під ОСОБА_11 була кров та ніж, який він приносив з кухні. ОСОБА_13 наказав йому віднести ніж на кухню та викликав поліцію. Вважає, що сталась трагічна випадковість на фоні алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим позицію щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині за обставинами, що викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними показаннями та доказами, що були досліджені судом в судовому засіданні. Так:

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив суду, що померла ОСОБА_10 є його матір`ю. Обвинувачений ОСОБА_8 був співмешканцем матері з 2004 року. Проживали утрьох за адресою: АДРЕСА_2 у двокімнатній квартирі. Матір та ОСОБА_8 офіційно ніде не були працевлаштовані, підробляли випадковими заробітками. Зловживали спиртними напоями, могли вживати спиртне тижнями. Під час вживання спиртного іноді конфліктували з фінансових питань. Не бачив щоб вони билися між собою. 16.11.2020 у матері був день народження. З цього приводу вона та ОСОБА_8 вживали спиртні напої. 17.11.2020 зранку вони продовжили вживати спиртні напої. В обід він виходив на вулицю, через деякий час повернувся. Бачив, що матір лежала у кімнаті на підлозі біля ліжка. ОСОБА_8 намагався її покласти на ліжко. Біля мати на підлозі у кімнаті стояла каструля із нечищеною картоплею. Він не придав цьому значення, оскільки неодноразово бачив п`яну матір на підлозі. Весь день він перебував у своїй кімнаті, ОСОБА_8 та мати були у себе в кімнаті, відпочивали на ліжку. Ввечері він виходив до магазину. Приблизно о 12 годині ночі він хотів палити, з цього приводу хотів взяти сигарети у матері. Включив світло у кімнаті матері, намагався її розбудити, побачив що вона мертва, бачив каплі крові під нею на ліжку. Розбудив ОСОБА_14 , який спав біля мертвої матері. З цього приводу, він закрив двері до квартири та викликав працівників поліції. Коли приїхали поліцейські він відчинив двері до квартири, в цей час ОСОБА_14 перебував у ванній кімнаті та щось мив. Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявляє.

Свідки обвинувачення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пояснили суду, що вони як працівники УПП ДПП у Запорізькій області, 18.11.2020 приблизно о 00-30 годині отримали виклик про те, що син вдома виявив труп матері в крові за адресою: АДРЕСА_2 . Прибули до буд. АДРЕСА_4 , де їх зустрів заявник на ім`я ОСОБА_13 , провів до квартири, в якій вони виявили труп жінки на дивані у кімнаті та обвинуваченого ОСОБА_8 , який на час їх прибуття перебував у ванній кімнаті, щось мив. При цьому на руках обвинуваченого були помітні сліди крові. ОСОБА_8 нічого зрозумілого не зміг пояснити щодо того, що сталось, був у стані після алкогольного вживання. Зі слів ОСОБА_8 , ОСОБА_13 начебто наказав йому прибрати ножа. Оцінивши ситуацію, вони затримали обвинуваченого, застосували кайданки, викликали слідчо-оперативну групу. У подальшому, за вимогою слідчого, відвезли ОСОБА_8 до Заводського ВП.
Свідки обвинувачення ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 в судовому засіданні лише підтвердили, що обвинувачений ОСОБА_8 разом із померлою ОСОБА_10 та її сином ОСОБА_13 були їх сусідами. Зі слів свідка ОСОБА_21 . ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 жили погано, часто сварились на ґрунті вживання спиртних напоїв.

Судом дослідженні наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення:
- протокол огляду місця події з план схемою та фото таблицею від 18.11.2020 квартири АДРЕСА_3 , під час якого виявлено труп ОСОБА_10 . Під час огляду місця події виявлені та вилучені: мікрооб`єкти з кистей трупу, 4 змиви на марлеві тампони, 6 ножів, 6 недопалків, простирадло, 12 слідів папілярних узорів (Т.1, а.с. 139-188);
- постанова про визнання речових доказів від 18.11.2020 - мікрооб`єктів з кистей трупу, 4 змивів на марлеві тампони, 6 ножів, 6 недопалків, простирадла, 12 слідів папілярних узорів (Т.1, а.с. 189-191);
- ухвала слідчого судді від 23.11.2020, якою надано дозвіл на огляд житлового приміщення квартири АДРЕСА_3 (Т.1, а.с. 192);
- ухвала слідчого судді від 23.11.2020, якою накладено арешт на тимчасове вилучене майно, виявленого під час огляду місця події від 18.11.2020 (Т.1, а.с. 193);
- висновок експерта № 5273 від 23.12.2020, згідно змісту якого, смерть ОСОБА_10 настала від одиночного, проникаючого, сліпого, колото-різаного поранення черевної стінки з ушкодженням черевного відділу аорти, що призвело до розвитку масивної крововтрати. Поранення утворилось від одної ударно-травматичної дії, плаского, одностороньогострого колюче-ріжучего предмета. (Т. 1, а.с. 194-201);
- протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 18.11.2020 (Т. 1, а.с. 202-204);
- постанова про визнання речових доказів від 18.11.2020 вилучене під час огляду трупа ОСОБА_10 светра, лосин, трусів (Т. 1, а.с. 205-206);
- ухвала слідчого судді від 23.11.2020, якою накладено арешт на тимчасове вилучене майно, виявленого під час огляду трупа ОСОБА_10 від 23.11.2020 (Т.1, а.с. 207);
- заява ОСОБА_8 від 20.11.2020 щодо добровільної видачі спортивних брюк, чоловічої спортивної футболки, які згідно до протоколу огляду предметів від 20.11.2020 були оглянуті слідчим і постановою від 20.11.2020 визнанні речовими доказами. (Т.1, а.с. 208-214);
- ухвала слідчого судді від 24.11.2020, якою накладено арешт на тимчасове вилучене майно одяг ОСОБА_8 , добровільно ним видане (Т.1, а.с. 215);
- протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 від 20.11.2020, згідно змісту якого, підозрюваний на місці вчинення злочину детально розповів та показав механізм та локалізацію нанесеного тілесного ушкодження ножем потерпілій ОСОБА_10 (Т.1, а.с. 216-224);
- висновок експерта № 614/к від 13.01.2021, згідно змісту якого, зважаючи на загальний збіг за характером та локалізацією виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_10 , з механізмом нанесення з характером травмуючого предмета та направлення ранового каналу, виникнення одиночного, проникаючого, сліпого, колото-різаного поранення живота зліва у постраждалої не виключається за механізмом, викладеним в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 18.11.2020. (згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 18.11.2020: під час конфлікту, тримаючи ніж в правій руці, наніс один удар в ділянку живота ліворуч).
Зважаючи на загальний збіг за характером та локалізацією виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_10 , та з характером травмуючого предмета, виникнення одиночного, проникаючого, сліпого, колото-різаного поранення живота зліва у постраждалої не виключається за механізмом викладеним в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 20.11.2020. (Згідно копії протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 20.11.2020: під час конфлікту, коли ОСОБА_10 наближалася до ОСОБА_8 , він, встаючи зі стільця, та тримаючи ніж в своїй правій руці, зробив рух назустріч потерпілій, при цьому лезо ножа опинилося на рівні живота ліворуч, «… и пошла на меня (демонстрирует). Слідчий: Тут, просто, идти один шаг. (Демонструє статист). Підозрюваний: ОСОБА_22 пошла на меня, я начал подниматься (демонструє). Нож всё же воткнулся в неё (демонструє)…») (Т.1, а.с. 225-239);
- висновок судово-психіатричного експерта № 548 від 30.12.2020, згідно змісту якого, ОСОБА_8 психічних розладів не виявляв і не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого стану психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. У ситуації, що досліджується ОСОБА_8 характерних феноменологічних ознак стану сильного душевного хвилювання, що має юридичне значення, не виявляв, а знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. (Т.1, а.с. 240-246);
- висновок експерта № 682 від 22.01.2021, згідно змісту якого, справжнє ушкодження на клапті шкіри могло утворитися від дії клинка, наданого на експертизу ножа. (Т.1, а.с. 247-252);
- висновок експерта № 3847 від 29.12.2020, згідно змісту якого, при судово-цитологічному дослідженні клинка та рукоятки ножа встановлена наявність крові людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. (Т.2, а.с. 2-5);
- висновок експерта № 3745 від 16.12.2020, згідно змісту якого, на простирадлі з дивану, вилученого під час огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. (Т.2, а.с. 6-8);
- висновок експерта № 3789 від 16.12.2020, згідно змісту якого, в слідах на светрі трупа ОСОБА_10 встановлена наявність крові людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. (Т.2, а.с. 11-13);
- висновок експерта № 3786 від 16.12.2020, згідно змісту якого, на речах трупа ОСОБА_10 лосинах та трусах, встановлена наявність крові людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. (Т.2, а.с. 14-16);
- висновок експерта № 3787 від 24.12.2020, згідно змісту якого, на спортивних штанах підозрюваного ОСОБА_8 встановлена наявність крові людини, походження якої не виключається від потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 , при наявності в останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, на момент скоєння злочину. (Т.2, а.с. 17-20);
- довідка особи громадянина Республіки Беларусь ОСОБА_8 (Т.2, а.с. 29);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 5656 від 18.11.2020 о 11-10 годині, згідно змісту якого ОСОБА_23 на час огляду у стані сп`яніння не перебував. (Т.2, а.с. 34);
- згідно відповідей із ЗОНД та КУ «ОКПЛ», ОСОБА_8 на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебував (Т.2, а.с. 35-36);
- відповідно до вимоги УІПКП, ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувався (Т.2, а.с. 37).
Інших доказів учасниками судового провадження суду не надано.
Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного та винність ОСОБА_8 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах. До показань обвинуваченого ОСОБА_8 в частині того, що він не наносив удар ножем ОСОБА_10 , а вона сама натикнулась на лезо ножа, яке перебувала у нього в руці, суд відноситься критично, позицію ОСОБА_8 суд розцінює як обрану ним, з метою пом`якшити свою відповідальність за скоєний злочин. Суд бере до уваги події, які передували злочину вживання напередодні ОСОБА_8 та ОСОБА_10 спиртних напоїв, подальша сварка між ними, агресивна поведінка ОСОБА_10 відносно ОСОБА_8 , яка виразилась у образах, приниженнях та намаганні вигнати обвинуваченого з квартири. Версія ОСОБА_8 , що він мав намір придержати співмешканку, яка насувалась на нього з піднятими руками, при цьому тримаючи в правій руці ніж, є алогічною та такою, що не відповідала існуючий на той час ситуації. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 548 від 30.12.2020, у період здійснення інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення, останній ознак тимчасового хворобливого стану психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації.
Відповідно до практики ВС постанови ККС від 15.09.2019 (справа № 750/3256/17), за нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони ? умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України). Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість) або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК України чи ст. 128 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України) і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і за суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 , було безпосереднім наслідком заподіяного обвинуваченим ОСОБА_8 удару (за версією ОСОБА_8 контакту) ножемв нижню частину живота зліва потерпілої ОСОБА_10 , а тому протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_8 підпадають під об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд приймає як належні докази показання свідків та потерпілого, оскільки їх покази були послідовними, логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії тяжких;
- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває;
- обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає активне сприяння ОСОБА_8 розкриттю кримінального правопорушення та його щире каяття щодо наслідків протиправної поведінки смерті ОСОБА_10 ;
-обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких (сімейних) відносинах.
Суд не може визнати як обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що не заперечувалось самим обвинуваченим та підтверджувалась показами потерпілого ОСОБА_9 , оскільки вказана обставина не зазначена слідчим в обвинувальному акті.
Враховуючи вищенаведене, керуючись загальними засадами мети покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі, призначеного у межах санкції інкримінованої статті обвинувачення.
Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання з 19.11.2020.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання чинності вироку залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Речові докази:
- мікрооб`єкти з кистей трупу, 4 змиви на марлеві тампони, 6 ножів, 6 недопалків, простирадло, 12 слідів папілярних узорів, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 30) знищити;
- светр, лосини, труси, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 29) знищити;
- чоловічі спортивні брюки та футболка, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 28) знищити;
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1960,86 гривень процесуальних витрат.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1