Номер провадження: 11-кп/813/2242/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року про продовження ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000250 від 26 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року було задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 18 грудня 2021 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Захисник вказує, що суд першої інстанції знехтував відсутністю додатків до клопотання прокурора щодо доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому, апелянт стверджує, що у період часу з 26 лютого 2021 року по 20 квітня 2021 року ОСОБА_7 перебував на волі та не виконував жодних дій, які могли б вказувати на існування ризиків у кримінальному провадженні.

Також захисник вважає, що суд першої інстанції не врахував відомості про особу обвинуваченого.

Таким чином, апелянт вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою його фактичного проживання.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу захисника та просили задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до Одеського апеляційного суду не прибув, з клопотаннями та заявами про перенесення або відкладення апеляційного розгляду не звертався.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Абзацом 2 ч.2 ст.392 КПК України передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.422-1 КПК України передбаченого порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як убачається з матеріалів провадження, на розгляді Суворовського районного суді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000250 від 26 лютого 2021 року,за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Абзацом 2 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Виходячи з положень п.24) ч.1 ст.3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст.23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку статтями 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст.331 КПК України.

Тобто, апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення по суті, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, оскаржену ухвалу суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів.

Окрім того, відповідно до п.13) ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду апеляційного суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_7 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин апеляційний суд не переглядає обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України.

Оскарженою ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 був продовжений строк тримання під вартою, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, на теперішній час у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000250 від 26 лютого 2021 року судом першої інстанції не вчинені всі необхідні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи.

Разом з тим, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яке, згідно із ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Крім того, апеляційний суд враховує ту обставину, що обвинувачений самостійно до органу досудового розслідування не з`явилися, відомості щодо активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень відсутні, інкриміноване обвинуваченому за ч.2 ст.187 КК України кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність на строк до десяти років з конфіскацією майна, що у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість можливого переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що у цьому випадку має місце ризик, передбачений п.1) ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 не працевлаштований, тобто не має постійного та офіційного джерела доходів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема саме за ч.2 ст.187 КК України, водночас, на розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Також апеляційний суд враховую обставину вчинення інкримінованих злочинів саме групою осіб, з корисливих мотивів, з огляду на що апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо існування ризику, передбаченого п.5) ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, апеляційний суд визнає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, оскільки такі відомості не впливають на встановлені обставини інкримінованого злочину та обґрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд дійшов аналогічного висновку про посилання захисника про те, що ОСОБА_7 не переховувався від органів досудового розслідування у період часу з 26 лютого 2021 року до 20 квітня 2021 року, оскільки відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР саме 26 лютого 2021 року, відтак, у даному кримінальному провадженні № 0000250 виконувались першочергові слідчі (розшукові) дії.

Між тим, доводи апеляційної скарги захисника про неврахування судом першої інстанції обставин, передбачених ст.178 КПК України, спростовується змістом оскарженої ухвали, в якій Приморський районний суд м. Одеси врахував: вік, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 ; відсутність працевлаштування та постійного джерела доходу; наявність судимостей, факт притягнення до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.1),5) ч.1 ст.177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст.178 КПК України, Київський районний суд м. Одеси обґрунтовано дійшов до висновку, що у даному випадку продовження строку дії виняткового запобіжного заходу, а саме тримання під вартою з визначенням розміру застав, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Відповідно до положень п.1) ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 належить залишити без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року - без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1, 532 КПК, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2021 року, якою було задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 18 грудня 2021 року включно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4