Справа № 703/317/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід щодо розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід дізнавача відділу поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000485,

установив:

На розгляд слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 надійшла заява ОСОБА_4 про відвід дізнавача відділу поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000485 від 07 серпня 2021 року.

01 лютого 2022 року слідчий суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід. Зазначила, що скарга складена та підписана, зокрема, фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 . Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2012 року ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності, при цьому вона у межах наведеного кримінального провадження була визнана потерпілою.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, хоча про день, місце і час судового засідання були повідомлені належним чоном.

Суд, ознайомившись з поданою заявою, приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді, в кримінальному провадженні.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином законодавцем не встановлено вичерпний перелік підстав для відводу слідчого-судді та надано можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про об`єктивність і неупередженість судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".

Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається у демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст. 6 (справи "Цанд проти Австрії", заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.1978 року та "Россі проти Франції", заява № 11879/85, рішення комісії від 06.12.1989 року). Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад кримінального судочинства.

Як встановлено з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2012 року по справі № 5-1567км12 ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності. ОСОБА_3 (за дошлюбним прізвищем ОСОБА_7 ) в межах наведеного кримінального провадження була визнана потерпілою.

Ураховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, з метою уникнення та запобігання у подальшому негативного ставлення до суду, а також з метою виключення будь-яких сумнівів сторони щодо неупередженого розгляду його справи, заява про самовідвід слідчого-судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 76, 80-82 КПК України,

постановив:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід задоволити.

Матеріали справи за заявою ОСОБА_4 про відвід дізнавача відділу поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000485 передати до канцелярії суду для визначення слідчого судді для його розгляду відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1