Справа № 464/5/21
пр.№ 1-кп/464/401/21
У Х В А Л А

08 грудня 2021 року Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 у зв"язку із наданням судді ОСОБА_6 відпустки у зв"язку із вагітністю і пологами вказану справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначення розміру застави на 60 днів, строк дії запобіжного заходу закінчується 16.12.2021.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу, на даний час не змінилися. Підтримав письмовий текст клопотання. Вважає, що обвинувачений може мати підстави переховуватися від суду оскільки тривалий час перебував у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на потерпілих та свідків.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Обвинувачений ОСОБА_5 просить обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є не тяжким злочином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, а саме: ОСОБА_5 не одружений, не працюючий, що свідчить про те, що в нього не має офіційного джерела доходу, на утриманні будь-яких осіб не має; в межах даного кримінального провадження перебував в розшуку;наявність у даному кримінальному провадженні потерпілих та свідків, які ще не допитані та вплив на яких може спотворити хід судового розгляду по даному кримінальному провадженні, а тому усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи, у зв`язку з чим необхідно необхідно продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави
Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою, застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин буде недоцільним.

Задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою виключає можливість задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу більш м`яким.

Інший запобіжний захід за даних обставин застосований бути не може.

На підставі викладеного і керуючись статтями ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 197, 331 КПК України,суд,-

п о с т а н о в и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше визначеним розміром застави на 2 місяці.
Строк дії ухвали два місяці, а саме до 08.02.2022.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ЛУВП №19.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09.12.2021 о 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1