Справа № 214/801/22
1-кп/214/536/22
У Х В А Л А
Іменем України

31 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001143 від 30 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2022 року до суду на розгляд надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001143 від 30 листопада 2021 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою суду від 28 січня 2022 року вищезазначене кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
Прокурор в підготовчому судовому засідання подав до суду письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, що дають достатньо підстав вважати про можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, або вчинити інше кримінальне правопорушення, яке в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, зі змістом обвинувачення не знайомий, оскільки не отримував обвинувальний акт. Він раптово побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який ніс скриньку з грошима, та попросив у нього в борг гроші, а після цього був затриманий працівниками поліції. Він умисно не порушував умов обраного йому запобіжного заходу у іншому кримінальному провадженні, так як не міг попасти до квартири, в якій повинен був цілодобово перебувати, зважаючи на те, що після обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він не був доставлений працівниками поліції до квартири, а отже, був вимушений чекати біля входу у квартиру на сходах, оскільки мав конфлікт зі своєю бабою, яка проживає в цій квартирі. Він ніколи не переховувався від органів досудового розслідування та суду.
Не зважаючи на наявніість розписки про отримання обвинуваченим ОСОБА_4 копії обвинувального акту, наявної в матеріалах справи, останньому було повторно надано копію обвинувального акту відносно нього.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив суд обрати останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, при цьому вважав, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є безпідставним, оскільки відсутні докази, що його підзахисний безпосередньо приймав участь у здійсненні грабежу.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо доцільності продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 10 січня 2022 року скасовано ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року та постановлено нову, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 лютого 2022 року.
Приходячи до вказаних висновків колегія суддів суду апеляційної інстанції встановила, що доведеність наявності ризику незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на свідків, оскільки свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 прямо вказують на ОСОБА_4 як на особу яка вчинила вказаний злочин, та наразі існує висока вірогідність впливу на них ОСОБА_4 , з метою зміни своїх показів та уникнення від кримінальної відповідальності. Аналогічний вплив може бути здійснений ОСОБА_4 на потерпілого та іншого підозрюваного ОСОБА_6 . Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_4 у поточному році неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі щодо вчинення домашнього насильства. Таким чином, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, оскільки останній не працює, постійного джерела прибутку не має.
Крім того, колегією суддів суду апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 до затримання не навчався та не працював, ОСОБА_4 одружений, однак на розгляді в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває справа №214/3553/21 про розлучення, де останній є відповідачем. Крім того, ОСОБА_4 має малолітню доньку 2020 року народження, однак відповідно до рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2021, справа №214/831/21 з останнього стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягнення з 29.01.2021 та до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням також встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено, сумісне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. ОСОБА_4 проживає окремо, не приймає участі у вихованні та рідко надає матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки офіційно не працевлаштований та не бажає шукати роботу.
Суд, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, складність справи та об`єм обвинувачення, приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, визначеного ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 січня 2022 року.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Отже суд, враховуючи встановлені вище обставини, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 може: вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, йому пред`явлені обвинувачення у вчиненні інших кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність підстав вважати, що встановлені раніше ризики, визначені ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування, суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а отже, наявні підстави та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою строком на два місяці.
Приходячи до такого висновку суд вважає, що тримання під вартою ОСОБА_4 виправдано за наявності вказаних вище обставин, в тому числі тяжкості інкримінованого йому злочину, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.
Разом з тим, приймаючи вказане вище рішення, судом не приймаються посилання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 на зазначені ними обставини, які спростовуються вказаними вище висновками.
Отже, обґрунтування захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про наявність підстав для зміни останньому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з триманням під вартою не знайшли свого підтвердження, як наслідок, відсутні підстави для спростування тверджень, наведених прокурором та встановлених судом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176178, 183, 184, 315, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31 березня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 03 лютого 2022 року о 16 год. 50 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1