457/1229/19
1-в/465/323/21
У Х В А Л А
Іменем України

22.11.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР «Львівська Обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

з участю прокурора ОСОБА_4

лікуючого лікаря-психіатра ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Заступник генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_5 звернулися в суд із заявою про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву мотивують тим, що згідно з ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 30 березня 2020 року щодо ОСОБА_3 вперше застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, які востаннє продовжені Ухвалою Франківського районного суду від 01.06.2021р. та відповідно виконуються на базі 23-го відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ до даного часу.

Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування психічний стан стабілізувався: у поведінці впорядкувався, дотримується режиму перебування, в свідомості, орієнтований у власній особі та місці перебування, за часом не слідкує, при додатковому спонуканні здатен правильно вказати пору року. Сформував, та підтримує товариські відносини з обмеженим колом пацієнтів, час у відділенні проводить за переглядом телепередач, настільними іграми. Доступний продуктивному мовному контакту, на запитання відповідає по суті.

В судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр заяву підтримав пояснив, що внаслідок проведеного лікування, психічний стан ОСОБА_3 покращився, пацієнт в свідомості, орієнтований вірно, мовному контакту доступний, мислення логічне, послідовне, не порушене. Залучається до реабілітаційних заходів. Виздоровлення ОСОБА_3 не можливе, оскільки його захворювання є хронічним, але стан останнього може бути стабільним за умови приймання ліків та невживання алкоголю. За останніх 5-6 місяців агресії не проявляє, не становить небезпеки для себе та оточуючих.

Захисники в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задоволити, оскільки ОСОБА_3 погоджується приймати лікування.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти зміни примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_3 .
Хворий ОСОБА_3 просив замінити його примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної допомоги в примусовому порядку.
Заслухавши думку прокурора, захисника, представника КНП ЛОР "ЛОКПЛ", дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з вимогами ст. 514 КПК України продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
Відповідно до п. 27 висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 153 від 24 вересня 2021 року комісія лікарів-психіатрів зазначила, що в результаті проведеного комплексного лікування, нейролептики (Аміназин, Риспаксол, Арипразол, Фрейм, галоперидол, Галоперидол-деканоат), нормотиміки (Вальпроком), загальнозміцнююче, симптоматичне, вітамінотерапія, індивідуальна психотерапія, реабілітаційні заходи у межах відділення: перегляд телепередач, читання періодичної преси, прогулянки по внутрішньому дворику відділення, психічний стан ОСОБА_3 стабілізувався. В поведінці впорядкувався, дотримується режиму перебування. В свідомості, орієнтований у власній особі та місці перебування, за часом не слідкує, при додатковому спонуканні здатен правильно вказати пору року. Сформував, та підтримує товариські відносини з обмеженим колом пацієнтів, час у відділенні проводить за переглядом телепередач, настільними іграми. Доступний продуктивному мовному контакту, на запитання відповідає по суті. Мислення з характерними змінами для довготривалого шизофренічного процесу. В умовах терапевтичного середовища та контрольованого прийому підтримуючого лікування маячні думки переслідування, відношення редукувалися та втратили свою афективну забарвленість і вплив на поведінку. Галюцинаторну симптоматику на момент огляду заперечує та поведінково не виявляє. Емоційно сплощений, вихолощений. На перший план виступають ознаки вираженого змішаного типу дефекту особистості. Інтелект відповідає віку та здобутій освіті. Коло інтересів обмежене побутовими питаннями. Активно антисоціальних тенденцій не виявляє. Критика до свого стану та скоєного достатня, визнає свою вину. Лікування сприймає без заперечень, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування. Плани на майбутнє будує формально.
Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді парноїдної шизофренії, з безперервним перебігом, вираженим змішаним типом дефекту, стан ремісії, тип С. Редукції продуктивної симптоматики, та відсутності впливу на поведінку хворого. За своїм психічним станом продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Враховуючи висновок лікарів психіатрів, пояснення лікуючого лікаря ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні, відповідно до яких психічний стан ОСОБА_3 стабілізувався, він знаходиться в ремісії, критика до свого стану та скоєного присутня, приймає ліки антисоціальних тенденцій не висловлює, думку інших учасників процесу, суд доходить до висновку, що заява підставна та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.95 КК України, ст.514 КПК України, ст.ст.17,19 Закону України Про психіатричну допомогу суд,-

у х в а л и в:
Заяву задоволити.
Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1