Справа №295/13/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0005313 від 21.12.2019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Богунського районного суду м. Житомир від 30.03.2018 за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 128 КК України,

з участю учасників судового провадження

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2019 близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебував в приміщені буд АДРЕСА_1 , де між ним та його матір`ю ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_3 в ході словесного конфлікту не передбачаючи, хоча повинен був та міг передбачити, що ОСОБА_6 може впасти та одержати травму, штовхнув останню в праве плече, внаслідок чого ОСОБА_6 впала на підлогу лівим боком. Внаслідок падіння ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в виличній ділянці та на підборідді зліва, а також перелому обох кісток лівого передпліччя в ділянці променево-зап`ястного суглобу, що в своїй сукупності відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 проявляючи злочинну недбалість, не передбачив можливість настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння хоча повинен був і міг передбачити.

Своїми необережними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що 29.11.2019 його мама прийшла з роботи вранці до дому. Він, перебуваючи з нею в буд АДРЕСА_1 , на ґрунті сварки штовхнув маму. Вона впала на підлогу. Які травми вона отримала не знає, але не заперечує, що ті, які вказані в обвинувальному акті.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги думку всіх учасників процесу, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за їх згодою ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, його поведінку до та після вчинення злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває. Він раніше судимий вироком Богунського районного суду м. Житомир від 30.03.2018 за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та вчинив даний злочин в період іспитового строку. Вказане свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення.

Враховуючи наведено суд дійшов висновку про недостатність для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому громадських робіт як найменш суворого покарання, передбаченого санкцією статті 128 КК України. Суд також суд вважає неможливим призначити ОСОБА_3 покарання в виді виправних робіт, оскільки обвинувачений ніде офіційно не працює. Разом з тим покарання в виді обмеження волі строком на 1 рік суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинувачений не звільнений від відбування покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 30.08.2018, то призначеним ним покарання підлягає приєднанню до покарання призначеного даним вироком на підставі ч.1 ст. 71 КК України.

Речові докази по справі відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався. Цивільний позов не заявлений.

Прокурор просив обрати обвинуваченому запобіжний захід в виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Разом з тим суд враховує, що обвинувачений самостійно, не внаслідок виконання приводу з`явився в суд, а тому суд вважає за можливе застосувати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 368 - 370, 374-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статті 128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 71 КК України до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду міста Житомира від 30.08.2018, призначивши ОСОБА_3 остаточне покарання в виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому запобіжний захід в виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж до 15.04.2022 року та покласти на нього такі обов`язки:

1.прибувати за кожною вимогою до суду,

2.не відлучатись із м. Житомира без дозволу суду,

3.повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1