Провадження № 1-кс/932/4991/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001096 від 23.11.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, від відбування якого звільнений з іспитовим строком тривалістю 2 роки, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № № 0001096 від 23.11.2021 року до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , 23.11.2021 року приблизно о 05 год. 10 хв., спільно з невстановленою слідством особою, пересуваючись у таксі - транспортному засобі марки «Mazda» моделі «3», державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, зупинились навпроти пам`ятника «О. Поля», де швидко підійшли до раніше незнайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до яких у ОСОБА_5 та невстановленої особи раптово виникли неприязні стосунки та злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 дістав з-під куртки фрагмент бейсбольної бити, яку взяв в руку та наніс нею удар ОСОБА_7 по тім`яній ділянці голови зліва, від чого ОСОБА_7 втратив свідомість та впав на асфальт. В цей момент ОСОБА_6 , розуміючи неприязні стосунки ОСОБА_5 та невстановленої особи, почав тікати в бік вулиці Андрія Фабра та через 50-70 метрів спіткнувся й впав на дорожнє покриття пр. Дмитра Яворницького, де його наздогнали ОСОБА_5 та невстановлена особа. Після чого, ОСОБА_5 почав наносити удари фрагментом бейсбольної бити по кінцівкам ОСОБА_6 . В ході нанесення ударів битою, ОСОБА_6 схватив биту двома руками, після чого ОСОБА_5 та невстановлена особа нанесли декілька ударів (не менше двох) по тулубу та кінцівкам ОСОБА_6 .
В ході застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_5 побачив мобільний телефон «Iphone 12 pro max 256 gb», який він визначив для себе як предмет злочинного посягання та у нього раптово виник злочинний умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_6 , ОСОБА_5 вихопив з лівої руки останнього мобільний телефон «Iphone 12 pro max 256 gb».
З викраденим майном ОСОБА_5 та невстановлена особа з місця вчинення кримінального правопорушення поїхали на транспортному засобі марки «Mazda», моделі «3», державний номерний знак НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток.
Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами.
У клопотанні слідчий зазначає про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З врахуванням зазначеного, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала, надала пояснення аналогічні його доводам, прохала таке задовольнити. Пояснила, що ризик переховування від слідства та суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, що є тривалим та може бути мотивом для втечі від правосуддя особи, яка не має достатньо міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_5 знає свідка по справі, тому може із застосуванням насильства або вчиненням інших дій може схилити його до зміни показань. Оскільки слідством не затримано співучасника злочину, ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом надання поряд та вказівок іншим співучасникам злочину. Оскільки ОСОБА_5 неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді застави знову вчинив кримінальне правопорушення, є високоймовірним вчинення іншого умисного корисливого злочину.
Підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав. Проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0001096 від 23.11.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
24.11.2021 року слідчим повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викрадені майна потерпілого ОСОБА_6 , що вчинено 23.11.2021 року і поєднано із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що вчинено повторно.
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення свідчать докази, долучені до матеріалів клопотання, а саме: рапорт про прийняття повідомлення на гарячу лінію «102» про вчинений розбій від 23.11.2021 року; протокол огляду місця події від 23.11.2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 23.11.2021 року; довідки КНП «МКЛ № 16» ДМР від 23.11.2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 23.11.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.11.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.11.2021 року; протоколи пред`явлення підозрюваного до впізнання потерпілому та свідку за фотографіями від 24.11.2021 року; докази у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може вважатись не обґрунтованою.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді цілодобового домашнього арешту та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Інкриміноване підозрюваному правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі, тобто домашній арешт, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя виходить з наступного.
ОСОБА_5 інкриміновано вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, він раніше засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності - крадіжки, судимість за яким не знята і не погашена у встановленому законом порядку. З наданих стороною обвинувачення доказів вбачається, що ОСОБА_5 є підозрюваним і в інших кримінальних провадженнях, порушених за фактами крадіжок, які йому інкриміновані в період іспитового строку за попереднім засудженням.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2021 року у кримінальному провадженні № 0000176 до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.10.2021 року. Згідно із довідкою установи виконання покарань № 4, складеної 12.09.2021 року, ОСОБА_5 звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.
ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, однак щоденно потребує коштів на підтримання своєї життєдіяльності, міцних соціальних зв`язків не має, що у сукупності з його попередніми засудженнями та підозрами у вчиненні інших корисливих злочинів проти власності, інкримінованими йому у період плину іспитового строку, а також з урахуванням цієї підозри, повідомленої підчас дії запобіжного заходу у вигляді застави, переконує слідчого суддю у доведеності ризиків можливої втечі від правосуддя та високоймовірного вчинення іншого умисного корисливого злочину проти власності.
У зв`язку з тим, що інкримінований злочин вчинено із застосуванням насильства, після отримання цього клопотання підозрюваний обізнаний із анкетними даними потерпілого та свідків, на показах якого ґрунтується підозра, вважаю обґрунтованим ризик можливого позапроцесуального впливу на цих учасників кримінального провадження задля зміни ними показань та уникнення кримінальної відповідальності.
Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Інший ризик у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов, оскільки повідомлена підозра не містить кваліфікуючої ознаки співучасті.
Запобігти встановленому ризику шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави чи особистого зобов`язання неможливо, оскільки для обрання запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя має володіти доказами щодо можливості внесення підозрюваним грошових коштів у визначеній сумі на депозитний рахунок суду, однак підозрюваний не повідомляв про можливість внесення застави та є не працевлаштованим, що унеможливлює обрання йому такого запобіжного заходу. Окрім того, слідчий суддя враховує, що в іншому кримінальному провадженні підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у зв`язку з доведеністю, зокрема, ризику вчинення іншого умисного корисливого злочину проти власності, та така застава була внесена, однак запорукою правомірної поведінки підозрюваного, як вбачається із повідомленої підозри, не стала. Такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, знову ж таки, може бути застосований до підозрюваного у випадку наявності певної довіри до нього, чого у даному випадку, за викладених обставин, немає.
Тому для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного мешкання у квартирі АДРЕСА_2 .
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 24.11.2021 року, дату закінчення дії ухвали про домашній арешт визначаю в межах строку досудового розслідування, що залишився по справі, який, за підрахунками слідчого судді, закінчується 24.01.2022 року.
Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;
- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;
- заборонити підозрюваному спілкування із свідками та потерпілим по кримінальному провадженню № 0001096 від 23.11.2021 року у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;
- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 24 січня 2022 року включно.
Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1