ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001530 від 27 липня 2017 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився вмісті Дніпрі, громадянина України, маючого вищу освіту, розлученого, працюючого помічником керуючого СТОВ «Універсал-Агро», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.08.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.2 ст.125 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, у відповідності до ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився вмісті Дніпрі, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:

09 липня 2017 року, приблизно об 11 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не надалося можливим, у ОСОБА_6 , який перебуваючи в кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , під час родинної сварки, на ґрунті попередньо сформованих особистих неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 умисного тілесного ушкодження середньої тяжкості. Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , стоячи позаду останнього, ОСОБА_6 умисно завдав не менше як три удари лівою рукою стиснутою у кулак, в потиличну область голови з лівої сторони потерпілому, таким чином, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох забійних ран в проекції лівої брови, в тім`яній області ліворуч, в проекції ніжки завитка лівої вушної раковини, підшкірної гематоми повік лівого ока, птоз (опущення) верхньої повіки лівого ока, з розвитком у посттравматичному періоді часткової атрофії зорового нерву лівого ока та зниження зору до 0,4 діоптрій, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше, як 21 день).
В цей же час, 09 липня 2017 року, приблизно об 11 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не надалося можливим, у ОСОБА_7 , який знаходився в кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , під час родинної сварки, на ґрунті попередньо сформованих особистих неприязних відносин, раптово виник злочиннийумисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 умисного тілесного ушкодження середньої тяжкості. Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_7 побачив як ОСОБА_6 , під час родинної сварки, на ґрунті попередньо сформованих особистих неприязних відносин наніс не менше трьох ударів лівою рукою стиснутою в кулак, в потиличну область голови з лівої сторони потерпілому ОСОБА_4 , від чого останній впав на підлогу.
В цей час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 , нахилився над останнім, який продовжував лежати на підлозі, та наніс не менше трьох ударів чавунною сковорідкою, яку тримав в правій руці, в область голови з лівої сторони, таким чином, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох забійних ран в проекції лівої брови, в тім`яній області ліворуч, в проекції ніжки завитка лівої вушної раковини, підшкірної гематоми повік лівого ока, птоз (опущення) верхньої повіки лівого ока, з розвитком у посттравматичному періоді часткової атрофії зорового нерву лівого ока та зниження зору до 0,4 діоптрій, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше, як 21 день).
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 09 липня 2017 року між його дружиною ОСОБА_10 та членами її родини виник конфлікт з приводу зникнення ключів від дому. Обвинувачений ОСОБА_6 погрожував потерпілому зброєю, після чого потерпілий викликав поліцію, яка перевірила документи на зброю та уїхала. Згодом приїхав обвинувачений ОСОБА_7 . На початку конфлікту потерпілий перебував в іншій кімнаті з дитиною. Коли почув крики дружини, він вибіг з кімнати до коридору та побачив як його теща ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прижали його дружину до стіни та душать за горло. Потерпілий підбіг до них та звільнивши дружину, відчув удар позаду, почавши при цьому втрачати свідомість. Коли повернувся, побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який наносив йому удари лівою рукою в область шиї. У цей же час побачив, як обвинувачений ОСОБА_7 зі сковорідкою замахується та наносить потерпілому ще один удар по голові. Після вищезазначеного удару потерпілий втратив свідомість.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у скоєні кримінального правопорушення визнав частково, зазначивши, що наніс потерпілому один удар, захищаючи свою маму ОСОБА_11 . Суду пояснив, що 09 липня 2017 року йому подзвонила його мати ОСОБА_11 та повідомила, що пропали ключі від будинку, в зв`язку із чим попрохала його приїхати до неї. Приїхавши до будинку, обвинувачений залишився на дворі будинку розмовляти по телефону. Однак, почувши крики, які лунали із будинку, зайшов до нього, де в коридорі побачив ОСОБА_4 , який стояв до нього спиною та замахувався на його маму, яка стояла до потерпілого обличчям. Захищаючи свою маму, він однією рукою стримав потерпілого та лівою рукою наніс йому один удар в районі вуха. Від спричиненого удару ОСОБА_4 впав, після чого його відтягли від потерпілого. Також він не бачив, щоб ОСОБА_7 наносив потерпілому будь-які удари.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час з`ясування обставин та перевірки їх доказами відмовився надавати покази.

Вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що з обвинуваченими перебуває у родинних зв`язках, а потерпілий є її чоловіком. Відносини між нею та мамою були напруженими. Зранку 09 липня 2017 року свідок проснулась від того, що її мати ОСОБА_11 шукала свої ключі від будинку, які зникли. Мати почала звинувачувати свідка в тому, що то вони вкрали ці ключі, у зв`язку із чим почався конфлікт та погрози на адресу свідка. Пізніше додому прийшла ОСОБА_12 з ОСОБА_7 . Останній почав погрожувати свідку та ОСОБА_4 . На кухні між свідком та ОСОБА_7 виник конфлікт, до якого приєдналися ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Свідок почала фіксувати конфлікт на телефон, після чого тримаючи її за горло, почали відбирати телефон. На її крики до кухні прибіг ОСОБА_4 та спробував їх розім`яти. В цей час ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 приблизно чотири удари в область затилку, від яких останній впав. Свідок відштовхнула від чоловіка ОСОБА_6 та коли повернулася, побачила, як ОСОБА_7 наносить удар потерплому чавунною сковорідкою. Потім вони подзвонили ОСОБА_13 та викликали швидку та поліцію.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що з обвинуваченими та потерпілим перебуває у дружніх відносинах. У день вказаних подій йому на телефон подзвонила ОСОБА_10 , яка була стурбована та прохала приїхати. Коли він приїхав до їх дому, побачив швидку та поліцію. Біля двору перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Через деякий час, після надання медичної допомоги, з будинку вийшов потерпілий та вони разом на швидкій поїхали до лікарні. Про те, що в сім`ї відбуваються конфлікти свідку було відомо.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_6 є її братом, обвинувачений ОСОБА_7 є її дядьком. У червні липні 2017 року їй подзвонила мати - ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_4 вкрав у неї ключі від дому та попрохала приїхати до неї, для того, щоб свідок посиділа вдома, поки вона поїде до поліції та напише заяву з цього приводу. Коли мати поїхала, вдома залишилися вона, її дядько ОСОБА_7 та її сестра ОСОБА_10 . Між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла розмова на кухні, яка перейшла у сварку. Через деякий час повернулася мати та почала їх заспокоювати. Її брат - ОСОБА_6 у сварці участі не брав. Під час сварки ОСОБА_10 почала кликати на допомогу потерпілого ОСОБА_4 , який прийшовши із іншої кімнати, почав штовхати матір. В цей час на місце сварки прийшов ОСОБА_6 та один раз вдарив ОСОБА_4 по голові. Після чого приїхала поліція та швидка допомога.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_6 є її сином, обвинувачений ОСОБА_7 є її рідним братом, потерпілий ОСОБА_4 є її зятем. Зранку 09 липня 2017 року виникла конфліктна ситуація через те, що свідок виявила пропажу ключів від будинку. Вдома тоді перебували ОСОБА_4 та донька свідка - ОСОБА_10 . З цього приводу свідком було викликано поліцію. Після приїзду поліції свідок поїхала до районного відділу поліції писати заяву з цього приводу. Коли свідок повернулася з відділу поліції, почула у будинку скандал. Коли увійшла до будинку, побачила на кухні її доньку ОСОБА_10 та брата ОСОБА_7 , які сварилися. Потім приїхала старша дочка свідка ОСОБА_12 , яка почала заступилася за свідка під час конфлікту, на що ОСОБА_10 двічі вдарила ОСОБА_12 чайником та почала кликати на допомогу свого чоловіка - потерпілого ОСОБА_4 . Прийшовши до кухні, ОСОБА_4 намагався вдарити свідка кулаком в область голови. В цей час до кухні зайшов ОСОБА_6 , та захищаючи її від ОСОБА_4 смикнув останнього за руку та вдарив його, від чого ОСОБА_4 впав. Потім приїхала швидка допомога та поліція. Удару сковорідкою свідок не бачила, про це вона дізналася від поліції. Після цієї події проблем із зором у потерпілого не помічала. З 2018 року дочка ОСОБА_10 та ОСОБА_4 з`їхали з будинку.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 пояснила, що судові експертизи проводилися на підставі направлення, медичної документації та довідки про проходження медичної комісії з місця роботи. ОСОБА_4 було нанесено не менше трьох механічних ударів. Вказані удари неможливо нанести рукою.

Допитані у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_10 надали протилежні один одному покази, які були надані обвинуваченим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Так, свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні дала покази, що бачила як ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_4 приблизно чотири удари в область голови, після чого ОСОБА_7 вдарив потерпілого сковорідкою.
У той час як свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали покази, відповідно до яких бачили як ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_4 лише один удар кулаком в область голови та не бачили, щоб ОСОБА_7 наносив потерпілому удари сковорідкою.
Надаючи оцінку показам потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 , суд зазначає, що вони є послідовними, не суперечать один одному та показам, наданим у судовому засіданні експертом ОСОБА_14 , а також підтверджуються письмовими доказами, а саме:
Протоколом огляду місця події від 09 липня 2017 року та фото таблицею до нього, об`єктом якого є кімната кухні в будинку по АДРЕСА_1 , де в ході огляду виявлені розбитий електрочайник, на підлозі плями речовини бурого кольору та чавунну сковорідку із ручкою.

Додатковим висновком судово-медичної експертизи №3828е від 07 листопада 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох забійних ран в проекції лівої брови, в тім`яній області ліворуч, в проекції ніжки завитка лівої вушної раковини, підшкірної гематоми повік лівого ока, птоз (опущення) верхньої повіки лівого ока, з розвитком у посттравматичному періоді часткової атрофії зорового нерву лівого ока та зниження зору до 0.4 діоптрій.Враховуючи характер, та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування у МКЛ № 6, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.З урахуванням додатково наданої медичної документації, за своїм характером, виявлені тілесні ушкодження, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад З тижні(більш, як 21 день), п.2.2.2 та п.2.2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею.Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею.Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що положення потерпілого в момент отримання тілесних ушкоджень могло бути різноманітними та змінюватись. У вищезазначеному висновку також було зазначено, що підсумки, щодо ступеню тяжкості, встановлені у висновку експерта № 3182е від 21 вересня 2017 року, вважати такими, які втратили силу.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 07 жовтня 2017 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , яка вказала на механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 та кількість нанесення ударів останньому.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 07 жовтня 2017 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_4 , який вказав на механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та кількість нанесених йому ударів.
Додатковим висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №3845е від 16 листопада 2017 року, відповідно до якого локалізація та характер тілесних ушкоджень в області голови та обличчя не суперечать механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_4 вході проведення слідчого експерименту за його участю. Локалізація та характер тілесних ушкоджень в області голови та обличчя, виявлених у ОСОБА_4 , не суперечать механізму їх утворення, на який вказує свідок ОСОБА_10 вході проведення слідчого експерименту за її участю.
Додатковим висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №3896е від 30 жовтня 2018 року, відповідно до якого, враховуючи характер (забійні рани) та локалізацію (тілесні ушкодження розташовані в області голови та обличчя, однак по різним анатомічним лініям) виявлених тілесних ушкоджень, а також відсутність останніх на інших виступаючих частинах тіла, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного зросту. Виявлені у нього тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках, доступних для нанесення їх власною рукою, але враховуючи їх характер вважаю не характерним. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і чавунна сковорідка, або інший з аналогічними властивостями.
Додатковим висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №3819е від 19 грудня 2019 року, відповідно до якого, враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що йому спричинено не менш як трьох механічних дій тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею.

Додатковим висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №586е від 11 лютого 2020 року, відповідно до якого, з урахуванням додатково наданої медичної документації у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, трьох забійних ран в проекції лівої брови, в тім`яній області ліворуч, в проекції ніжки завитка лівої вушної раковини, підшкірної гематоми повік лівого ока, птоз (опущення) верхньої повіки лівого ока, з розвитком у посттравматичному періоді часткової атрофії зорового нерву лівого ока та зниження зору до 0.4 діоптрій.
З урахуванням медичної документації та консультативного висновку лікаря офтальмолога, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) та призвели до стійкої втрати працездатності не менш як на одну третину (від 10% до 33%), п.2.2.2 та п.2.2.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
Локалізація та характер тілесних ушкоджень в області голови (черепно-мозкова травма) та обличчя (параорбітальна область ліворуч та проекція лівої брови) не суперечать механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_4 вході проведення слідчого експерименту за його участю.Локалізація та характер тілесних ушкоджень в області голови (черепно-мозкова травма) та обличчя (параорбітальна область ліворуч та проекція лівої брови), виявлених у ОСОБА_4 , не суперечать механізму їх утворення, на який вказує свідок ОСОБА_10 вході проведення слідчого експерименту за її участю.
Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що йому було спричинено не менш як 3-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів) з обмеженоюконтактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в тім`яну область ліворуч, в пара орбітальну область ліворуч та в область лівої вушної раковини.
Наявна у ОСОБА_4 черепно-мозкова травма, струс головного мозку (легке функціональне порушення головного мозку) є наслідком механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею та кожна наступна механічна дія посилює течію попередньо отриманої травми.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спростовується висновками №3819е від 19 грудня 2019 року та №3896е від 30 жовтня 2018 року, відповідно до яких потерпілому було спричинено не менш як 3-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, а спричиненні ушкодження не характерні при одномоментному падінні з висоти власного зросту.
Висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_4 №3212е від 09.10.2019, як не доводить так і не спростовує обвинувачення.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вчинили умисні дії, які виразилися у середньої тяжкості тілесному ушкодженні потерпілому ОСОБА_4 , тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, офіційно працевлаштований, маючого міцні соціальні зв`язки, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.122 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263, ч.2 ст.125 КК України і призначено йому остаточне покарання згідно ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.122 КК України ОСОБА_6 вчинив до постановлення вироку Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України вважає необхідним остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.122 КК Українита на підставі ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбаченими ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Крім того, потерпілим по справі був поданий цивільний позов, в якому останній просив солідарно стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 7966,72 гривень, яка полягає у 2 574,85грн. витрати на лікування, 5000 грн. не отримана заробітна плата за місяць лікування та моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно зі статтею 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Завдана матеріальна шкода потерпілому підтверджена частково, а саме в частині витрат на лікування у сумі 2 574,85 грн., у зв`язку із чим підлягає солідарному стягненню з обвинувачених на користь потерпілого. Матеріальна шкода у вигляді не отримання заробітної плати у розмірі 5000 грн. документально не підтверджена, у зв`язку із чим в цій частині позову суд відмовляє.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступінь вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

В судовому засіданні судом було встановлено, що потерпілому ОСОБА_4 було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, нервовому збудженому стані та негативних емоціях, спричиненими скоєним кримінальним правопорушенням.

Разом із цим, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також обставини справи, приймаючи до уваги майновий стан самих обвинувачених, суд вважає, що цивільний позов в частині солідарного стягнення з обвинувачених моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 10 000 грн.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком Індустріального районного судум.Дніпропетровська від 13 грудня 2021 року, більш суворим, призначеним вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , майнову шкоду у розмірі 2 574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири ) гривні 85 копійок.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. 00 копійок.
Речові докази: надані потерпілим ОСОБА_4 два диски з аудіо записом та один DVD-диск з відеозаписом, змиви речовини бурого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження; сковорідку з ручкою - повернути власнику за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1