Номер справи 289/1354/20
Номер провадження 1-в/289/53/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.08.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Радомишлького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 01.03.2021 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 289, ч. 1 та 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки,-
ВСТАНОВИВ:

12.07.2021 до суду надійшло подання Радомишлького РС філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній не виконує обов`язок, покладений на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив суд відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на те, що він має бажання довести своє виправлення, він дійсно не з'явився декілька разів до органу пробації, так як його не відпускали з роботи, підтверджуючий документ там відмовилися дати, так як він був працевлаштований неофіційно. До того ж на даний час у нього змінилися сімейні обставини: він має намір одружитися, на 4 вересня 2021 року призначена дата реєстрації шлюбу, до того ж його наречена вагітна, тому просить суд врахувати зазначені обставини і не скасовувати звільнення від відбування покарання.

Належним чином повідомлені інші учасники кримінального провадження не з`явилися, представник органу пробації направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши подання та матеріали особової справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_3 засуджений вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.03.2021 за ч. 1 ст. 289, ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку - 2 роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Протягом року мається одиничний випадок скоєння 09.03.2021 ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.4, а.о.с.56).
Із матеріалів особової справи №22/2021 ОСОБА_3 вбачається, що останній не з`явився на реєстрацію до органу пробації 17.05.2021, 21.05.2021, 14.06.2021 та 29.06.2021, неявки пояснив тим, що його не відпустили з роботи та хворобою, однак підтверджуючі документи не надав.
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно.
Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов'язаний з'ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов'язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5 встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Із матеріалів особової справи №22/2021 вбачається, що вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.03.2021 відносно ОСОБА_3 прийнято до виконання органом пробації 16.04.2021, в цей же день ОСОБА_3 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації, також в матеріалах справи наявний виклик від 26.04.2021, однак відомості про отримання вказаних викликів ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні.

06.05.2021 ОСОБА_3 ознайомився з Підпискою про роз`яснення йому покладених на нього судом обов`язків, та в цей же день 06.05.2021 до ОСОБА_3 застосоване письмове попередження.

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки самі по собі неявки засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, причини яких ОСОБА_3 пояснив, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого, при цьому сам засуджений обіцяє виправити свою поведінку та зобов`язався з`являтися на кожний виклик до органу пробації, не вчиняти правопорушень, чим демонструє розуміння неналежної поведінки та щире розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це як намір його виправлення без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця обмеження волі.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №22/2021 відносно ОСОБА_3 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_3 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Радомишльського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.
Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Радомишлького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_3 - відмовити, а особову справу №22/2021 повернути до Радомишльського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1