Ухвала

іменем України
12 листопада 2021 року

м. Київ
Справа № 188/976/20
Провадження № 51-5268 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2021 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 4 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2021 року закрито кримінальне провадження № 0000015 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 4 серпня 2021 року ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі прокурор просить переглянути вищевказані судові рішення щодо ОСОБА_4 у касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, твердження суду щодо застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України через складання та направлення обвинувального акту прокурором до суду після закінчення граничного строку розслідування, на думку прокурора, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, прокурор вказує на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 16 січня 2020 року та 11 березня 2020 року прокурором у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про закінчення досудового розслідування, а також повідомлено підозрюваного та його захисника листом № 32/04/4-2779-18 від 11 березня 2020 року про завершення досудового розслідування та про обов`язки, передбачені ч. 6 ст. 290 КПК України.
Стверджує, що після ознайомлення підозрюваного та його захисника із вказаним листом, захисником 12 березня 2020 року було повідомлено про наявність доказів та про те, що їх буде надано слідчому, а з 11 червня 2020 року до 17 червня 2020 року здійснювалось повідомлення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Також зазначає, що після 12 березня 2020 року жодного доказу стороні обвинувачення надано не було, у зв`язку з чим прокурором здійснено повідомлення стороні захисту листом від 17 червня 2020 року за № 04/4/-2779-18 про надання доказів стороні обвинувачення з метою дотримання ч. 6 ст. 290 КПК України з наданням часу їх надання до 27 червня 2020 року.
Вказує, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 було складено слідчим та затверджено прокурором 17 червня 2020 року, тобто до закінчення виконання вимог ст. 290 КПК України, але у зв`язку з тим, що строк надання доказів стороною захисту відповідно до листа не пройшов, обвинувальний акт стороні захисту не вручався, оскільки не була завершена стадія ознайомлення з матеріалами, які повинна була надати сторона захисту стороні обвинувачення.
У зв`язку з наведеним вище вважає, що у зв`язку з тим, що стороною захисту у визначений строк докази стороні обвинувачення надані не були, виконання вимог ст. 290 КПК України тривало зі стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з 11 червня 2020 року до часу вручення обвинувального акта підозрюваному ОСОБА_4 до 27 червня 2020 року.
Крім того, прокурор зазначає, що після вручення копій обвинувального акта стороні захисту, обвинувальний акт супровідним листом за №32/04/4-2779-18 був направлений 30 червня 2020 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та вкладкою руху у кримінальному провадженні.
Також прокурор вважає, що апеляційний суд формально розглянув його апеляційну скаргу, безпідставно та невмотивовано відхилив її та порушив вимоги ст. 419 КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
За правилами, встановленими ч. ч. 1, 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Як убачається з копій оскаржуваних судових рішень, суд першої інстанції, врахувавши дані матеріалів провадження та з посиланням на вищезазначені норми закону дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області після закінчення строку досудового розслідування, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 необхідно закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Із зазначеним висновком суду першої інстанції погодився й апеляційний суд.

Так, апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, доводи якої є аналогічними за змістом з його касаційною скаргою, у своєму рішенні зазначив, що як убачається з матеріалів провадження, 16 січня 2020 року в межах кримінального провадження № 0000015 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України.
11 березня 2020 року підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, з якими вони ознайомились у період

з 11 березня 2020 року до 17 червня 2020 року, що, з огляду на приписи ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строк досудового розслідування, тому досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинно було бути закінчене до 22 червня 2020 року.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 стосовно ОСОБА_4 складений та затверджений прокурором ОСОБА_6 17 червня 2020 року і 27 червня 2020 року його копія була вручена ОСОБА_4 , а його захиснику 30 червня 2020 року та в той же день обвинувальний акт було направлено до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, тобто після закінчення строків досудового розслідування.
При цьому апеляційний суд наголосив, що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що направлення обвинувального акту до суду після закінчення строків досудового розслідування було пов`язано з необхідністю виконання стороною захисту вимог ч. 6 ст. 290 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про направлення прокурором обвинувального акту до суду після закінчення строків досудового розслідування.
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції правильно врахувала висновки щодо застосування норм права, які містяться у постановах Верховного Суду

від 21 квітня 2021 року у справі №991/6516/20 та від 26 травня 2021 року у справі №199/4574/21, і зазначила, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 22 червня 2020 року, а направлення обвинувального акту до суду було здійснено поза межами строків досудового розслідування, а тому законно та обґрунтовано закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На переконання колегії суддів касаційної інстанції, підстав для сумніву в правильності таких висновків судів першої та апеляційної інстанції немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Інших доводів стосовно незаконності судових рішень, які могли би бути підставами для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень, касаційна скаргане містить.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги прокурора з мотивів, наведених у ній, немає, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2021 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 4 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3