Провадження № 1-кп/947/461/22
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
23.02.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у об`єднаному кримінальному проваджені №0002766 від 23.07.2018 та №0000644 від 17.02.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Любашівка Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий:

- 06.12.2010 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 06.12.2013 по відбуттю строку покарання;

- 30.05.2011 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 06.12.2013 по відбуттю строку покарання;

- 24.07.2014 Київським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 11.08.2016 по відбуттю строку покарання;

- 25.09.2017 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 17.02.2018 по відбуттю строку покарання;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується, а розгляд справи закінчити в межах дії попередньої ухвали суду не представляється можливим через неявку свідків.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 , будучи судимим, обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисних злочинів проти власновсті, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що він може скоїти інше кримінальне правопорушення та здійснити спробу переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні. ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працевлаштований, постійного і офіційного джерела прибутку не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, має незняту і непогашену судимість, перебував у розшуку. Прокурор вважає, що на підставі викладених обставин існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які у теперішній час не зменшились та виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_3 .
Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого і заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики прокурором не доведені, що у справі допитані потерпілі і деякі свідки, а тому обвинувачений не може перешкоджати кримінальному провадженню і не може незаконно впливати на них, а отже ризики зменшилися. ОСОБА_3 намірів порушувати обов`язки не має, може проживати у знайомих за відомою суду адресою, надто довго тримається під вартою без обвинувального вироку суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.
Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт через превентивність властивості найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який запобігає реалізації наявних ризиків.
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що з обвинувальних актів і досліджених судом доказів вбачається, щодо на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 зібрані певні докази у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, не має легітимного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, має не зняту і непогашену судимість, перебував у розшуку, був затриманий на виконання ухвали суду;

може незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, яких ще не допитано, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини та оспорювання обвинувачення, відмови обвинуваченого від явки із зізнанням;

може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на висунуте йому обвинувачення по двох злочинах та наявність судимості за вчинення умисних злочинів проти власності.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, крім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Шалімов проти України».
Обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , свідчать про суспільний інтерес конкретного кримінального правопорушення, який, з огляду на презумпцію невинуватості, переважає над особистою волею обвинуваченого.
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчинених кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що злочини вчинені без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Разом з тим, з огляду на тривалість кримінального провадження в суді, фактичні обставини кримінальних проваджень, зволікання прокурора у наданні доказів, суд вважає можливим зменшити розмір застави.
Підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 24.04.2022.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30000 (Тридцять тисяч) грн.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на строк два місяця з дня звільнення його з під варти:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання, контактнів номерів телефону.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити в задоволені клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1