ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1458/20
провадження № 1-кп/691/252/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора, в кримінальному провадженні № 0000118 відомості внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19 серпня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Городище, Черкаської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області на розгляді перебуває обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за матеріалами кримінального провадження № 0000118, внесеного до ЄРДР 19 серпня 2020 року, що надійшов 29.12.2020 року.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні злочину за ч.2 ст.190 КК України, за таких обставин. ОСОБА_5 10 червня 2008 року, будучи, відповідно до рішення Виконавчого комітету Городищенської міської ради від 07.10.1998 року № 237 "Про призначення опікуном ОСОБА_5 над ОСОБА_6 " призначеним опікуном ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації, що за адресою: вул. Миру, 118, м. Городище, Черкаської області, звернувся із заявою № 1078 про призначення усіх видів соціальної допомоги, за призначенням допомоги особі з інвалідністю І групи з надбавкою на догляд за інвалідом з дитинства І групи підопічної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" № 2109 - ІІІ від 16 листопада 2000 року, ОСОБА_5 призначено вказану допомогу на догляд ОСОБА_6 з 10 червня 2008 року. За даними Городищенського РВ ДРАЦС встановлено, що ОСОБА_6 , згідно актового запису про смерть № 162 від 25 червня 2015 року - померла, про що ОСОБА_5 мав повідомити Управління соціального захисту населення Городищенської РДА, згідно п.3.15 "Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства фінансів України № 226/293/169 від 30 квітня 2002 року та заявив про призначення усіх видів соціальної допомоги від 10.06.200 № 1078, якою останній під підпис зобовязався у разі змін у складі сімї, у період призначення та виплати допомоги, у тому числі, відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам" повідомляти органи праці та соціального захисту населення, однак в порушення вищезазначених норм законодавства, своїми діями (бездіяльністю), з метою заволодіння державними коштами, шляхом обману, з червня 2015 року по лютий 2020 року, не повідомив Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації про смерть підопічної ОСОБА_6 , в звязку з чим, шахрайським шляхом, неправомірно заволодів надмірно виплаченими бюджетними коштами у сумі 149 831 гривня 90 копійок.

Ухвалою судді від 30.12.2020 призначено підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні, та 06.07.2021 року вирішено питання щодо заміни потерпілої сторони.

03.11.2021 в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у звязку із зміною обстановки та втратою суспільної небезпечності особи обвинуваченого на підставі статті 48 КК України та закриття кримінального провадження, про що подав письмове клопотання. Вказує, що у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000118 від 19 серпня 2020 року, ОСОБА_5 у повному обсязі відшкодував завдану його неправомірними діями шкоду на користь Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, та перестав бути суспільно небезпечною особою. Наявні обєктивні життєві обставини (умови), в яких обвинувачений перебував на час вчинення ним вказаного та які значною мірою вплинули на його суспільну небезпечність, а також той факт, що протягом певного часу після його вчинення обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент його вчинення, змінилася таким чином, що позитивно і суттєво впливає на нього і переконливо робить маловірогідним або унеможливлює вчинення ОСОБА_5 нового тотожного або однорідного злочину.

Представник потерпілого Управління соціального захисту населення Черкаської районної державної адміністрації ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, надав до суду заяву від 03.11.2021 року, в яікй просив провести судове засіданні призначене на 03.11.2021 без його участі, повністю підтримує сторону обвинувачення, у звязку з відшкодуванням матеріальних збитків обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі притензій до нього не мають.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити судовий розгляд, з вирішенням заявленого прокурором клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив, надав згоду на закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття, та йому розяснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи, вину в предявленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України визнав, в обсязі обвинувачення та підтвердив фактичні обставини справи, вказав, що був призначений опікуном ОСОБА_6 , отримував допомогу згідно поданої заяви до Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації, підопічна була недієздатна, картка на виплату оформлена на його прізвище, коли померла підопічна ОСОБА_6 знав, як і те, що в разі її смерті необхідно повідомити орган, який здійснював нарахування, з метою припинення виплат, зі слів родичів, які здійснювали поховання, документи про смерть ОСОБА_6 були подані УСЗН, після смерті підопічної нарахування продовжувалися ще приблизно пяти років, з червня 2015 року по лютий 2020 року, спочатку думав, що то допомога на поховання, потім вважав, що то компенсація за ті роки, з 2002 по 2008 рік, коли ОСОБА_6 не отримувала допомогу як інвалід з дитинства, в 2020 році виплата припинилася, звернувся до УСЗН Городищенської РДА Черкаської області з питанням чому призупинили виплату, причину не назвали, згодом звернулися соціальні працівники та сказали, що нарахування були помилкові, запропонували напротязі року повернути кошти, які були отримані після смерті ОСОБА_6 , кошти в сумі 149 831,90 грн. повертав частинами, остаття сума мала місце у вересні.2020 року.

Захисник (адвокат) ОСОБА_4 підтримала обвинуваченого, вважає, що наявні правові підстави для закриття кримінального провадження у звязку із зміною обстановки та втратою суспільної небезпечності особи підзахисного на підставі статті 48 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно змісту статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 25 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" розяснено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки: 1) вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або 2) особа перестала бути суспільно небезпечною. Звільнення від кримінальної відповідальності даного виду - право, а не обовязок суду, який вирішує питання про застосування статті 48 КК України у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру й ступеня суспільної небезпечності злочину, тяжкості заподіяної ним шкоди, часу, який сплив з часу забороненого діяння, важливості і значущості обставин, які свідчать про зміну обстановки.

Така позиція відповідає висновкам щодо застосування цієї норми права, викладеним у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №509/5265/17 та від 23 січня 2020 року у справі №161/1390/19.

У разі, коли суд зробить висновок про те, що, незважаючи на істотну зміну зовнішньої обстановки, суспільна небезпечність вчиненого діяння не відпала або винна особа не перестала бути суспільно небезпечною, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України не допускається.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Під зміною обстановки, внаслідок якої діяння втратило суспільну небезпечність, слід розуміти обєктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).

Втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки - це втрата ним зовсім суспільної небезпечності або втрата її в такій мірі, за якої діяння визнається незлочинним. Згідно зі статтею 11 Кримінального кодексу України суспільна небезпечність, що притаманна злочину, має місце там, де діяння заподіяло істотну шкоду або могло заподіяти таку шкоду фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 КК України віднесено до не тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, усвідомив протиправність своїх дій, завдана шкода є відшкодованою в повному обсязі, зміна обстановки у вигляді того факту, що обвинувачений змінив своє ставлення до скоєного, інших правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, на даний час не є суспільно-небезпечим, а також діяння, у вчиненні якого він обвинувачується втратило суспільну-небезпеку.

Наведені обставини свідчать про зміну обєктивних (зовнішніх) умов життя, у яких перебував обвинувачений на час вчинення злочину, та які значною мірою позначались на його суспільній небезпечності. Суд вважає, що на даний час обвинувачений і сама обстановка навколо нього зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення ним нового злочину, а тому приходить до переконання, що вчинений ОСОБА_5 злочин втратив суспільну небезпеку, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відповідальності і закриття відносно нього кримінального провадження, оскільки на час розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки, обвинувачений перестав бути суспільно-небезпечною особою.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 48 КК України, ст.ст.284, 286, 288, 372, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у звязку із зміною обстановки та втратою суспільної небезпечності особи обвинуваченого на підставі статті 48 КК України та закриття кримінального провадження, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі ст.48 КК України, у звязку із зміною обстановки та втратою суспільної небезпечності особи обвинуваченого.

Кримінальне провадження № 0000118 внесене 19 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1