Справа № 165/291/21 Провадження № 1-кп/165/111/22 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду, в місті Нововолинську кримінальне провадження №0000246 від 24 червня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, -

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.186, ч.4 ст.187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Вказує, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу на досудовому розслідуванні та передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшилися, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому провадженні та може вчиняти нові кримінальні правопорушення, що унеможливлює застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Просив також врахувати, що останній обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, рініше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі та зареєстрованого місця проживання в межах Волинської області немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Просив суд змінити застосований до нього раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, або ж визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_8 вказав на те, що існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведено, обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Належну поведінку обвинуваченого, на його думку, убезпечить запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та їх захисники підтримали думку ОСОБА_5 та його захисника.

Заслухавши думку учасників процесу щодо клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує тяжкість покарання передбаченого санкціями ч.5 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, те, що злочини в яких обвинувачується ОСОБА_5 відносяться до особливо тяжких злочинів, бере до уваги вік обвинуваченого, його стан здоров`я та те, що ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, немає постійної роботи, легальних джерел доходів та постійного місця проживання в межах Волинської області, а наявні соціальні зв`язки недостатні для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, що в сукупності вказує на продовження існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, які були враховані слідчим суддею при обранні такого виду запобіжного заходу та судом при його продовженні, і на даній стадії судового розгляду не зменшились.

Саме наведені вище обставини, на думку суду, дають підстави зробити висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж як тримання під вартою, не зможе запобігти і є недостатнім для запобігання ризикам, що існують на даній стадії судового розгляду і передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає задоволенню.

Продовжуючи строк тримання під вартою на шістдесят днів, суд враховує наявність суспільного інтересу, який незважаючи на призупцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При цьому, суд не бере до уваги доводи захисника обвинуваченого про відсутність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені ще на стадії досудового розслідування кримінального провадження, оскільки такі твердження останнього не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, суд, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, приходить до висновку, що відсутні підстави визначення йому застави.

Керуючись ст. 177, ст.178, ст.183, ст.193, ст.194, ст.196, ст.197, ст.199, ст.205, ст.309, ст.315 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити застосування запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 20 січня 2022 року до 20 березня 2022 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 20 березня 2022 року включно.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1