Справа № 212/8617/21
У Х В А Л А

про запобіжний захід

17 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 мотивуючи тим, що на сьогоднішній день наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який до затримання не працював, не одружений, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, а також обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, суд приймає до уваги кількість епізодів та те, що два з них вчинені у період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурором у клопотанні наведені відомості, що дають підстави обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду, а тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обвинуваченим не наведені докази про наявність міцних соціальних зв`язків. Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та в судовому засіданні такі відомості не надані та не доведені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою до 12.01.2022 року, включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1