Справа № 729/1267/21
1-кс/729/90/21 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 р. слідчий суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

скаржника ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання віділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , начальника сектору дізнання віділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 та прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
Скаржниця ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить прискорити терміни розслідування у кримінальному провадженні, пов`язані з одночасним допитом свідків та виконання ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.05.2021 року, а також здійснити примусовий привід осіб зазначених у скарзі для одночасного допиту.

Скаржниця в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила задовольнити скаргу.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що його бездіяльність у кримінальному провадженні №120 202 700 800 000 99 від 12.03.2020, за ч.1 ст.129 КК України відсутня. Ним приймаються всі міри для виконання клопотання скаржниці, пов`язаного з одночасним допитом свідків, вчасно надаються відповіді на звернення скаржниці.

Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги.

Начальник сектору дізнання відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена.

Заслухавши пояснення скаржниці, дізнавача, прокурора ,перевіривши інші матеріали скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України 1. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні СД ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №120 202 700 800 000 99, яке внесено до ЄРДР 12.03.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

За змістом скарги, ОСОБА_3 просить слідчого суддю прискорити термін розслідування кримінального провадження, пов`язаного з одночасним допитом свідків та виконання ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27.05.2021 року, а також винести постанову про примусовий привід осіб зазначених у скарзі для одночасного допиту.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, перевіряти законність прийнятої слідчим постанови.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 р. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з ч. 1ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України, передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1ст. 303 КПК України, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно дост. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, й інші процесуальні дії, які слідчий, дізнавач зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не набудь-яку бездіяльність,а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема,ст. 303 КПК України, не передбачено право скаржника оскаржувати не визначені, абстрактні, прямо не зазначені Кодексом дії (бездіяльність) слідчого та спонукання слідчого до виконання своїх обов`язків.

Відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що скаржником оскаржена бездіяльність дізнавача, прокурора, яка полягала у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк на підставі ст. 303 КПК України.

З норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого, дізнавача у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом з тим, нормами КПК України не передбачено право слідчого судді надавати вказівку на здійснення процесуальній діяльності, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію, а саме розглянути звернення та постановити процесуальне рішення.

Згідно ч.1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Поряд із тим, варто зауважити, що ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не передбачено постановлення слідчим суддею ухвали про прискорення термінів розслідування, пов`язаного з одночасним допитом свідків та прискорити виконання ухвали суду, а також винести рішення про примусовий привід свідків.

У даному випадку зазначені вимоги в скарзі виходять за межі повноважень слідчого судді, оскільки постановлення такого рішення слідчим суддею не передбачено кримінально-процесуальним законодавством.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання віділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , начальника сектору дізнання віділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 та прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1