Справа № 559/1807/21
Провадження № 1-кп/559/258/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000247 від 12.07.2021 та №0000272 від 03.07.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого,- за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.3 ст. 185 КК України,-
за участі: зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , а також потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И В:
03 липня 2021 року приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 прийшов на подвір`я господарства, яке розташоване за вищевказаною адресою, де скориставшись відсутністю власника господарства та інших сторонніх осіб, через не зачинені двері проник до середини будинку, звідки таємно викрав мобільний телефон, марки «Хіоmі Redmi 9С», вартістю 2921,58 грн. Розпорядившись викраденим телефоном на власний розсуд, ОСОБА_3 спричинив для потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2921,58 грн. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_3 10 липня 2021 року близько 19 години 00 хвилин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до торгового кіоску по АДРЕСА_3 , де відволікши увагу потерпілої ОСОБА_6 , всупереч її волі, розуміючи, що за його діями спостерігає потерпіла, з прилавка вказаного кіоску відкрито викрав гаманець вартістю 35 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень і пенсійне посвідчення на ім`я, ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 разом з викраденим майном, ігноруючи прохання повернути викрадене, почав тікати далі по вулиці, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , про те не зміг розпорядитися викраденим, оскільки його злочинні дії були припинені потерпілою та перехожими, які його затримали й повернули викрадене. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі. Зараз дуже розкаюється у вчиненому. Фактичні обставини справи не оспорює. Від дачі пояснень відмовився згідно ст. 63 Конституції України, лише уточнив, що по епізоду за ч.3 ст. 185 КК України він викрадав телефон, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона є інвалідом ІІІ групи. Телефон, який викрав ОСОБА_3 був для 15-річного внука, який навіть не встиг ним натішитись. Старший внук спав, а ще двоє менших внуків двох і чотирьох років гралися, коли ОСОБА_3 проник в будинок і викрав телефон. Збитки не відшкодовано і вона не прощає обвинуваченого. Фактичні обставини справи не оспорює.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні фактичні обставини справи не оспорює. Пояснила, що вона є приватним підприємцем, торгує в літній період овочами та фруктами. Коли була подія, то вона вже закривалась, але прийшов якийсь нещасний побитий чоловік і попросив води. Вона торгувала квасом, а не водою, але пошкодувала його й стала наливати квас, щоб напився, при цьому поклала гаманець на прилавок. А він схопив гаманець і почав втікати, кричала, щоб зупинився. В гаманці було 150 грн. для онкохворої дитини і він вийняв ті гроші. Вона догнала і вирвала з його рук і гаманець, і гроші, давши стусана. На наступний день вона впізнала його, а він попросив вибачення. Пробачила і претензій не має.
За клопотанням учасників, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, й проти цього не заперечують сторони обвинувачення та захисту, а також потерпілі. При цьому всі правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції немає, а також суд роз`яснив усім, що в такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно та закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а тому ці дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15 - ч .2 ст.186 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є тяжкими злочинами; дані про особу винного, який раніше судимий (а.с. 41 т.3, 49-50 т.4), згідно характеристики з місця проживання скарг та зауважень не надходило (а.с.43 т.3, а.с.53 т.4), проживає разом з матір`ю (а.с.44 т.3, а.с.53 т.4), не перебуває на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.с.42 т.3, а.с.51 т.4).Суд бере до уваги, що 18.10.2018 вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. 31.10.2020 відповідно до ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області на підставі ст.81 КК України ОСОБА_3 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з не відбутою частиною покарання 11 місяців 14 днів (а.с. 47, 60 т.4), тож вчинив нові корисливі злочини під час відбування умовно-дострокового звільнення. Також суд враховує згідно ст. 68 КК України ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: 1) щире каяття та 2) активне сприяння розкриттю злочину, згідно п.1 ч.1 ст. 66 КК України. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив два кримінальні правопорушення після умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, враховуючи всі викладені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що його виправлення без ізоляції від суспільства неможливе. Тому необхідно призначити реальну міру покарання і взяти під варту в залі суду. Обираючи спосіб остаточного визначення покарань, суд враховує пом`якшуючі обставини та вважає за необхідне застосувати часткове, а не повне складання, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нового злочину, і відповідає меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.
Судові витрати за проведення судових товарознавчих експертиз, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 124, 127, ст. 349, ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_3 призначити шляхом часткового складання покарань з попереднім вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18.10.2018 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 2 (два) місяці.

Взяти ОСОБА_3 під варту в залі суду. Початок строку відбування покарання рахувати з дня взяття під варту 19.10.2021.

Речові докази в справі: грошові кошти в сумі 150 грн. купюрами номіналом 50 та 100 гривень, гаманець чорного кольору з написом «Conevo» та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 залишити в її користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету 1029 (одну тисячу двадцять дев`ять) грн. 72 коп. за проведення судових експертиз.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1