Справа № 462/8520/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1342/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 року про застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) тимчасового арешту,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про тимчасовий арешт ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 )

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 р. задоволено клопотання керівника Франківської окуружної прокуратури м. Львова ОСОБА_11 про застосування тимчасового арешту до затриманої.

Застосовано тимчасовий арешт стосовно громадянки Турецької Республіки Дульгер ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 40 діб до надходження запиту про її видачу від компетентних органів Держави Катар.

Строк тимчасового арешту постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 20.11.2021 року по 29.12.2021 року включно.

Утримувати ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що в судовому засіданні встановлено і підтверджується матеріалами клопотання, що ініціатором розшуку затриманої є Держава Катар. Інкримінований ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) злочин за законодавством України відповідає кваліфікації, ст. 190 КК України. Крім цього, слідчий суддя вказав, що враховує достатність належних та допустимих доказів, доданих до клопотання та передбачених ч.4 ст.583 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що доводи захисника щодо відсутності достатніх доказів для застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), до уваги не приймає, оскільки надані прокурором документи містять дані про перебування ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в міжнародному розшуку. Достовірність таких даних підтверджується інформацією Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України. Злочин, за який запитано видачу (шахрайство), передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України (частину статті 190 КК України) не зазначено.

На дану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування тимчасового арешту, та звільнити ОСОБА_6 (Meryem Nur Dulger) з-під варти у залі суду.

В обґрунтування вказує, що до клопотання не додано копію запиту компетентного органу іноземної держави, про тимчасовий арешт ОСОБА_6 (Meryem Nur Dulger) та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, засвідчені центральним органом України.

Наголошує, що її заперечення, як захисника, щодо відсутності документу, передбаченого п. 2 ч. 4 ст. 538 КПК України було проігноровано судом. Натомість, суд з`ясовував у її підзахисної чи мало місце отримання нею кредитних коштів в іноземній державі, у якій сумі, чи вона повернула кошти, тобто питання, які при розгляді слідчим суддею клопотання про застосування тимчасового арешту не з`ясовуються, адже законодавство передбачає, що при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи.

Звертає увагу, що текст клопотання було вручено її підзахисній українською мовою, незважаючи на те, що вона нею не володіє. Навіть ця обставина не вплинула на суд з метою того, щоб відмовити у задоволенні цього клопотання. Лише після її повторного і наполегливого клопотання ОСОБА_6 (Meryem Nur Dulger) суд надав час прокурору для перекладу клопотання турецькою мовою, що також свідчить про порушення прав підзахисної.

Апелянт вважає, що долучені до клопотання фотокопії листа підрозділу міжнародного поліцейського співробітництва при ГУ НП у Львівській області від 20.11.2021 року №20/25329 та витяг з інформаційної системи «Інтерполу», не можна розцінювати як копію запиту компетентного органу іноземної держави, про тимчасовий арешт та документу, що передбачає обрання щодо розшукуваної особи запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, засвідчену центральним органом України, що відповідно до ст. 583 КПК України повинно подаватися разом із клопотанням на розгляд слідчому судді.

Вказані фотокопії документів не завірені належним чином, у зв`язку із чим, не можливо переконатися у достовірності даних, що в них містяться.

Крім того, частина доданих до клопотання матеріалів складені іноземною мовою та не перекладені державною мовою. У зв`язку із чим, складені іноземною мовою фотокопії документів, унеможливлюють їх вивчення та врахування слідчим суддею їх змісту при вирішені клопотання про застосування тимчасового арешту. Адже, відповідно до ч. 1 ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Звертає увагу, що у своєму клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_6 (Meryem Nur Dulger) тимчасовий арешт, строком на 40 діб до надходження запиту про її видачу з компетентних органів Держави Катар, вказуючи, що покарання, яке планує застосувати до неї запитуюча сторона - 3 місяці арешту.

Вказує, що відповідно до положень ч.1 ст. 573 КПК України, запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Запит компетентного органу іноземної держави про видачу особи може розглядатися лише у разі дотримання вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, щодо якої вирішується питання про тимчасовий арешт ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечив апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Згідно з матеріалами провадження, що 20.11.2021 року в період часу 17.30 год. по 20.00 год. під час здійснення прикордонного контролю у пункті пропуску через державний кордон «Львів» начальником відділу 2 групи інспекторів прикордонного контролю 1-го відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у міжнародному аеропорті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » імені Данила Галицького, що за адресою : м. Львів, вул. Любінська, 168, затримано громадянку Турецької Республіки Дульгер ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якої відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» (відомості про особу, що передбачають її затримання (арешт) та подальшу екстрадицію). Вказана особа значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Держави Катар для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст.1 / 357 КК Держави Катар шахрайство. Начальник відділу 2 групи інспекторів прикордонного контролю 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відносно громадянки Турецької Республіки Дульгер ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ), склала протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, як особи яка перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Держави Катар.

Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва Національна поліція України (лист №20/25329/ від 20.11.2021 року) підтверджено факт перебування громадянки Турецької Республіки Дульгер ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) у міжнародному розшуку.

Затримана ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 на час розгляду клопотання, в тому числі в судовому засіданні, не надала згоди на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку.

Інкримінований ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) злочин за законодавством України відповідає кваліфікації, передбаченій ст. 190 КК України і є екстрадиційним.

Статтею 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 583 КПК України, при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) слідчий суддя виходив з того, що, надані прокурором документи містять дані про перебування ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в міжнародному розшуку. Достовірність таких даних підтверджується інформацією Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України. Злочин, за який запитано видачу (шахрайство), передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України (частину статті 190 КК України) не зазначено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про незаконність тимчасового арешту не узгоджуються з вимогами ст.583 КПК України, оскільки для тимчасового арешту ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) існували відповідні правові підстави - остання перебувала у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави (Держави Катар), які висловили бажання її арештувати.

При цьому апеляційний суд зазначає, що на стадії застосування до особи тимчасового арешту слідчий суддя не досліджує питання про винуватість або невинуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, який зазначив, що прокурором надано у повному обсязі перелік документів, відповідно до вимог ч. 4 ст. 583 КПК України, які є допустимими доказами, а тому, на підставі ст. 583 КПК України, існує необхідність застосування до ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) тимчасового арешту до надходження запиту про її видачу від компетентних органів Держави Катар.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту слідчий суддя дотримався вимог ст. 583 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа затриманої, перевірені документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

Доводи захисника з приводу неналежності наданих прокурором процесуальних документів до клопотання, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Інші доводи апеляційної скарги не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Та обставина, що 09.12.2021 та 12.12.2021 року прокуратурою з питань забезпечення виконання покарань (м.Доха, Катар) подано клопотання про примирення з обвинуваченою ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) не може вплинути на законність рішення, постановленого 23 листопада 2021 року.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422, 583 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 р. про тимчасовий арешт застосований до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді