Справа № 447/3972/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1238/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року м. Львів.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 грудня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_7

захисника засудженого адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою спільне подання ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» та спостережної комісії Стрийської районної державної адміністрації задоволено. Звільнено умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців 5 (п`ять) днів.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 .

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржене рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , належним чином не вмотивоване, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці, не довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися з врахуванням даних про його попередні судимості, поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі. Окрім того, засуджений , будучи працевлаштованим в установі, де відбуває покарання, не відшкодував і не виявляє бажання відшкодовувати судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 5005,00 грн., які було стягнуто з нього вироком суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Апеляційним судом встановлено, що 05.05.2020 вироком Шумського районного суду Тернопільської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України визначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Кінець строку відбування покарання 22.06.2023.
Адміністрація установи виконання покарань клопотала про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 так як він відбув встановлену законом частину покарання, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці 3 (три) рази заохочувався, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності» та «Професія», прагне до їх реалізації. За час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягався. Виконавчих листів немає.
Засуджений є інвалідом ІІ групи, згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №053012, інвалідність встановлена до 01.09.2023, засудженому показана нескладна легка фізична праця у спеціально створених умовах. Крім того, засуджений записаний батьком трьох малолітніх дітей: доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серій НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 відповідно. Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , матір дітей ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до довідки від 17.11.2021, виданої бухгалтером ДУ «МВК №50», засуджений не має стягнень за виконавчими листами.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою такого рішення є достовірність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002, оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив, як на самого засудженого, так і на інших осіб, суд повинен приділяти особливу увагу позиції представників органу, який відає виконанням покарання, позиції спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_7 , яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його попередні судимості, поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_7 , наявність на утримання трьох неповнолітніх дітей, щодо яких останній не позбавлений батьківських прав та які є напівсиротами, оскільки мати дітей - ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , тяжкість вчиненого ним злочину, за який відбуває покарання, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення та застосування до нього положень ст. 81 КК України.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора є безпідставними і такими що не підтверджуються матеріалами справи та не заслуговують на увагу.
Апеляційний суд цілком погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що поведінка засудженого, наявність у засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання трьох заохочень та відсутність дисциплінарних стягнень свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення, належно виконує законні вимоги представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка була і є для нього обов`язком упродовж строку відбування покарання.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення а ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована.
Керуючись 404, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 грудня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4