Справа №577/2609/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1395/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
Іменем України

01 грудня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 577/2609/20 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2021, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима

визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У провадженні апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_12 та обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2021, за яким ОСОБА_10 визнана винною за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК, і їй призначене покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців та 3 місяці арешту відповідно. Згідно ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначене покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано 1 рік 7 місяців позбавлення волі невідбутої частини покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2019 і остаточно визначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 26.04.2021. До набрання вироком законної сили, але не більше ніж два місяця, залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка просила продовжити ОСОБА_10 строк тримання під вартою, доводи обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_11 , які не заперечували проти продовження строку тримання під вартою, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що обвинуваченій ОСОБА_10 необхідно продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 405 КПК, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, а згідно ч. 2 ст. 331 цього Кодексу, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу (ч. 3 ст. 331 КПК).

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів, дотримавшись вимог ст. 183, 194, 197 і 199 КПК, з`ясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшла висновку про те, що наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшилися, а також, що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення встановленого у вироку суду першої інстанції строку тримання обвинуваченої під вартою.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2021 ОСОБА_10 визнана винною за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК, і їй призначене покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців та 3 місяці арешту відповідно. Згідно ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано 1 рік 7 місяців позбавлення волі невідбутої частини покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2019 і остаточно визначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 26.04.2021.

Таким чином, ОСОБА_10 є обвинуваченою у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення на даний момент вже вирішена судом першої інстанції при ухваленні вироку, тому на стадії продовження запобіжного заходу до апеляційного перегляду цього судового рішення по суті апеляційних скарг, колегія суддів не уповноважена давати оцінку дослідженим доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, а також необхідності (доцільності) тримання обвинуваченої під вартою для їх запобігання.

Ризик переховування від суду є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_10 умисно, систематично та цілеспрямовано ухилялася від розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, у зв`язку з чим була оголошена в розшук та ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.04.2021 до неї був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також є цілком виправданим ризик вчинення ОСОБА_10 нового кримінального правопорушення, зважаючи на попередню поведінку останньої, яка дає підстави для очікувань, що вона не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема може свідчити те, що вона судима за вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти власності, на шлях виправлення не стала та знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, у цьому кримінальному провадженні права та інтереси сторони захисту.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню встановленим ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу перебування обвинуваченої під вартою. При цьому, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу, колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, а тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_10 строк тримання під вартою, але не більше, як на шістдесят днів.

Керуючись ст. 183, 194, 196, 197, 199, 331, 405 КПК України,

постановила:

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_13 строк тримання під вартою на 60 днів до 28.01.2022 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4