ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1696/21 Справа № 204/7793/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника третьої особи,
щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000589,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року клопотання дізнавача СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000589 від 06.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, було задоволено.
Накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучено під час огляду 06.10.2021 року, а саме на транспортний засіб «Mitsubishi Montero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , сірого кольору, ключі від вказаного транспортного засобу; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.
Рішення суду обґрунтовано тим, що СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000589 від 06.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. З метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному вигляді, проведення експертного дослідження вилученого транспортного засобу, клопотання дізнавача належить задовольнити.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а сам судовий розгляд був неповним, оскільки судом першої інстанції не були належним чином дослідженні обставини справи та матеріали кримінального провадження № 0000589 від 06.10.2021 року, що призвело до суттєвого порушення вимог кримінального процесуального закону, а також прав учасників кримінального провадження.
Звертає увагу на те, що реєстраційний номер транспортного засобу, на який було накладено арешт ухвалою від 11.10.2021 року, а саме НОМЕР_1 . Фактично судом першої інстанції накладено арешт на автомобіль Мерседес Бенц S550 (витяг з сайту перевірки полісів страхування додається), а не Mitsubishi montero, оскільки реєстраційні номери CA0001АР та НОМЕР_4 хоча і схожі між собою, але кардинально відрізняються один від одного. Номер шасі вказаний судом вірно, але це все одно не може бути просто помилкою, адже суд повинен ретельно досліджувати матеріали справи, оскільки вирішується питання про обмеження права власності яке гарантовано ст. 41 Конституції України.
Вказує, що накладаючи арешт на зазначене у клопотанні майно, яке тимчасово вилучене під час огляду, суд не з`ясував ні правову підставу, ні правовий статус цього майна та фактично не досліджував матеріали справи, адже, як зазначено вище, протоколом огляду підтверджується, що він проводився за адресою вул. Боброва 12, але фактично ОСОБА_8 , який керував вище зазначеним автомобілем, був зупинений та затриманий за адресою пр. Нігояна 4, у м. Дніпрі. Факт затримання гр. ОСОБА_10 разом з його автомобілем за адресою пр. Нігояна, 4 судом першої інстанції було встановлено, але не надано відповідної правової оцінки, яким же чином затриманий опинився за адресою АДРЕСА_1 , де і проводився огляд та тимчасове вилучення майна гр. ОСОБА_8 . Твердження ж ОСОБА_8 щодо проведення огляду без його згоди, а також без понятих, які були запрошені вже після огляду та складання протоколу, взагалі судом залишено поза увагою.
Апелянт зазначає, що не було повідомлено про розгляд у суді клопотання про накладення арешту на майно усіх власників тимчасово вилученого 06.10.2021 р. майна, оскільки вищевказаний автомобіль зареєстровано на юридичну особу ПП «БУДІВЕЛЬНО- ТРАНСПОРТНІ РОБОТИ - С», а тому, на думку апелянта, суд першої інстанції проігнорував норму процесуального законодавства щодо обов`язкового виклику вказаних вище осіб, що призвело до порушення їхнього права на справедливий суд.
Посилається на те, що дізнавач звернувся з клопотанням до суду 07.10.2021 р., але воно було розглянуто слідчим суддею з порушенням строків, встановлених ст.. 173 КПК України, тобто понад 72 години.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення даної апеляції, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, щопри вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів випливає, що об`єктивна сторона розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, полягає у тому, що 06.10.2021 року біля будинку №4 по пр.С.Нігояна в м.Дніпро співробітниками поліції було зупинено автомобіль «Mitsubishi Montero», реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , та під час огляду було встановлено, що вказаний автомобіль має ознаки підробки вузлів та агрегатів.(ЖЕО 22170).
06.10.2021року сектором дізнання ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000589, за попередньою кваліфікацією ст..290 КК України, та розпочато досудове розслідування.
В ході проведення огляду 06.10.2021 року, який здійснювався за адресою: м. Дніпро, вул.. Боброва, 12, був вилучений автомобіль «Mitsubishi Montero», реєстраційний номер НОМЕР_4 , vin НОМЕР_2 , сірого кольору, який був поміщений на штраф-майданчик за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 105.
Постановою дізнавача сектору дізнання ОСОБА_9 від 06.10.2021 року транспортний засіб «Mitsubishi Montero» реєстраційний номер НОМЕР_4 , vin НОМЕР_2 , сірого кольору, ключі до вказаного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які були вилучені 06.10.2021 року в ході огляду, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000589.
Також з наданих матеріалів убачається, що постановами дізнавача СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 07.10.2021 року у кримінальному провадженні № 0000589 було призначено технічну експертизу документів , а саме свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 та трасологічну експертизу з метою з`ясування, чи вносилися зміни в ідентифікаційний номер кузова (двигуна, шасі) автомобіля «Mitsubishi Montero» , д/з НОМЕР_4 , vin НОМЕР_2 , сірого кольору.
Таким чином, з урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання. Тож, арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку слідчого судді та колегії суддів не спростовують.
07.10.2021 року дізнавач СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просив накласти арешт на вищезазначене майно в рамках кримінального провадження №0000589 від 06.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
Апеляційним переглядом встановлено, що з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, встановлення винних осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності, виявлення, вилучення, збереження предметів злочинної діяльності, а також речових доказів, які самі по собі, або в сукупності з іншими речовими доказам можуть відігравати важливе значення під час проведення подальшого досудового розслідування, а також враховуючи необхідність проведення експертного дослідження конструкції кузова, номерів вузлів і агрегатів транспортного засобу задля підтвердження або спростування факту знищення, підробки, заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, що передбачено статтею 290 КК України, саме експертним шляхом, слідчим суддею цілком законно та обгрунтовано в даному випадку було задоволено клопотання дізнавача та накладено арешт на вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно.
Колегія суддів цілком погоджується з висновком слідчого судді про накладення арешту на дане майно, та приходить до висновку, що хоча вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, він також є найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного транспортного засобу, не допущення його приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, неможливо, у зв`язку з чим застосування вказаного заходу дійсно важливе для забезпечення збереження речових доказів.
Що ж стосується посилань апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
Не можуть бути визнані слушними й доводи адвоката стосовно порушення судом першої інстанції строків розгляду клопотання про арешт майна, передбачених ст.. 173 КПК України, з огляду на наступне.
Згідно з ч.6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Статтею 115 КПК України встановлено, що при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.
Матеріалами справи підтверджено, що клопотання дізнавача СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000589 від 06.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, було подано до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 07.10.2021 року та цього ж дня о 16:38 годині, тобто близько до закінчення робочого дня в суді, відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді дане клопотання було зареєстровано за №204/7793/21 (1-кс/204/1885/21) та розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .
Закінчення строку, передбаченого нормою ч.6 ст. 173 КПК України для розгляду зазначеного клопотання, в даному випадку припадав на неробочий день, а саме 10.10.2021 року, тож останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тобто 11.10.2021 року, і слідчим суддею цього дня було розглянуто клопотання дізнавача та постановлено ухвалу про накладення арешту на майно, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Посилання ж адвоката в апеляційній скарзі на той факт, що реєстраційний номер транспортного засобу «Mitsubishi Montero» НОМЕР_4 , vin НОМЕР_2 , сірого кольору, а оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 11.10.2021 року накладено арешт на транспортний засіб «Mitsubishi Montero» НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , сірого кольору, хоча, є слушними, оскільки даний факт дійсно має місце, втім, це є, на думку колегії суддів, звичайною технічною помилкою, яку суд, який її припустився, може виправити в порядку ст. 379 КПК України.
З огляду на вищенаведене підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000589 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4