Справа № 307/3273/21
Провадження №1-кс/307/851/21
УХВАЛА

16 вересня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 - про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Дізнавач СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 14 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Вказує на те, що 13.09.2021 року близько 19:30 год. працівниками ГРПП під час патрулювання зупинено транспортний засіб марки Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , мешк. с. Ганичі. Під час перевірки даного автомобіля встановлено, що номерне позначення кузова з ознаками підробки.
13.09.2021 року працівниками поліції в ході проведення огляду місця події в с. Нересниця по вул. Грушевського автомобіль марки Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спеціальний майданчик тимчасового утримування транспортних засобів при Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області.
14.09.2021 року вказаний вище автомобіль постановою дізнавача визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 (тел.моб. НОМЕР_3 )
Тому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_3 (тел.моб. НОМЕР_5 ).
В судовому засіданні дізнавач заявлене клопотання підтримав та просить його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд клопотання розгляну у його відсутності.
Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Сд Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 14 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
На даному етапі досудового розслідування потреби арешту виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Беручи до уваги вище наведене, суддя вважає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти накласти арешт на тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_3 (тел.моб. НОМЕР_5 ) із забороною розпорядження, користування та відчуження
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити .
Накласти арешт на тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіль марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_1 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_3 (тел.моб. НОМЕР_5 ) із забороною розпорядження, користування та відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1