Справа № 369/4452/19
Провадження № 1-кс/369/2722/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи за поданням начальника Києво-Святошинського РВ Філії ДУ «Центр пробації» у м. києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання ,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2020 року до суду надійшла заява Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №369/4452/19 за поданням начальника Києво-Святошинського РВ Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання.
Заява обґрунтована тим, що під головуванням ОСОБА_3 здійснюється судове провадження щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України (справа № 369/4483/20, провадження № 1-кп/З69/1167/20).
Так суддя ОСОБА_3 зазначає, що наслідки розгляду подання повинні бути враховані при судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та інших - при вирішенні питання про достатнє покарання обвинуваченому у випадку визнання його винуватим в обсязі висунутого обвинувачення, в тому вона не має право брати участь у розгляді подання щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного попереднім вироком суду.
А тому заявляє собі самовідвід у розгляді подання начальника Києво-Святошинського РВ Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді повалення волі на строк 2 (два) роки в у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Сторони у судове засідання не з`явились. Неявка не є перешкодою для розгляду заяви про самовідвід.
Вивчивши подану заяву, суд приходить до наступного.
Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).
У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи або заяви про самовідвід від такого судді.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Отже, викладені в заяві про самовідвід обставини є обґрунтованими, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про її задоволення.
Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи за поданням начальника Києво-Святошинського РВ Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання - задовольнити.
Відвести суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 від розгляду справи за поданням начальника Києво-Святошинського РВ Філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Києво- Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді повалення волі на строк 2 (два) роки у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1