Справа № 487/5781/21
Провадження № 1-кс/487/4907/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20.08.2021 року старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000028, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучені речі та документи під час проведення затримання ОСОБА_5 від 18.08.2021, а саме на шорти темного-синього кольору з маркуванням «Quest8», які вилучено слідчим та поміщено до сейф-пакету M1004731, який підписано слідчим, понятими, іншими учасниками слідчої дії.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучене майно, щодо якого ініційоване клопотання, може бути використано у якості речового доказу у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України на нього необхідно накласти арешт.
Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.
На підставі ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2019 громадянин України ОСОБА_5 уклав з начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб рядового складу, строком на 3 (три) роки.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 04.07.2019 №149-ОС громадянина ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу на посаду електрика-акумуляторника секції спеціальних робіт групи з ремонту техніки відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення інженерно-технічного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоєно військове звання рядового складу «солдат».
Крім цього, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.07.2020 №183-ОС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду електрика-акумуляторника пункту технічного обслуговування та ремонту об`єднаної ремонтно-технічної майстерні відділення технічного забезпечення.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 04.07.2019, тобто з моменту зарахування солдата ОСОБА_5 до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.
Так, ОСОБА_5 , нехтуючи покладеними на нього обов`язками працівника військового правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки скоєння ним кримінальних правопорушень, замість боротьби зі злочинністю, попередження її та профілактики, грубо порушив положення Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дану ним Військову Присягу, згідно з якою він зобов`язувався неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, та інших нормативно-правових актів, вчинив тяжкий умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.
З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_5 , володіючи інформацію про місця зберігання та збуту наркотичних засобів і психотропних речовин у місті Подільськ Одеської області, а також про осіб, які здійснюють неправомірну діяльність зі збуту наркотичних та психотропних речовин, здійснював придання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, з метою її подальшого збуту наркозалежним особам.
Так, 29 липня 2021 року близько 13:40 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , незаконно придбав (у невстановленої досудовим розслідування особи) та зберігав при собі в згортку паперу речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 14,21 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.
У той же день, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 близько 13:50 годин, на подвір`ї перед під`їздом зазначеного будинку з метою отримання незаконного прибутку, збув громадянину ОСОБА_7 який діяв в рамках контролю за вчиненням злочину в згортку паперу речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 14,21 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, за що одержав від ОСОБА_7 неправомірну грошову винагороду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Згідно ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, наркотичні засоби - речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, включені до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.
Відповідно до списку № 1 наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено віднесено «канабіс».
Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свою незаконну діяльність, діючи з єдиним умислом, направленим на збут ОСОБА_7 наркотичних засобів, 18.08.2021 близько 10:00 години шляхом попередньої домовленості та здійснення виклику по мобільному телефону повідомив ОСОБА_7 про намір збути йому особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, у кількості 5 (п`ять) «сірникових коробів» загальною масою близько 15 г за що ОСОБА_7 має надати ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень.
Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 , 18.08.2021 близько 18:30 годин, перебуваючи у АДРЕСА_1 незаконно придбав та зберігав при собі згортку паперу речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою 15 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.
У той же день, близько 18:35 години, за грошову винагороду у розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень, у АДРЕСА_1 , знаходячись на подвір`ї за вищевказаною адресою збув ОСОБА_7 який діяв в рамках контролю за вчиненням злочину в згортку паперу речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору загальною масою близько 15 г, обіг якої обмежено канабіс, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Одразу після вищевказаних подій ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
В ході затримання ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 3 ст. 208 КПК України обшук не проводився, оскільки останній добровільно видав свої шорти темного-синього кольору з маркуванням «Quest8», які вилучено слідчим та поміщено до сейф-пакету M1004731, який підписано слідчим, понятими, іншими учасниками слідчої дії.

Постановою слідчого від 19.08.2021 вилучено майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2021.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим доведено, що вилучені речі відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що добровільно видане майно під час затримання ОСОБА_5 , має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки воно може бути використано у якості речових доказів.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на ці речі для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту речей.
З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у
м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучені речі та документи під час проведення затримання ОСОБА_5 від 18.08.2021, а саме на:

- шорти темно-синього кольору з маркуванням «Quest8», які поміщено до сейф-пакету M1004731, що підписаний слідчим, понятими, іншими учасниками слідчої дії.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити старшому слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1