ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/7109/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1710/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
- потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/818/1710/21 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів Харківська область, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, 2015 року народження, працюючого підсобним робітником у ФОП « ОСОБА_11 », зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

засуджено за ч.1 ст.286 КК України на 1 рік позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 стягнено на користь ОСОБА_9 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 7 000 витрат на правову допомогу;

Як установив суд, 23.04.2020, близько 18:00, ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 33021», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по другорядній дорозі вулиці Григорівське шосе м.Харкова, зупинився перед проїжджою частиною головної дороги проспекту Любові Малої у м. Харкові, не врахувавши дорожню обстановку, проявив неуважність та перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, а також ігноруючи дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі мотоциклу «Yamaha МТ 03», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі просп. Любові Малої з боку вулиці Культкомівської у напрямку просп. Новобоварського, тобто зправа наліво відносно руху автомобіля «ГАЗ 33021», р.н. НОМЕР_1 , чим грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б), 10.1, 16.11 ПДР України, та здійснюючи маневр повороту наліво на просп. Любові Малої, допустив зіткнення з мотоциклом «Yamaha МТ 03», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 на полосі руху останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому основи нігтьової фаланги зі зміщенням, з ушкодженням капсули суглоба та наявністю скальпованої рани в ділянці перелому, які згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1583/2020 від 10.06.2020, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що його виправлення можливо у разі звільнення його від відбування додаткового покарання, оскільки він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та не перебуває на обліку у лікаря нарколога і психіатра. Просить вирок суду змінити та звільнити його від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В апеляційній скарзі потерпілий посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що суд безпідставно не задовольни його позов в повному обсязі. Наголосив, що в результаті ДТП йому було заподіяно тілесні ушкодження, пошкоджено його транспортний засіб, а його моральні страждання виразилися в тому, що він змушений був тривалий час перебувати під наглядом лікарів, було порушено його повсякденне життя, оскільки в нього був зламаний палець та він був обмежений у діях, також його ушкодження негативно вплинули на його роботу в ТОВ «ХЗПТУ», де він працює оператором станків ЧПУ, йому довелося досить тривалий час ремонтувати його транспортний засіб, через що він був позбавлений звичного життя. Просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь 70 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого; потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений, має на утриманні неповнолітню дитину; офіційно працює, має постійне місце реєстрації та проживання.

Судом було також враховано пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке сталося внаслідок грубого порушення обвинуваченим трьох пунктів Правил дорожнього руху України та наслідки, які настали у виді тілесних ушкоджень потерпілому, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність звільнення ОСОБА_8 від додаткового покарання.

Крім того, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд першої інстанції вважав за можливе застосувати положення ст.75 КК України, установивши іспитовий строк на 1 рік, тривалість якого, на думку колегії суддів є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Що стосується розміру грошових стягнень на відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 грн. потерпілому ОСОБА_9 внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень середньої ступеня тяжкості, то він судом визначений відповідно з вимогами ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням характеру та обсягу душевних та психічних страждань позивача, який важко недооцінити, характеру немайнових витрат, обставини описані вище, ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_10 та дії самого потерпілого ОСОБА_9 , який згідно висновку автотехнічної експертизи також порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України і ці його дії перебували у причинному зв`язку із даною ДТП.

Вважати визначений судом розмір грошових стягнень на відшкодування моральної шкоди занадто малим, як про це наголошено в апеляційній скарзі потерпілого, колегія судді підстав не вбачає, оскільки судом першої інстанції повно оцінено завдану моральну шкоду потерпілому.

З огляду на наведене, підстав для зміни чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:

Судді: