Провадження №1-в/522/73/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд скасувати арешт із всього майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено постановою про арешт майна боржника ВП №54340318 від 15.02.2018 року старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 .
На обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначає, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2016 року по справі №522/18075/13-к його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі із конфіскацією у власність держави всього майна, яке є у власності ОСОБА_3 . На підставі вироку суду, який набрав законної сили, Приморським районним судом м. Одеси виданий виконавчий лист №1кп-271/16 від 21.12.2016 року про конфіскацію у власність держави всього майна, яке є власністю ОСОБА_3 15.08.2018 року постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП №54340318 від 15.02.2018 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 30.08.2021 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_5 при примусовому виконанні винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка надана в суді та заява, в якій останній просить розгляд питання про скасування арешту проводити без його участі.
Неявка заявника не є перешкодою розгляду заяви.
Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Суд, вивчивши доводи заяви та долучені до неї матеріали, вивчивши матеріали кримінальної справи, встановив наступне.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_3 , останній фактично оспорює дії державного виконавця стосовно накладення арешту на належне йому майно при виконанні вироку суду в частині конфіскації майна, тобто оспорює правовідносини, які не врегульовані вимогами КПК України.
Кримінально процесуальним кодексом України не передбачено порядку зняття судом арешту на майно, який був накладений постановою державного виконавця в процесі виконавчого провадження.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику у справах про зняття арешту з майна" (далі за текстом Постанова №5) на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно із п. 5 даної Постанови №5, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.
Правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 р. по справі N 657/233/14-ц; провадження N 14-447цс18 зроблений висновок про те, що оскарження дій державного виконавця, здійснених під час виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження повинно відбуватися у порядку, визначеному ст. 447 ЦПК України.
У відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 р. Справа N 279/2369/17; провадження N 14-505цс18 зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи (стаття 383 цього кодексу у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; стаття 447 того ж кодексу у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року). Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції - частина перша статті 448 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).
Окрім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року по справі №658/715/16-ц, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5).
Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що вимоги заявника щодо зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, необхідно розглядати в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень).
З врахуванням вищевикладеного, у заяві ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного державним виконавцем, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1