Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7517/21
Провадження № 1-кс/711/2332/21
У Х В А Л А

18.11.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Худяки Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000148, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи злочинний умисел, направлений на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення та сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, 23.04.2021 близько 02 години 30 хвилин, шляхом вільного доступу, пройшли до території колективного сільськогосподарського підприємства «Ягубець», що розташоване по вулиці Леніна, 1 в с. Ягубець, Уманського району Черкаської області (Христинівської ОТГ), де проникнувши до незачиненого приміщення «вагової», яке призначене для місця знаходження працівників охорони КСП «Ягубець», де в той час знаходились троє працівників охорони нічної зміни, після чого здійснили розбійний напад на працівників охорони КСП «Ягубець», а саме проникнувши до приміщення «вагової», останні здійснили постріл з травматичної зброї в бік охоронника ОСОБА_10 , 1972 року народження, внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої забійно-рваної рани лівої половини грудної клітки, які згідно з висновком судової медичної експертизи № 05-7-01/230 від 17.06.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та двом іншим охоронцям ОСОБА_11 , 1966 року народження та ОСОБА_12 , 1977 року народження, нанесли удари тупими твердими предметами, при цьому спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови зліва і гематоми грудної клітки зліва по передній поверхні на рівні 6-7 ребер, які згідно з висновком судової медичної експертизи № 05-7-01/231 від 18.06.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а після цього охоронників було зв`язано пластиковими стяжками, на голови їм було надягнуто наволочки з подушок, повалено на підлогу та відібрано особисті речі.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, зазначені особи, шляхом пошкодження замків вхідних дверей, проникли до складського приміщення КСП «Ягубець», з якого здійснили крадіжку засобів захисту рослин, а саме препарату «ДОК Про», вагою 390 кг, препарату «Каптора плюс, РК», об`ємом 640 літрів, препарату «Хлормекват хлорид 75%, в.р.», об`ємом 200 літрів, препарату «Разит», об`ємом 180 літрів, препарату «Фокс 325 SC, КС», об`ємом 420 літрів, після чого залишили місце скоєння злочину, спричинивши КСП «Ягубець», відповідно до звіряльної відомості результатів інвентаризації запасів від 23.04.2021, матеріальну шкоду на загальну суму 1526933,04 гривень.

22.07.2021 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У клопотанні також зазначено, що 23.07.2021 матеріали досудових розслідувань №0000388 та №0000753 об`єднані в одне кримінальне провадження під №0000388.

Також, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , узгоджено, маючи злочинний умисел, направлений на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством та з проникненням у інше приміщення та сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів 21.04.2021, близько 02 години 00 хвилин, використовуючи автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , під`їхали до території ТОВ «Агрофірма» Джулинка», що розташована по вулиці Центральна, 43 в с. Джулинка, Гайсинського району Вінницької області, після чого, шляхом вільного доступу пройшли на зазначену територію, де через незачинені вхідні двері проникли до приміщення, яке призначене для місця знаходження працівників охорони ТОВ «Агрофірма» Джулинка», у якому в той час знаходився працівник охорони ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого здійснили розбійний напад на останнього, а саме, перебуваючи у зазначеному приміщенні, останні використовуючи заздалегідь підготовлені, принесені з собою бити, почали наносити ними множинні удари по тілу охоронника ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді смугастої форми синців-відбитків на розгинальній поверхні нижньої третини правого передпліччя та на тильній поверхні лівої кисті у її основи, впритул до променево-зап`ясного суглобу. При цьому, на тлі синця-відбитка на правому передпліччі вбачається смугастої форми саднина, яка розташована в межах синця відбитка, ушкодження у вигляді синців з розташованими на їх тлі внутрішньо-шкіряними плямистими крововиливами на спині та лінійної форми подряпина на згинальній поверхні правого передпліччя, які згідно з висновком судової медичної експертизи №34 від 22.04.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого останні зв`язали руки та ноги охоронника клейкою стрічкою та мотузкою, на голову одягнули наволочку з подушки, повалили на ліжко, та відібрали належний охороннику мобільний телефон марки Nokia моделі «1600», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №4757/21-21 становить 208 гривень 00 копійок, яким останні в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, зазначені особи пройшли до службового входу адміністративного приміщення ТОВ «Агрофірма» Джулинка» та шляхом пошкодження замків вхідних дверей, проникли до нього. Обшукавши зазначене приміщення та не виявивши цінне майно, всі учасники злочину покинули місце події, залишивши охоронника зв`язаним в приміщенні, яке призначене для місця знаходження працівників охорони.

Як зазначено, 31.08.2021 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

23.07.2021 Уманським міськрайонним судом відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.09.2021, який продовжено ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2021 до 22.10.2021.

Вказане рішення 01.10.2021 оскаржене в апеляційному порядку та залишено без змін.

21.10.2021 Придніпровським районним судом Черкаської області строк запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою продовжено до 22.11.2021.

Ініціатор клопотання вказує, що у матеріалах даного кримінального провадження мається достатньо обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення та сховище, які підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.04.2021;

- протоколом огляду місця події від 23.04.2021;

- показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 23.04.2021;

- заявою ОСОБА_16 від 23.04.2021;

- висновком експерта № 05-7-01/230 від 17.06.2021;

- висновком експерта № 05-7-01/231 від 18.06.2021

- показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від 23.04.2021;

- додатковими показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 від 28.04.2021 та ОСОБА_11 від 24.04.2021;

- звіряльною відомістю результатів інвентаризації запасів від 23.04.2021;

- протоколом додаткового огляду місця події від 10.05.2021;

- протоколом за результатами спостереження за річчю від 07.06.2021;

- листом Вінницького НДЕКЦ про збіг за ЛОГОЛ від 12.07.2021;

- висновком експерта №СЕ-19/102-21/8595-БД від 08.07.2021;

- висновком експерта №СЕ-19/102-21/9608-БД від 12.07.2021;

- рапортом старшого о/у СКР ОСОБА_17 ;

- протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_18 «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_2 від 22.07.2021;

- протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_7 «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_3 від 22.07.2021;

- аналізом УОТЗ ГУНП в Черкаській області від 09.07.021;

- оглядом матеріалів аналізу моніторингу (з`єднань) від 28.10.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_19 від 26.05.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_20 від 26.04.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_21 від 26.04.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_22 від 14.06.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_23 від 14.06.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_24 від 24.06.2021;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_25 від 22.07.2021;

- протоколом обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_4 в автокооперативі «Азотчик» по вул. Першотравнева, 86, м. Черкаси, належного ОСОБА_8 від 22.07.2021;

- протоколом огляду предметів за участю представника КСП «Ягубець» ОСОБА_14 від 02.09.2021;

- протоколом огляду місця події в с. Джулинка, Гайсинського району Вінницької області від 21.04.2021;

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 від 21.04.2021 та від 30.08.2021;

- висновком експерта №34 від 22.04.2021;

- аналітичною довідкою УОТЗ ГУНП в Вінницькій області від 30.06.2021;

- показаннями свідка ОСОБА_26 від 21.04.2021;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 від 22.07.2021;

- протоколом обшуку автомобіля Тойота Авенсіс, р.н. НОМЕР_5 , яким користувались ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 22.07.2021;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_8 від 22.07.2021;

- протоколами пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_13 від 30.08.2021;

- протоколом за результатами негласного відібрання зразків ДНК від 07.06.2021;

- протоколом за результатами негласного відібрання зразків ДНК від 27.05.2021;

- протоколом за результатами спостереження за особою від 17.07.2021;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 від 22.07.2021;

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2021, строк досудового розслідування продовжений до 22.01.2022 у зв`язку із необхідністю здійснення обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Також вказує, що метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

З урахуванням наведеного, а також даних про особу підозрюваного який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим, орган досудового розслідування вважає, що ризик переховування від суду, продовжує існувати та виправдовує подальше його тримання під вартою.

Крім того, продовження вказаного запобіжного заходу унеможливить незаконний вплив на свідків, шляхом залякувань, погроз чи підкупу, а саме на осіб, які під час досудового розслідування надавали показання, які викривали його злочинну діяльність.

Також, ураховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним заволодінням майна, вчинене шляхом насильства стосовно потерпілих, що підтверджено матеріалами кримінального провадження, а саме даними проведених експертиз, вказане може свідчити про те, що зазначена незаконна діяльність є джерелом його доходу, тому останній може продовжити злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням злочинів проти власності.

Враховуючи викладене вище, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, неможливо запобігти переліченим ризикам, які на даний час не зменшилися та виправдовують його тримання під вартою. Разом з тим, не надані відомості, які б давали підстави вважати, що за станом здоров`я чи з інших обставин, підозрюваний не може утримуватися під вартою.

Крім того, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2021 підозрюваному ОСОБА_5 визначено заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454000 гривень, а тому слідчий вважає, що розмір зазначеної застави у разі її сплати буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде запобігати вищезазначеним ризикам.

Таким чином, слідчий органу досудового розслідування просить продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000148 від 21.04.2021 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а також визначити заставу в сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454000 гривень, у випадку внесення якої покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту , в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені ним правопорушення, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, наведеного у ньому та з урахуванням доказів, доданих до клопотання. Крім того, прокурор зазначив, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ( ОСОБА_27 та ОСОБА_28 ), покази яких викривають злочинну діяльність ОСОБА_5 , оскільки знає, де вони мешкають, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати свою злочинну діяльність.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення даного клопотання. Зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не обгрунтовані та не доведені, незважаючи на те, що саме такий обов`язок покладено на сторону обвинувачення. Слідчим та прокурором не доведеного того, як саме ОСОБА_5 може впливати на свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні, не вказаний конкретний свідок, який щось повідомив і відповідно на якого може здійснюватись тиск. Звернув увагу на те, що суворість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, є суттєвою умовою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але не вирішальною і повинна враховуватись у сукупності з іншими доказами. Ризик продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності також не обґрунтований і не доведено того, що він буде це робити. Крім того, просив врахувати те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, є відповідальним, оскільки сам особисто з`явився до суду на розгляд клопотання про обрання йому запобіжного заходу. Враховуючи наведені вище обставини, вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є занадто суворим і його необхідно змінити хоча б на домашній арешт, який теж є досить суворим видом запобіжного заходу. Також просив переглянути розмір застави 454000 грн., який визначено ухвалою слідчого судді, оскільки він є непомірним, таких коштів у ОСОБА_5 немає, його дружина отримує мінімальну заробітну плату, а тому вони не можуть внести заставу у такому розмірі. До якого конкретно розміру необхідно зменшити заставу не вказав, а лише просив визначити його на мінімальному рівні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000148 від 21.04.2021, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, встановлено, що 22.07.2021 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

23.07.2021 матеріали досудових розслідувань №0000388 та №0000753 об`єднані в одне кримінальне провадження під №0000388.

31.08.2021 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси від 17.11.2021р. продовжено строк досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням до шести місяців, тобто до 22.01.2022р.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02.11.2021р. залишено без змін ухвалу слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси від 21.10.2021р. про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання та додаткові, що надані у судовому засіданні, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні на цьому етапі досудового розслідування зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність його до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, тобто наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 (відповідальність за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна). Крім того, на даний час підозра не оскаржувалась до слідчого судді і перевірялась при обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч. 1, 3 ст. 197 КПК України).

Згідно із ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Отже, слід зазначити, що подане органом досудового розслідування клопотання, яке погоджене прокурором, відповідає вимогам вказаного закону.

У судовому засіданні також встановлено, що при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2021 по справі № 705/1897/21) та продовженні строку дії такого запобіжного заходу (ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2021 по справі № 711/5819/21, від 21.10.2021 по справі № 711/6758/21), слідчим суддею були враховані ризики, які на час розгляду даного клопотання не зменшились та не змінились. Так, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням злочинів проти власності, життя та здоров`я особи або вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені вище обставини вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд відповідно до змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять. Майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість можливого покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 187 і під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі може залишити місце свого проживання, та таким чином останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудове розслідування ще триває; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 причетний до декількох епізодів злочинної діяльності, а тому існує ризик того, що він може вчинити і в майбутньому аналогічні злочини, а також, ураховуючи, що ОСОБА_5 , будучи особою працездатною із задовільним станом здоров`я, не працює, а тому вказане може свідчити про те, що зазначена незаконна діяльність є джерелом його доходу, тому останній може продовжити злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням злочинів проти власності.

При цьому, слідчий суддя враховує як покарання, яке може бути призначене у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 , винним у вчинені інкримінованого йому злочину, тяжкість злочину, так і дані про особу підозрюваного. Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

До того ж, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, яка є чинною, санкцію статті (ч. 3 ст. 187 КК України), застосування якої підозрюваному можливе у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Домашній арешт та особисте зобов`язання не можуть бути застосовані до підозрюваного з огляду на те, що застосування таких запобіжних заходів не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та здійснення на них тиску та можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, - враховуються особа підозрюваного, стан його здоров`я, вік, особливості його життєдіяльності, наявність на його утриманні малолітніх дітей, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть у собі злочинні діяння проти власності та проти громадської безпеки. Крім того, як на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що підозрюваний не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

Що стосується доводів сторони захисту, то на думку слідчого судді, вони не дають підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Враховуючи наведені обставини, доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 може бути продовжено у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000148, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, - на 60 днів, тобто до 16.01.2022 включно.

Отже, саме такий строк є достатнім для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобіжить спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного. Натомість, застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України).

У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).

Отже, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 130-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн. 00 коп.), тобто 295100 грн. 00 коп., оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави 454000 грн. 00 коп. (200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), є занадто завищеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 182, 183, 193, 196-199, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000148, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на 60 днів, тобто до 16.01.2022 включно.

Визначити заставу у розмірі 130-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 295100 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді, що обґрунтовується необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій за участю підозрюваного, а також до суду;

-не виїжджати за межі с. Худяки Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

-утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їх участі при проведенні слідчих дій.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 16.01.2022 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Строк дії ухвали визначити до 16.01.2022 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮ України.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1