Справа № 203/4625/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, громадянина
України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утримання малолітню та
неповнолітню дитину, працюючого на посаді поліцейського ВРПП Криворізького РУП
ГУНП в Дніпропетровській області, сержанта поліції, раніше не судимого, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000493,-

ВСТАНОВИВ:

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі), ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000493, відомості за яким внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.ч.1,3,4 ст.368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах працівниками поліції, у складі організованої групи, з фізичних осіб та суб`єктів підприємницької діяльності.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що працівники відділу реагування патрульної поліції Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за попередньою змовою, вимагають та отримують щомісячну неправомірну вигоду від суб`єктів підприємницької діяльності за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності при здійсненні транспортних перевезень на території Криворізького району Дніпропетровської області. Крім того, вимагають та отримують неправомірну вигоду, під час виконання своїх службових обов`язків, з фізичних осіб за не притягнення до адміністративної відповідальності.
03.11.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за фактом одержання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 20000 грн. за непритягнення до кримінальної відповідальності за використання підробленого водійського посвідчення ОСОБА_7 та в сумі 20000 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 .
В наданому клопотанні слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та, в разі її внесення, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри, недоведеність наявності зазначених в клопотанні ризиків та неможливості запобігти останнім, застосуванням біль м`якого запобіжного заходу. Посилаючись на вказані обставини та дані про особу підозрюваного, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

Розглядаючи питання обгрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу та відповідні заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя враховує, що наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: заяви, пояснення та протоколи допиту свідків за фактами вимагання неправомірної винагороди; протоколи за результатами проведення оперативно-технічних заходів та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-відео контролю особи, протоколи огляду грошових коштів; в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 КК України та про наявність обгрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_5 .
Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Так, ОСОБА_5 на підставі достатніх доказів повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна.
Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення може бути мотивом та підставою для вчинення підозрюваним дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування.
Також слідчий суддя враховує, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та пред`явленої підозри ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 КК України, що полягало у неодноразовому отриманні неправомірної винагороди, що може свідчити про наявність ризиків вчинення ним аналогічних злочинів.
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що на теперішній час у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на виявлення та фіксування всіх обставин вчиненого злочину, а також, що підозрюваний, будучі обізнаним про обставини кримінального провадження та особу свідків, а також з огляду на тяжкість покарання може впливати на останніх з метою зміни ним своїх свідчень.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя також враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Не будучи обмеженим у спілкуванні із підозрюваними та свідками підозрюваний, ознайомившись зі змістом показань свідків, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, матиме можливість впливати на них для зміни та обсягу показань з метою уникнути кримінальної відповідальності.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя визнає доведеними прокурором, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема: його вік, що останній раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, також має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, де фактично постійно мешкає на протязі тривалого часу зі своєю сім?єю; позитивно характеризується за місцем проживання; навчається у вищому навчальному закладі, є учасником бойових дій.
Також згідно наданих медичних довідок вбачається, що підозрюваний перебуває на обліку у лікаря з діагнозом гіпертонічна хвороба, на теперішній час знаходиться на амбулаторному лікуванні, потребує стаціонарного лікування та дообстеження.
Таким чином, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а також фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, наявність міцних соціальних зав`язків, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п.1,4,8 ч.5 ст.194 КПК України, що на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Керуючись ст.ст.177,178,181,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою його зареєстрованого та фактично місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 03 січня 2022 року включно.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом вказаного строку:

- залишати цілодобово місце зареєстрованого та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком необхідності отримання медичної допомоги та лікування;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;
- утриматись від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні №0000493;
- здати (за наявності) на зберігання до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1