Провадження № 1-кп/185/133/21
У Х В А Л А
21 жовтня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисту про часткове скасування арешту, накладеного на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 15 квітня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисників адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до клопотання сторона захисту просить частково зняти арешт з автомобіля Toyota Avensis, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_2 , в частині користування ним.
Та з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Toyota Avensis, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвала про накладення арешту не відповідає завданням кримінального провадження та обмежує права і свободи обвинуваченого. постановлена без врахування розумності та співрозмірності обмеження права власності, не відповідає завданням кримінального провадження та обмежує права обвинуваченого.
Він проживає в сільській місцевості на відстані 100 км від м. Дніпра, де він проходить лікування від тяжкого захворювання. Він потребує постійного лікування, консультації та обстеження в м.Дніпро. Без автомобіля він позбавлений можливості вільно пересуватись та відвідувати лікувальні заклади в необхідній кількості відповідно до рекомендації лікаря. Автомобіль не є речовим доказом.
Захисники зазначили що іншого автомобіля обвинувачений не має. А в протоколі НСРД йде мова про один і той самий автомобіль, який є бензиновим але обладнаний ГБО. Крім того вказали на карантинні обмеження, що додатково утруднює пересування обвинуваченого з метою отримання лікування.
Прокурор покладався на розсуд суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, п.1 ) збереження речових доказів; п.3 ) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Встановлено, що слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу про арешт вказаного майна від 16 травня 2019 року. 14.05.2019 року указаний автомобіль постановою було визнано речовим доказом.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, санкція статті передбачає конфіскацію майна. Таким чином, з метою спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання арешт автомобіля може мати місце.
Оцінюючи доводи захисту суд враховує те, що з долучених прокурором протоколів негласних слідчих дій та додатку до висновку експерта від 13 листопада 2019 року слідує, що обвинувачений зазначив: «Дизельного автомобіля в нього немає….. В нього тільки бензинова і газова». Раніше ухвалою від 10 лютого 2021 року арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , а саме в частині користування вказаним свідоцтвом, скасовано.
Сторона захисту не надала доказів того, що автомобіль Toyota Avensis, державний номер НОМЕР_1 , обладнаний ГБО, маючи в користуванні відповідне свідоцтво про реєстрацію.
Клопотання про скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію автомобіля є безпідставним, бо арешт в частині права користування вже скасовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання сторони захисту про часткове скасування арешту, накладеного на майно, залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1