Справа № 215/3444/20
УХВАЛА

18 лютого 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000394 відносно ОСОБА_5 , 1987 р.н., за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 щодо незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу у великих розмірах, вчиненого повторно.

У судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , що обгрунтовано необхідністю завершити судовий розгляд, продовженням існування ризиків вчинення нового злочину, впливу на свідків і ухилення від суду, з огляду на негативні характеризуючи данні щодо особи обвинуваченого, наявність судимості, тяжкість і корисливий характер злочину, сувору міру покарання, відсутність міцних соціальних зв`язків і джерела доходу.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання, оскільки прокурором затягується розгляд справи, досудове розслідування проведено з порушенням закону та відсутні докази його причетності до злочину

Захисник в судовому засіданні також заперечував щодо клопотання прокурора, оскільки вказані прокурором ризики на цей час не існують і не підтверджуються належними доказами

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховується, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Також при вирішенні клопотання прокурора суд враховує практику ЄСПЛ, згідно якої наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин ("Selcuk проти Туреччини" № 21768/02 від 10.01.2006 р.), а також суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів («Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. )
На цей час як і раніше ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні корисливого тяжкого злочину, не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий, тому, на думку суду, існує ризик вчинення ним нового злочину з метою відшукання коштів для прожиття.
Крім того, ОСОБА_5 офіційно неодружений і міцних соціальних звязків не має, за даний злочин передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, раніше судимий до покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про існування ризику ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадження іншим чином з метою уникнення від можливого суворого покарання.
Також на цей час судом не завершено стадію дослідження доказів, за результатами чого може виникнути необхідність у повторному допиті свідків і самого обвинуваченого.
Отже, на думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними , тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Доводи сторони захисту суд не спростовують ці обставини, тому судом до уваги не беруться.
Враховуючи наведені вище обставини в своїй сукупності, інтереси правосуддя та зважаючи на значні вимоги публічного інтересу до даної справи, які з урахуванням презумпції невинуватості виправдовують відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів в порядку ст.331 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 18 квітня 2022 року включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 17.03.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п"яти днів з моменту проголошення.

СУДДЯ