Справа № 560/861/18
ВИРОК
іменем України
21 вересня 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне кримінальне провадження № 0000572 від 05 вересня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Дубівське, м. Антрацит, Луганської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 343 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05 вересня 2017 року приблизно об 13 год. 30 хв., діючи без попередньої змови, з групою невстановлених в ході досудового розслідування осіб в кілько приблизно 100 чоловік, відомості щодо вчинення якими даного кримінального правопорушення виділено в окреме кримінальне провадження, знаходячись в лісовому масиві, що поблизу с. Грицьки, Дубровицького району, Рівненської області, діючи умисно та усвідомлюючи неправомірність і суспільну небезпечність своїх дій, а також те, що працівники поліції перебувають у форменному одязі та при виконанні службових обов`язків, спрямованих на виявлення та припинення кримінальних правопорушень, з метою перешкодити поліцейським Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, сержанту полії ОСОБА_6 та старшому сержанту поліції Потеру ОСОБА_7 у виконання ними службових обов`язків, спрямованих на виявлення та припинення кримінальних правопорушень, здійснив незаконний вплив на вказаних працівників правоохоронного органу. Так ОСОБА_4 у зухвалій формі висунув до поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_8 словесну вимогу покинути місце вчинення кримінального правопорушення та залишити виявлені на місці події засіб вчинення злочину: автомобіль марки «УАЗ», а також знаряддя вчинення злочину, пристосовані для нелегального видобутку бурштину сирцю, шляхом гідророзмиву грунту (мотопомпу кустарного виробництва з допоміжним обладнанням), охорону яких працівники поліції здійснювали з метою забезпечення подальшого вилучення вказаних речей слідчими, які прямували на місце події у складі слідчо оперативної групи.
У подальшому ОСОБА_4 , разом із групою, невстановлених досудовим розслідуванням осіб, діючи без попередньої змови з ними, протиправно, без застосування фізичної сили, декілька разів повторили свої незаконні вимоги залишити місце події, які поліцейські ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , внаслідок чисельної переваги агресивно налаштованих невідомих осіб були вимушені виконати з метою уникнення негативних наслідків. Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , внаслідок незаконного впливу на них відійшли від автомобіля марки УАЗ із завантаженим на ньому обладнанням для видобутку бурштину сирцю, після чого невідомі особи за допомогою транспортного засобу квадроцикла незаконно відбуксирували автомобіль УАЗ із знаряддями видобутку бурштину.
Вказані дії ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб спрямовувались на перешкоджання працівникам органів Національної поліції виконувати свої безпосередні службові обов`язки, унеможливили вилучення з місця події знарядь та засобів видобутку бурштину сирцю пристосованих для гідророзмиву грунту та, як наслідок реально перешкодили реалізацію передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України Про національну поліцію завдань щодо здійснення поліцією заходів з метою виявлення та припинення кримінальних правопорушень.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 343 КК України, а саме здійснення групою осіб без попередньої змови впливу на працівників правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків (втручання в діяльність працівників правоохоронного органу).
Обвинувальний акт, змінений та погоджений 30 серпня 2019 року в. о. керівника Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, погодився на допит у судовому засіданні, під час якого вказав, що тривалий час проживає у с. Грицьки, що в Дубровицькому районі Рівненської області, де винаймає житло. Має у користуванні автомобіль марки ВАЗ Нива з номерними знаками, належними до регіону Луганської області. Періодично надає послуги громадянам району з відбуксирування автомобілів з важкодоступних місць на пересічній місцевості. Також 05 вересня 2017 року до нього під`їхав чоловік з проханням витягнути машину, яка застрягла в лісі. Коли він приїхав до лісу побачив там декілька автомобілів, серед яких були т. з правоохоронних органів. Біля одного автомобіля марки УАЗ (таблетка) знаходились два працівники Дубровицького РВ, яких знає візуально. Поблизу також стояли автомобілі Національної гвардії України біля яких знаходились п`ять солдат. Поблизу також знаходились місцеві жителі в кількості 35-40 чол. В тому числі його знайомі. Також поступово підходили інші люди, а також його син ОСОБА_10 . Підійшовши до поліцейських він запитав Чи не потрібна їм допомога та який автомобіль треба витягати? На що останні відповіли, що їм допомога не потрібна і вони затримали осіб, які видобували бурштин. Зазначив, що погроз, вимог до працівників поліції не висловлював. Інші люди продовжували підходити, про щось розмовляли з поліцейськими та солдатами. Будь якого напруження у обстановці в той час не було, ніхто не кричав, усі спокійно спілкувались. Через деякий час під`їхав особа з прізвищем ОСОБА_11 на квадроциклі, який зацепив мотопомпу та відвіз її, при цьому працівники поліції не перешкоджали йому в цьому. Незабаром від`їхав УАЗ своїм ходом. Приїхавши до місця проживання із здивуванням виявив у дворі мотопомпу, яка була вивезена з лісу квадроциклом. Через деякий час під`їхала особа на ім`я ОСОБА_12 джипом підчепив мотопомпу та відбуксирував її. Чия мотопомпа йому не відомо. Згодом вияснив, що ОСОБА_13 , гр. ОСОБА_14 просив відвезти мотопомпу до нього на подвір`я. На запитання прокурора заперечив будь які дії, вимоги, погрози адресовані поліцейським, ніяких дій для створення поліцейським перешкод не вчиняв. Пояснив, що від кримінального провадження не ухилявся, чому оголошувався у розшук не розуміє.

У обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, сторона обвинувачення, посилається на наступні джерела доказів: покази потерпілих, свідків та інші докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме:
- Покази, допитаного безпосередньо у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , який вказав, що станом на 05 вересня 2017 року працював поліцейським СРПП у званні старшого сержанта Дубровицького відділення поліції Рівненської області. ОСОБА_4 раніше не знав, лише бачив декілька разів у м. Дубровиця. 05 вересня 2017 року разом з поліцейським сержантом поліції ОСОБА_6 перебував на чергуванні у форменному одязі зі зброєю у лісовому масиві поблизу с. Грицьки, Дубровицького району, Рівненської області під час патрулювання місць незаконного видобутку бурштину сирцю разом з додатковими (приданими) силами поліцейських оперативного штабу на двох службових автомобілях у кількості близько 10-ти осіб. До місця патрулювання прибув на службовому автомобілі марки ВАЗ - 21213, д. н. з. НОМЕР_1 на синьому фоні. Заїхавши в лісовий масив біля с. Грицьки почув звук роботи мотопомп куди й вирушив пішки, бо на автомобілі не можна було проїхати через погану дорогу. Придані сили пішли в одному напрямку, а він разом з поліцейським ОСОБА_6 в іншому на звук від мотопомп. Пройшовши близько 1-2 км, наблизились до групи людей у кількості близько 5-ти осіб, які видобували бурштин, було видно свіжі розмиви грунту, водяні (пожежні) рукави та інші знаряддя для видобутку бурштину (мотопомпи) біля водойми, а також автомобіль марки УАЗ зеленого кольору. Підійшовши до людей представився, після чого озвучив їм вимогу припинити видобуток бурштину-сирцю, на що особи погодились та почали скручувати рукави та складати мотопомпу в автомобіль УАЗ. Він став їм допомагати, оскільки існувала загроза опору поліцейським. Поліцейський ОСОБА_6 фіксував події на мобільний телефон. Після цього телефоном повідомили чергову частину про події та почали чекали приїзд слідчо - оперативної групи. Оскільки до місця видобутку оперативна група доїхати не змогла через погану дорогу, прийняв спільно з ОСОБА_6 рішення власними силами доставити знаряддя видобутку до відділення поліції, проте не вдалось завести автомобіль УАЗ, який перебував на місці видобутку бурштину сирцю. Приблизно через пів години до місця незаконного видобутку прийшов ОСОБА_4 та озвучив поліцейським вимогу їхати звідти, оскільки з цього місця нічого не виїде та пішов у невідомому напрямку. На його вимогу поліцейські не погодились та продовжували підготовку до транспортування знарядь видобутку бурштину, а також повідомили придані сили, щоб вони допомогли їм. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся до місця видобутку з великою групою невідомих осіб у кількості близько 100-150 осіб, які поводили себе агресивно, частина була з закритим обличчям. Деякі особи спробували завести автомобіль УАЗ, проте він не завівся, після чого невідома особа в балаклаві під`їхала квадроциклом, підчепила автомобіль УАЗ та відтранспортувала його. На запитання чи ОСОБА_4 міг організовувати натовп відповіді отримано не було, лише свідком було висловлене припущення, що так. Оскільки він зміг зібрати таку кількість людей. Придані сили прибули після цього;
-Покази допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що станом на 05 вересня 2017 року працював поліцейським СРПП №2 у званні старшого сержанта Дубровицького відділення поліції Рівненської області. Обвинуваченого раніше особисто не знав, лише бачив декілька разів раніше. Вказав, що 05 вересня 2017 року разом з поліцейським сержантом поліції ОСОБА_8 перебував на чергуванні у форменному одязі зі зброєю у лісовому масиві поблизу с. Грицьки, Дубровицького району, Рівненської області патрулював місця незаконного видобутку бурштину сирцю разом з додатковими (приданими) силами поліцейських оперативного штабу на двох службових автомобілях у кількості близько 10-ти осіб. До місця патрулювання прибув на службовому автомобілі марки ВАЗ -21213, д. н. з. НОМЕР_1 на синьому фоні. Заїхавши в лісовий масив біля с. Грицьки почув звук роботи мотопомп куди й вирушив з ОСОБА_8 пішки. Придані сили пішли в одному напрямку, а він разом з поліцейським ОСОБА_8 в іншому на звук від мотопомп. Пройшовши близько 1-2 км, наблизились до групи людей у кількості близько 5-ти осіб, які видобували бурштин, а також виявили свіжі розмиви грунту, водяні (пожежні) рукави та інші знаряддя для видобутку бурштину (мотопомпи) біля водойми. А також автомобіль марки УАЗ. Підійшовши до людей представились та озвучили їм вимогу припинити видобуток бурштину-сирцю, на що особи погодились та почали скручувати рукави та складати мотопомпу в автомобіль УАЗ. Після цього ОСОБА_8 телефоном повідомили чергову частину про події та почали чекали її приїзду. Місце видобутку, а також автомобіль марки УАЗ були сфотографовані на мобільний телефон. Оскільки до місця видобутку оперативна група доїхати не змогла через погану дорогу, прийняли рішення власними силами доставити знаряддя видобутку до відділення поліції, проте не змогли завести автомобіль УАЗ. Приблизно через одну годину до місця незаконного видобутку прийшов ОСОБА_4 та декілька разів озвучив поліцейським вимогу їхати звідти, оскільки з цього місця ви не виїдете та вас ніхто не випустить, повідомивши, що через деякий час прийдуть інші особи та після чого пішов. Фізичної сили ОСОБА_4 щодо поліцейських не застосовував, спілкування відбувалось на відстані близько 5-7 метрів. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на вимогу не погодились та повідомили, що знаряддя все таки будуть доставлятись до Дубровицького ВП. Необхідність транспортування обумовлювалась можливістю опору працівникам правоохоронних органів, що неодноразово відбувалось у цій місцевості раніше. Через деякий час, приблизно через 10-15 хвилин ОСОБА_4 повернувся з невідомими особами, які поводили себе агресивно, деякі були в масках (балаклавах) кількістю більше як 100 осіб та які своїми діями, вигуками, криками, почали перешкоджати вилученню знарядь вчинення незаконного видобутку бурштину-сирцю до Дубровицького РВ. Не змігши завести автомобіль, невідомі особи, підчепили його до квадроцикла та почали буксирувати у невідомому напрямку. Група осіб перешкоджала поліцейським, проте фізичного впливу на них не застосовувала. На запитання чи ОСОБА_4 міг організовувати натовп відповіді отримано не було, лише свідком було висловлене припущення, що так. Оскільки він зміг зібрати таку кількість людей. Придані сили прибули після цього;
-Покази допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , старшого сержанта поліції, поліцейського взводу №2 РПОП ГУНП в Тернопільській області, який показав, що станом на 05 вересня 2017 року перебував у відрядженні в Дубровицькому районі Рівненської області у складі оперативного штабу, додаткових (допоміжних сил) у підпорядкуванні начальника ГУНП в Рівненській області по протидії незаконному видобутку бурштину сирцю в кількості близько 20-ти осіб. Під час відрядження декілька разів в лісах поліцейськими виявлялись знаряддя видобутку бурштину сирцю. Один раз 25 вересня 2017 року з ним проводилась слідча дія, пред`явлення для впізнання осіб по фотографіях. Події 05 вересня 2017 року, достеменно пригадати не зміг, як і не зміг вказати, що саме обвинувачений ОСОБА_4 був того дня на місці події, але під час пред`явлення для впізнання у 2017 року сумнівів щодо особи, яку впізнав не мав. Фізична сила з боку будь яких осіб 05 березня 2017 року щодо поліцейських не застосовувався, як і не було реальних погроз щодо нього. Вказав, що того дня між невідомими особами та поліцейськими відбулась словесна суперечка, при цьому факт звернення поліцейських з вимогами до осіб, які видобували бурштин сирець пригадати не зміг. У протоколі пред`явлення особи для впізнання від 25 вересня 2017 року зазначив, що з натовпу виділялась особа, одягнута в спортивний костюм та гумові чоботи, проте у судовому засіданні факт впізнання цієї особи підтвердити не зміг, як і не зміг пояснити за якими ознаками, він впізнав цю особу під час пред`явлення до впізнання. Стосовно нього та стосовно інших осіб, які були біля нього ця особа погроз не висловлювала. Під час проведення пред`явлення для впізнання у Дубровицькому ВП в кабінеті перебував лише він та слідчий.
-Покази допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , старшого сержанта поліції, поліцейського взводу №2 РПОП ГУНП в Тернопільській області, який показав, що станом на 05 вересня 2017 року перебував у відрядженні в Дубровицькому районі Рівненської області у складі оперативного штабу, додаткових (допоміжних сил) у підпорядкуванні начальника ГУНП в Рівненській області по протидії незаконному видобутку бурштину сирцю. Під час відрядження декілька разів у лісах поліцейськими виявлялись знаряддя видобутку бурштину сирцю. Декілька раз виїжджав на місця видобутку бурштину сирцю, коли вилучались знаряддя видобутку бурштину, проте сутичок з місцевими мешканцями не було. Пригадав, що один раз допитувався як свідок та приймав участь у пред`явленні до впізнання осіб по фотографіях у період відрядження під час якого він пригадати, що будь кого він пізнав не зміг. Потерпілих не знав. ОСОБА_4 під час судового розгляду впізнати не зміг, бо не пам`ятає обставини проведення цих слідчих дій, які проводились лише за участю його та слідчого у кабінеті в Дубровицькому РВ;
-Покази допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , старшого сержанта поліції, поліцейського взводу №2 РПОП ГУНП в Тернопільській області, який показав, що станом на 05 вересня 2017 року перебував у відрядженні в Дубровицькому районі Рівненської області у складі оперативного штабу, додаткових (допоміжних сил) у підпорядкуванні начальника ГУНП в Рівненській області по протидії незаконному видобутку бурштину сирцю. Під час відрядження декілька раз в лісах поліцейськими виявлялись знаряддя видобутку бурштину сирцю. Декілька раз виїжджав на місця видобутку бурштину сирцю, коли вилучались знаряддя видобутку бурштину, проте сутичок з місцевими мешканцями не було. Пригадав, що один раз допитувався як свідок та приймав участь у пред`явленні до впізнання осіб по фотографіях у період відрядження під час якого він пригадати, що будь кого він пізнав не зміг. Потерпілих не знав. ОСОБА_4 під час судового розгляду впізнати не зміг, бо не пам`ятає обставини проведення цих слідчих дій, які проводились лише за участю його та слідчого у кабінеті в Дубровицькому РВ;
-Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 - понятий під час проведення пред`явлення особи до впізнання показав наступне. У вересні 2017 року він був присутній під час проведення пред`явлення особи до впізнання більш як п`ять разів. Впізнання проводились за участю свідка слідчого та особи, яка впізнавала по фотознімках. Зазначив, що підписував вказані протоколи, що однозначно підтвердив у судовому засіданні. В інших слідчих діях участі не приймав, прізвища осіб, які впізнаються йому не доводились, пусті бланки він не підписував, зауважень під час цих слідчих дій від нього не поступали;
-Допитаний у судовому засіданні у якості свідка слідчий ОСОБА_19 показав, що був слідчим у вказаному кримінальному провадженні. Після реєстрації правопорушення допитував потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 05 вересня 2017 року, коли у цей же день було відкрите також інше кримінальне провадження, яке розслідується і на даний час. Підтвердив, що у деяких протоколах пред`явлення до впізнання ручкою виправив останню цифру в номері провадження ручкою, яке не засвідчив у встановленому порядку. Вказав, що порядку пред`явлення особи до впізнання не порушував. Зазначив, що оголошував ОСОБА_4 в розшук, оскільки останній відмовлявся отримати повідомлення про підозру, після чого через деякий час до нього прийшов захисник, а згодом і обвинувачений особисто.
-План відпрацювання від 05 вересня 2017 року (аркуш матеріалів досудового розслідування далі по тексту - а. п. 6) згідно якого залучено поліцейських СРПП ОСОБА_8 , копія посвідчення перевірялась та досліджувалась у судовому засіданні (а. п. 15), ОСОБА_6 , копія посвідчення (а. п. 23) та працівників оперативного штабу по боротьбі з незаконним видобутком бурштину на території Нивецько, Осівської, Трипутнянської сільських рад Дубровицького району Рівненської області. Яким доводиться законність перебування поліцейських поблизу с. Грицьки, що відноситься до Нивецької сільської ради;
-Наказ ГУНП в Тернопільській області від 23 серпня 2017 року №3296 (а. п. 7-8) згідно якого у підпорядкування начальника ГУНП в Рівненській області відряджено особовий склад ГУНП в Тернопільській області, зокрема старшого сержанта поліції, поліцейського взводу №2 РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 вересня 2017 року з довідкою до протоколу (а. п. 16-18). Складеного слідчим ОСОБА_19 за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу ОСОБА_4 за формою обличчя, як особу, що підходила до автомобіля та говорила, що з місця події ніхто не виїде і організувала групу людей для унеможливлення вилучення з місця події техніки. Зауважень під час складення протоколу від учасників цієї слідчої дії не поступало;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 вересня 2017 року з довідкою до протоколу (а. п. 24-26). Складеного слідчим ОСОБА_19 за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу ОСОБА_4 за формою обличчя, як особу, що підходила до автомобіля та говорила, що з місця події ніхто не виїде і організувала групу людей, яка чинила опір для унеможливлення вилучення з місця події техніки. Зауважень під час складення протоколу від учасників цієї слідчої дії не поступало;
-Протоколом огляду місця події від 07 вересня 2017 року (а. п. 33-34) ділянки лісового масиву поблизу с. Грицьки Дубровицького району Рівненської області. Складеного за участю поліцейського ОСОБА_6 ;
-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2017 року з довідками до них (а. п. 47-71). Складеного слідчим ОСОБА_19 за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 згідно якого свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 впізнали особу ОСОБА_4 за формою обличчя, як особу, що підходила до автомобіля та говорила, що з місця події ніхто не виїде, він був одягнутий у спортивний костюм. ОСОБА_26 нікого не впізнав. Зауважень під час складення протоколу від учасників цієї слідчої дії не поступало;
-Протокол проведення слідчого експерименту від 06 червня 2018 року (а. п. 101-106) з фототаблицями, складеного слідчим ОСОБА_19 за участю потерпілого ОСОБА_27 та понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , яким перевірено та уточнено відомості щодо місця події та підтвердження обставин події, яка відбулась 05 вересня 2017 року, поблизу с. Грицьки;
-Протокол проведення слідчого експерименту від 06 червня 2018 року (а. п. 107-113), складеного слідчим ОСОБА_19 за участю потерпілого ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , яким перевірено та уточнено відомості щодо місця події та підтвердження обставин події, яка відбулась 05 вересня 2017 року, поблизу с. Грицьки;
-Постанову старшого слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_19 від 08 червня 2018 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженню з ч. 3 ст. ст. 27, ч. 2 ст. 342 КК України на ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 343 КК України (а. п 113);
-Витяг з ЄРДР про внесення 05 вересня 2017 року об 17:18 год. відомостей про кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 342 КК України (а. п. 114);
-Постанову про виділення матеріалів досудового розслідування у інше кримінальне провадження від 08 червня 2018 року. складеного прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_30 згідно якого виділено матеріали к. п. № 0000572 від 05 вересня 2017 року відносно невстановлених осіб в окреме кримінальне провадження № 0000289 за ч. 1 ст. 343 КК України з долученням матеріалів кримінального провадження згідно переліку.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 343 КК України, його винуватість за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами які суд приймає.
-Показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у судовому засіданні, які прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 05 вересня 2017 року, пов`язані з обставинами протиправного посягання: часом, місцем, способом та іншими обставинами кримінального правопорушення, особами, які його вчинили, мотивами вчинення кримінального правопорушення тощо.
Так, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у судовому показали, що саме ОСОБА_4 на місці події у лісовому масиві, поблизу с. Грицьки Дубровицького району Рівненської області саме ОСОБА_4 висунув їм вимогу покинути місце події, яку вони вимушені були виконати під загрозою настання негативних наслідків. А також однією з вимог ОСОБА_4 було залишити на місці події знаряддя вчинення злочину (мотопомпу, шланги тощо).
Підстав вважати покази потерпілих неналежними немає, як і немає підстав ставити під сумнів відомості у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 вересня 2017 року, досліджені у судовому засіданні, з довідками, складені слідчим ОСОБА_19 за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 згідно яких потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 впізнали особу ОСОБА_4 за формою обличчя, як особу, що підходила до автомобіля та говорила, що з місця події ніхто не виїде і організувала групу людей для унеможливлення вилучення з місця події техніки. Показання надані потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 суд вважає чіткими, логічними та такими, що прямо підтверджують обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
-Протоколом огляду місця від 07 вересня 2017 року - ділянки лісового масиву поблизу с. Грицьки Дубровицького району Рівненської області, складеного за участю поліцейського ОСОБА_6 є належним та допустимим доказом, оскільки такий складено уповноваженою на те особою слідчим ОСОБА_19 за відсутності зауважень та заперечень з боку учасників його проведення;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 06 червня 2018 року (а. п. 101-106) з фототаблицями, складеного слідчим ОСОБА_19 за участю потерпілого ОСОБА_27 та понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , яким перевірено та уточнено відомості щодо місця події та підтвердження обставин події, яка відбулась 05 вересня 2017 року, поблизу с. Грицьки;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 06 червня 2018 року (а. п. 107-113), складеного слідчим ОСОБА_19 за участю потерпілого ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , яким перевірено та уточнено відомості щодо місця події та підтвердження обставин події, яка відбулась 05 вересня 2017 року, поблизу с. Грицьки;
Стороною обвинувачення конкретизовано, що потерпілі - поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виконували службові обов`язки з попередження та виявлення фактів незаконного видобування бурштину на території Нивецько, Осівської, Трипутнянської сільських рад Дубровицького району Рівненської області згідно плану відпрацювання від 05 вересня 2017 року, затвердженого т. в. о. начальника Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_31 (а. п. 6) разом та працівників оперативного штабу. Таким чином наведений доказ доводить законність перебування поліцейських у лісовому масиві неподалік с. Грицьки Дубровицького району Рівненської області.
Разом з тим судом відхиляються, як неналежні:
- Покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , оскільки підстав вважати їх належними немає, бо такі прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Їх покази не вказують, що саме ОСОБА_4 висловлював вимогу працівникам поліції покинути місце події та залишити на ньому знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Вказані особи з`явились на місці події пізніше, коли усі почали розходитись та безпосередніми очевидцями події не були.
Також судом не можуть вважатись належними, досліджені у судовому засіданні протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2017 року з довідками до них (а. п. 47-71), складені слідчим ОСОБА_19 за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 згідно яких свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 здійснювали впізнання особи за формою обличчя, як особу, що підходила до автомобіля та говорила, що з місця події ніхто не виїде, що була одягнута у спортивний костюм. При цьому безпосередньо допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 не підтвердили факт впізнання ОСОБА_4 та і взагалі можливість його упізнати.
Неналежність, як доказів протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 вересня 2017 за участю ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які в судовому засіданні допитані не були оцінюється судом через призму положень ч. 4 ст. 95 КПК, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Слід зазначити, що за позицією сторони захисту на стадії досудового розслідування мали місце процесуальні порушення, що ставлять під сумнів зібрані під час досудового розслідування докази. Суть якої полягала в тому, що станом на 05 вересня 2017 року дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 342 КК України, при цьому повідомлення про підозру за цією статтею обвинуваченим належним чином отримано не було. У подальшому 08 червня 2018 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 343 КК України. Таким чином на думку захисту зміна повідомлення про підозру може виражатись або у зміні формули кваліфікації, зміні формулювання обвинувачення (збільшення чи зменшення його обсягу) без зміни формули кваліфікації. Тобто у даному випадку є інший склад злочину, що передбачає пред`явлення нової підозри, а не її зміни.
Усуваючи розбіжності при розгляді кримінального провадження, за клопотанням сторони захисту, судом витребувано з Офісу Генерального прокурора відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000572 від 05 вересня 2017 року (т. 2 а. с. 57-98). Перевіряючи вказану позицію захисту судом було досліджено під час судового розгляду:
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000572 від 05 вересня 2017 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 343 КК України з фабулою, що ОСОБА_4 05 вересня 2017 року біля 13:30 год. з групою невстановлених осіб перешкоджав поліцейським виконувати службові обов`язки, спрямовані на запобігання злочину;
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000572 від 05 вересня 2017 року з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 342 КК України за повідомленням ОСОБА_8 про факт незаконного видобування бурштину в лісі, поблизу с. Грицьки Дубровицького району та опору невідомими особами працівникам поліції, які унеможливили вилучення речових доказів;
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000571 від 05 вересня 2017 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 240 КК України з фабулою, 05 вересня 2017 року поліцейським ОСОБА_6 виявлено факт видобутку бурштину - сирцю;
- повідомлення про підозру від 22 грудня 2017 року (а. п. 74-76) згідно якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні №0000572 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 342 КК України. При цьому підозра отримана ОСОБА_4 22 травня 2018 року, разом з пам`яткою про права (а. п. 72-73), про що свідчить його підпис.
- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08 червня 2018 року (а. п. 118-120) згідно якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні №0000572 за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 343 КК України. При цьому підозрюваний отримав повідомлення 08 червня 2018 року, про що свідчить його підпис;
Доступ до матеріалів досудового розслідування наданий ОСОБА_4 та його захиснику 08 червня 2018 року згідно протоколу (а. с. 129-131).
З інформації Офісу генерального прокурора про Відомості з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000572 від 05 вересня 2017 р. за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 343 КК України у вкладці Рух провадження (а. с. 60) відображено реєстрацію цього провадження 05 вересня 2017 року, повідомлення про підозру 30 грудня 2017 року, зупинення провадження 10 січня 2018 року, відновлення провадження 15 травня 2018 року, зміна підозри 08 червня 2018 року, що підтверджують прикріплені файли до витягу (повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, реєстр матеріалів досудового розслідування та обвинувальний акт (Т. 2 а. с. 86-96)).
Строк досудового розслідування встановлювався до 03 липня 2018 року. Обвинувальний акт скеровано до Дубровицького районного суду Рівненської області 08 червня 2018 року та згодом, після заявлених відводів, матеріали кримінального провадження у порядку ст. 34 КПК України скеровані 28 грудня 2018 року до Зарічненського районного суду Рівненської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК на слідчого, прокурора покладений обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з п. 3 ч. 5 вказаної статті до ЄРДР вносяться відомості про інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Також слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, зокрема, вноситься попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Суд звертає увагу саме на ознаку попередня. Так, у разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії після повідомлення про підозру (заміна раніше повідомленої підозри або підстави для повідомлення нової), згідно зі ст. 279 КПК слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу.
Таким чином, механізм внесення змін на цій стадії, визначений ч. 4 ст. 278 КПК, згідно з якою крім дати і часу повідомлення про підозру та інших відомостей, слідчим, прокурором до ЄРДР невідкладно вноситься і правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини cтатті) закону України про кримінальну відповідальність.
Під час здійснення досудового розслідування щодо ОСОБА_4 указані вимоги кримінального процесуального закону були дотримані.
З матеріалів кримінального провадження, слідує, що 05 вересня 2017 року до ЄРДР були внесені відомості за № 0000572 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 27 ст. 342 КК України про що складено повідомлення про підозру, яке ОСОБА_4 було вручено 22 травня 2018 року, а 08 червня 2018 року слідчим ОСОБА_19 складено повідомлення про зміну раніше складеної підозри у цьому ж кримінальному провадженні на ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 343 КК України, про що ОСОБА_4 був повідомлений 08 червня 2018 року.
Тобто мала місце перекваліфікація кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 27 ст. 342 КК України на ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 343 КК України в межах одного кримінального провадження за № 0000572 від 05 вересня 2017 року.
Щодо позиції сторони захисту про відсутність в матеріалах кримінального провадження постанов про призначення прокура, а відтак і відсутності належного прокурора на 08 червня 2018 року (дату зміни підозри) слід зазначити, що згідно інформації з Відомостей з ЄРДР у п. 5 вкладки Рух провадження (Т. 2 а. с. 60) станом на 22 грудня 2017 року вказані: Попередній прокурор: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , на дату зміни підозри 08 червня 2018 року з 04 червня 2018 року п. 9, 11 вкладки Рух провадження прокурорами вказані Попередній прокурор: ОСОБА_34 , ОСОБА_32 . Станом на 08 червня 2018 року усі процесуальні рішення та дії погоджувались прокурором ОСОБА_35 , в тому числі повідомлення про завершення досудового розслідування від 08 червня 2018 року (а. п. 122) складалось слідчим ОСОБА_19 за дорученням прокурора ОСОБА_36 (а. п. 121).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор ОСОБА_37 приймав участь у кримінальному проваджені станом 08 червня 2018 року. Проте, враховуючи, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, невідображення в реєстрі факту призначення прокурора не свідчить про незаконність зміни повідомлення про підозру та не ставить під сумнів допустимість доказів у кримінальному провадженні. Як вбачається з ст. 87 КПК України, її змісту, а також практики Верховного Суду щодо її застосування, визнання доказів недопустимими обумовлюються не будь-якими порушеннями кримінально-процесуальної форми збирання доказів, а лише тими, що спричиняють шкоду фундаментальним правам і свободам людини (аналогічна правова позиція міститься у постановах ККС ВС від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17, від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к та від 12 листопада 2019 року у справі № 236/863/17). За своєю суттю, положення ст. 87 КПК України фактично є кримінально-процесуальною санкцією, яка убезпечує людину (її права та свободи) від зловживань з боку органів досудового розслідування та прокуратури в процесі збирання ними доказів. ому, оцінюючи допущені стороною обвинувачення порушення, суд у кожному випадку має проводити аналіз суті допущеного порушення у його взаємозв`язку із якістю доказу та з наслідками прийняття такого доказу для прав і свобод людини та справедливості судового розгляду в цілому.
З огляду на викладене, суд не має підстав для визнання повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 незаконним. Крім іншого повідомлення про підозру (в т. ч. її зміна) не оскаржувались захистом під час досудового розслідування, що свідчить про погодження з ним на цій стадії.
Відхиляючи доводи захисту щодо безпідставності перебування працівників поліції з м. Тернопіль на території Дубровицького району Рівненської області, оскільки наказ про службове відрядження від 23 серпня 2017 року №2296 (а. п. 7-8) без печатки необхідно вказати, що ця обставина не є суттєвою при розгляді цього кримінального провадження, оскільки не впливає на предмет доказування у справі. Законність перебування поліцейських перевірена в судовому засіданні в тому числі їх показами. Проте судом було відхилено як неналежні докази протоколи пред`явлення до впізнання за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , які не підтвердили у судовому засіданні факт впізнання ОСОБА_4 , а також за участю ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які допитаними не були.
Крім того слід зазначити, що питання розбіжностей в останній цифрі номеру кримінального провадження у протоколах пред`явлення особи для впізнання від 05, 06 вересня 2017 року за участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було предметом детального дослідження під час судового розгляду, а також було встановлено, що це є описка слідчого.
Таким чином суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 343 КК України, оскільки такі спростовуються сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом надано ретельно оцінку в нарадчій кімнаті відповідно до вимог ст. 89 КПК України.
Дослідивши надані стороною обвинувачення та захисту докази, допитавши потерпілих, свідків обвинувачення, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 17, 22, 23 КПК України щодо забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст. 337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 343 КК України за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті.
Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 протиправних умисних дій, які полягали у здійсненні групою осіб без попередньої змови впливу на працівників правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків (втручання в діяльність працівників правоохоронного органу), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 343 КК України.
Призначаючи покарання суд враховує наступне:
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24 жовтня 2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин при призначенні покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позицію потерпілих, які просять призначити покарання на розсуд суду про що подали відповідні письмові заяви (Т. 2 а. с. 126,127), і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. в межах санкції ч. 1 ст. 343 КК України.
Разом з тим, як вказано у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2019 у справі № 760/18016/15к, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити від нього засудженого. Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу. Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.
В судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 неодноразово роз`яснялось право подати заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до відповідальності, однак останній відмовився від подання такої заяви та застосування відносно нього положень ст. 49 КК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення проступку, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.
Санкцією ч. 1 ст. 343 КК України визначено найбільш суворий вид покарання у виді арешту на строк до трьох місяців. Відповідно до ст. 12 КК України це кримінальне правопорушення, з урахуванням внесених до КК України змін, є проступком.
З матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення вироку, із моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України 05 вересня 2017, минуло більше двох років, тобто строк давності сплив.
Оскільки ОСОБА_4 не подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинене кримінально каране діяння, а тому підлягає звільненню від призначеного судом покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28 КК України, ч. 1 ст. 343 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, за ч. 1 ст. 343 КК України ч. 1 ст. 28 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча) сімсот грн., у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1