КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 о

за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001296 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001296 щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Постановлене рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки ОСОБА_10 було вручено копію обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою. Таким чином, слідчим та прокурором було не лише порушено право ОСОБА_10 на захист, а також не виконано вимоги Закону, щодо вручення обвинувального акта захиснику.

Крім того, в обвинувальному акті, після формулювання обвинувачення та кваліфікації дій ОСОБА_10 зазначено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, що не узгоджується з вимогами КПК України.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акта, складений відносно ОСОБА_10 , не містить інформації про повідомлення останнього про підозру. Натомість в ньому зазначено інформацію про повідомлення про підозру іншій особі за прізвищем ОСОБА_11 , який має статус потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Вказані недоліки обвинувального акта, згідно висновків суду першої інстанції, перешкоджають здійсненню судового розгляду справи, у зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для його приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001296.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить всі відомості, передбачені даною нормою закону. Зокрема в ньому викладено фактичні обставини, які були встановлені в ході досудового розслідування, сформовано обвинувачення із посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність, він складений слідчим та погоджений прокурором.

Наведені в ухвалі суду першої інстанції обставини, згідно доводів апеляційної скарги прокурора, не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки вони не перешкоджають судовому розгляду справи. На думку прокурора, суд фактично вдався до оцінки законності проведення досудового розслідував, чим вийшов за межі повноважень визначених ст. 314 КПК України.

Крім того, прокурор просить врахувати, що на момент повідомлення ОСОБА_10 про підозру та безпосередньо на початку його допиту у статусі підозрюваного, а також при завершенні досудового розслідування та на стадії виконання вимог ст. 290 КПК України останньому вручалася пам`ятка про права і обов`язки та надавалося роз`яснення про його право на захисника, від якого ОСОБА_10 неодноразово відмовлявся бажаючи захищати себе самостійно. При цьому, посилання суду на порушення слідчим вимог ст. 45 КПК України, апелянт вважає некоректним, зважаючи на те, що дана норма закону регламентує перелік осіб, які мають право бути захисниками.

Що стосується реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акта, згідно якого про підозру у кримінальному провадженні № 0001296 повідомлено ОСОБА_11 , то як зазначає апелянт, вказані обставини є технічною помилкою слідчого, допущеною при складанні вказаного реєстру. Окрім того, прокурор вказує, що судом першої інстанції було проігноровано ті обставини, що реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акта, його недоліки не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта з причин його невідповідності ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, потерпілих та представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обвинуваченого і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001296 щодо ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

На стадії підготовчого судового засідання судом першої інстанції встановлено, що у вказаному обвинувальному акті, після формулювання обвинувачення та кваліфікації дій ОСОБА_10 зазначено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

Крім того, обвинувальний акт було вручено ОСОБА_10 без участі захисника, а також його не було вручено захиснику ОСОБА_10 .

Також, в доданому до обвинувального акта реєстрі відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_10 про підозру у кримінальному провадженні № 0001296, натомість в ньому наявна інформація щодо повідомлення про підозру ОСОБА_11 , який має статус потерпілого у даному кримінальному провадженні.

З цих підстав, суд першої інстанції прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та повернув його прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити:
- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
- анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
- анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
- прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
- обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
- підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
- розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
- розмір пропонованої винагороди викривачу;
- дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Таким чином, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Як убачається зі змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_10 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як в ньому з достатньою повнотою відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, його правова кваліфікація з посиланням на положення КК України, сформульовано обвинувачення та виконані інші вимоги, передбачені вказаною статтею. Також, до обвинувального акта додані документи, передбачені частиною четвертою вказаної статті.

При цьому слід зазначити, що ч. 4 ст. 291 КПК передбачено приєднання до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування без будь-яких вимог щодо змісту цього документу, а тому відсутність у ньому відомостей про повідомлення ОСОБА_10 про підозру у кримінальному провадженні № 0001296 та наявність відомостей про повідомлення про підозру іншій особі, не може бути розцінена як невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, тобто не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Ті обставини, що вручення ОСОБА_10 копії обвинувального акта відбулося без участі його захисника, а також, що його копія не вручалася безпосередньо захиснику обвинуваченого, то вони виходять за межі повноважень суду при перевірці обвинувального акта на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не стосуються його змісту.

Також, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального законодавства, не може бути повернутий обвинувальний акт, з тих підстав, що у ньому, після формулювання обвинувачення та кваліфікації дій ОСОБА_10 зазначено, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

У рішенні у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року, зокрема, зазначено, що "…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення;
Аналіз вище наведених норм закону дає підстави вважати, що основа мета складення та вручення обвинувального акта це надання особі відомостей, які є достатнім для повного розуміння нею суті висунутого проти неї обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Наведені в ухвалу суду першої інстанції недоліки обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001296 не перешкоджають призначити судовий розгляд та за своєю природою, не є тими недоліками, які б вказували на невідповідність даного обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000286 від 16 березня 2017 року скасувати та постановити нову якою призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3