Провадження № 11-сс/4823/400/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання т.в.о. начальника відділення слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001724 від 13 червня 2019 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Чернігова, фізичної особи підприємця, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Цією ж ухвалою відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною останній залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21-00 до 06-00 наступного дня.

Покладено строком до 28 листопада 2021 року включно на ОСОБА_9 наступні обов`язки: не відлучатися з м. Чернігова, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в судовому засіданні доведені обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим прокурором в судовому засіданні не доведені обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України і з врахуванням наданих матеріалів та даних про особу ОСОБА_9 є достатні підстави для застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її в частині застосування домашнього арешту. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду та мотиви клопотання щодо ухилення ОСОБА_9 від явки до органу досудового розслідування не відповідають дійсності, оскільки правоохоронним органам було відоме місце її роботи, куди ніхто зі слідчих не приходив. Вказує, що в судовому засіданні стороною захисту надавалися докази на підтвердження відсутності дзвінків підозрюваній з боку слідчого. Захисник також зазначає, що ухилення її підзахисної за повістками про виклик до ЧРУП для проведення слідчих дій не відповідає дійсності, оскільки вони, згідно інформації Укрпошти, взагалі не надходили ОСОБА_9 . Апелянт також вказує, що повістки направлені на її адресу, як адвоката, щодо проведення процесуальних дій від 17 вересня 2021 року були направлені напередодні вихідних, що унеможливлювало їх отримання завчасно, а повідомлення на 20 вересня 2021 року було нею отримано після спливу часу на який був здійснений виклик.

Захисник, обґрунтовуючи свої вимоги, також зазначає про необґрунтованість висунутої її підзахисній підозри, яка крім іншого, раніше не судима, самостійно виховує дитину, позитивно характеризується на роботі та не ухиляється від слідства

Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_9 , щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, слідчим суддею враховано,що підозрювана раніше не судима, має неповнолітню дитину, тобто міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, законне джерело доходу та відсутні дані про схильність до вчинення інших правопорушень.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Колегія суддів також звертає увагу, що застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної з 21-00 до 6-00 год. в значній мірі не може негативно позначитися на її повсякденному способі життя та виконанню нею службових обв`язків.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2021 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та обрано відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3