ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №:11-кп/818/3538/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, з участю потерпілого ОСОБА_6 , без участі інших учасників по справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою заявника по справі на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 10 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0004212 від 02 09 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України задоволено.

Кримінальне провадження № 0004212 закрито у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Таке рішення суду мотивовано тим, що кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України відповідно до ст.12 КК України відносяться до проступків. Враховуючи вимоги п.2 ч.1 ст.49 КК України, згідно яких строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, складає три роки, суд першої інстанції вважав, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності встановлений ст.49 КК України таким, що закінчився, оскільки з 05 05 2014, тобто з дня вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням минуло більше ніж три роки, крім того, жодній особі в межах кримінального провадження не повідомлено про підозру.

Враховуючи вимоги, передбачені п.3-1 ч.1 ст.284 та п.1-1 ч.2 абз.4 ст.284 КПК України, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження №0004212.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування доводів посилався на безпідставність та необґрунтованість висновків суду. Вказав, що під час досудового розслідування працівники поліції взагалі не проводили розслідування та не виконували свої посадові обов`язки, про що зазначено прокурором Харківської місцевої прокуратури №4 в листі від 01 09 2020 року № 04-33-6301-15, в якому він просив вжити вичерпних заходів, спрямованих на активізацію досудового розслідування та виконання необхідних слідчих (розшукових) і процесуальних дій та прийняття законного рішення у найкоротші терміни, оскільки досудове розслідування триває 5 років, проте слідчі дії, спрямовані на прийняття обґрунтованого рішення у справі не проведено в повному обсязі. Зокрема, до цього часу не встановлено та не допитано особу на ім`я ОСОБА_8 , не долучено до матеріалів провадження дані щодо реалізації ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу, слідчі дії протягом останніх двох років взагалі не проводились, остаточне законне рішення в провадженні до цього часу не прийнято. Вказівка прокурора надана слідчому по даній справі виконана не була.

Крім того, як зазначив потерпілий, слідчим не була з`ясована розбіжність в показах свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з приводу з`ясування відомостей щодо особи на ім`я ОСОБА_8 , а також не було виконано вказівок процесуального керівника у кримінальному провадженні від 12 08 2020 р. №04-33-6301-15 щодо встановлення цієї особи та його допиту про обставини події, зокрема, з приводу придбання автомобіля DAEWO LANOS зеленого кольору, номер шасі (кузов, рамки) НОМЕР_1 , 1998 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , місце проживання якого зазначав свідок ОСОБА_9 під час проведення 11 10 2016 р. слідчого експерименту. Також, як вказав потерпілий не було встановлено особу, яка перетинала митний кордон України 31 01 2013 на вказаному автомобілі чи супроводжувала даний автомобіль; не встановлено місце випуску цього автомобілю та не відстежено перехід права власності, володіння чи користування від першого власника (володільця. користувача) до останнього; не отримано та не опрацьовано дані на виконання ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 12 10 2017 з тимчасового доступу до інформації про вхідні та вихідні трафіки мобільного терміналу в якому використовується абонентський номер НОМЕР_3 , який відповідно до протоколів допиту, належить особі по імені ОСОБА_8 ; не надіслано запит до нотаріальних органів щодо оформлення будь-якою особою доручення и на право користування (керування) цим автомобілем; не надіслано запит до регіонального сервісного центру МВС України з метою отримання інформації про перебування зазначеного вище автомобіля у розшуку або у власності чи користуванні ОСОБА_9 . Також не долучено до матеріалів кримінального провадження рішення Московського районного суду від 04 03 2029 року та постанови Харківського апеляційного суду від 30 05 2019 р. у справі № 643/9259/17 за позовом ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Потерпілий вважає, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження були порушені його права як потерпілої особи, а також загальні засади кримінального провадження та розумні строки проведення досудового розслідування слідчим, що призвело до неповноти досудового розслідування. Крім того, не були виконані вказівки прокурора, що на його думку свідчить про неповноту досудового розслідування і відсутність підстав для закриття кримінального провадження.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляд справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд обґрунтовує своє рішення лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зокрема положеннями ст.91 та ст.94 КПК України, проаналізувавши та надавши їм оцінку.

Закон України про кримінальну відповідальність обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Зокрема, у ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Як зазначено у п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора. При цьому за змістом ст. 284 КПК України, умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі) та наявність відповідного клопотання прокурора.

При цьому, слід зазначити, що закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова або ухвала суду про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, судом показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в ході досудового розслідування слідчими було вжито вичерпні заходи для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлювались можливі свідки та очевидці, проводились необхідні експертизи, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, про підозру нікому повідомлено не було, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження №0004212, задовольнивши клопотання прокурора.

Проте, на думку колегії суддів, таке рішення суду першої інстанції є поспішним, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог зазначених в ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190 та ч.1 ст.358 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Клопотання направлено до суду з підстав, передбачених п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 02 2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29 01 2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п.40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03 10 2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, зокрема, допитано потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 05 05 2014 близько 10-00 години на території АГК «Автомобіліст» за адресою: м. Харків, вул. Блюхера,68 за усною домовленістю, придбав у громадянина ОСОБА_9 за 3200 доларів США автомобіль DAEWOO LANOS зеленого кольору, 1998 року випуску, з державними номерами НОМЕР_2 . Угода була оформлена у формі розписки про отримання ОСОБА_9 від ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 3200 доларів США із залишком боргу з боку потерпілого у розмірі 6000 грн. При передачі автомобіля, ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке в подальшому виявилось підробним. Також було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що продав автомобіль DAEWOO LANOS, 1998 року випуску з державними номерами НОМЕР_2 громадянину ОСОБА_6 . Спочатку ціну на автомобіль він назвав у розмірі 4000 доларів США, після торгів, зійшлись на сумі 3800 доларів США, але у покупця було тільки 3200 доларів США, у зв`язку з чим, він продав ОСОБА_6 автомобіль, отримавши 3200 доларів США, за умови (це зазначено у розписці), що решту 600 доларів США, покупець сплатить пізніше. Через деякий час ОСОБА_6 зателефонував йому і попрохав надати йому доручення для переоформлення автомобіля, але він відмовив, мотивуючи тим, що ще не отримав решту грошей, зазначивши, що пізніше від ОСОБА_6 дізнався, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу виявилось підробленим. З метою владнати ситуацію, що склалась навколо цього автомобіля, ОСОБА_9 запропонував повернути йому автомобіль, але повернення не відбулось, оскільки зазначений автомобіль під керуванням ОСОБА_6 потрапив в ДТП.

Проводилася судово-технічна експертиза свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_4 (номер бланку НОМЕР_5 , вихідні дані поліграфічного підприємства: «ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАГІС» Зам 0020-2011.02»), згідно висновку експерта від 17 11 2015 за №8809 спосіб виготовлення наданого на дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не відповідає способам виготовлення, які застосовуються на поліграфічних підприємствах Консорціуму «ЄДАПС» при виготовленні пластикових бланків свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Було встановлено та допитано особу, яка зазначена власником автомобіля у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_4 (номер бланку НОМЕР_5 , вихідні дані поліграфічного підприємства: «ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС» Зам 0020-2011.02»), а саме ОСОБА_11 , мешканця м. Кам`янське Дніпропетровської області, який пояснив, що мав у власності автомобіль DAEWOO LANOS світло-зеленого кольору з державними номерами НОМЕР_2 , придбав його влітку 2013 року, а взимку 2016 продав громадянину ОСОБА_12 . З`ясовано, що станом на 12 04 2017 року, власником автомобіля DAEWOO LANOS з державними номерами НОМЕР_2 є ОСОБА_12 , а також те, що вказаний транспортний засіб марки «DAEWOO» LANOS, VIN № НОМЕР_1 31 03 2013 року перетнув митний кордон України з громадянином на прізвище ОСОБА_13 .

Відомості про здійснення у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідуванні будь-яких інших слідчих (розшукових) дій матеріали кримінального провадження не містять. Так само матеріали справи не містять даних, що продовження строку досудового розслідування, зупинення чи відновлення такого строку.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Слідчий є основним виконавцем роботи з досудового розслідування кримінальних правопорушень і несе відповідальність за законність та своєчасність проведення слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, і прийняття законних і обґрунтованих поточних і підсумкових процесуальних рішень.

Також слід зазначити, що нагляд за законністю порушення та закриття справи здійснює прокурор. Завдання нагляду прокурора за додержанням законів при проведенні досудового розслідування, відповідно до ст. 29 Закону України "Про прокуратуру", полягає у сприянні: 1) розкриттю злочинів, захисту особи, її прав, свобод, власності, прав підприємств, установ, організацій від злочинних посягань; 2) виконання вимог закону про невідворотність відповідальності за вчинений злочин; 3) запобіганню незаконному притягненню особи до кримінальної відповідальності; 4) охороні прав і законних інтересів громадян, які перебувають під слідством; 5) здійсненню заходів щодо запобігання злочинам, усунення причин та умов, що сприяють їх вчиненню.

Здійснюючи нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування, прокурор має виконувати завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, зокрема, в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Виконанню цих завдань прокурора і має сприяти здійснення ним наданих йому процесуальних повноважень, передбачених ч.2 ст.36 КПК України.

Враховуючи відомості, зазначені прокурором в клопотанні та доводи потерпілого в апеляційній скарзі, а саме того, що під час досудового розслідування не були виконанні вказівки прокурора та не усунуті розбіжності в показах свідків, є підстави вважати, що досудове розслідування в межах кримінального провадження №0004212 проведено не в повному обсязі, а рішення щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасним. При цьому слід зазначити, що апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути вказані суперечності під час апеляційного розгляду та вважає, що вказані відомості підлягають додатковій перевірці судом першої інстанції під час нового розгляду.

Встановлення вказаних обставини, може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, у зв`язку з чим, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню, з направленням справи на новий розгляд, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.409 та п.2 ч.1 ст.410 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з того, що наявність підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.409 та п.2 ч.1 ст.410 КПК України хоча і не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1,2,10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, презумпція невинуватості та можливість реалізації права на захист, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

Разом з цим, належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 необхідно задовольнити, а ухвалу скасувати та призначити справу новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 10 2021 року про задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0004212, внесеного в ЄРДР 02 09 2015 року за ч.1 ст.190 та ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разів закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, скасувати.

Апеляційну скаргу потерпілого,- задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3