Провадження № 1-кп/638/1492/21
УХВАЛА
Іменем України
28 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2020 року за №0000232 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , менеджера у ФОП " ОСОБА_8 ", одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан здоров`я задовільний, статусу учасника бойових дій не має, раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.289 (в редакції до 03.09.2020 року), ч. 3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан здоров`я задовільний, статусу учасника бойових дій не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 289 ( в редакції до 03.09.2020), ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив:

На розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.289 (в редакції до 03.09.2020 року), ч. 3 ст. 289 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 289 ( в редакції до 03.09.2020), ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 02.11.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 31.12.2021 року, в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та визначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 1 022 970 (одного мільйона двадцяти двох тисяч гривень дев`ятсот сімдесяти гривень). Обрано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 31.12.2021 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та визначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 1 022 970 (одного мільйона двадцяти двох тисяч гривень дев`ятсот сімдесяти гривень).

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.

Клопотання прокурора обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. В клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кількох злочинів, санкція за які передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а відтак останні, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, можуть планувати втечу та переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Одночасно зазначив про те, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть здійснювати вплив на потерпілих з метою зміни їх показань, які можуть бути надані під час судового розгляду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які можуть мати значення при встановленні усіх обставин справи. Вказує, що ризик вчинити інше правопорушення обвинуваченими підтверджується тим, що ухиляючись від органів досудового розслідування та суду, останні обвинувачуються у заволодінні транспортними засобами в період перебування в розшуку, що може свідчити про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на волі можуть продовжити вчиняти протиправні діяння. Також прокурор вказує, що причетність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Прокурор вважає, що у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваних, оскільки наявні у матеріалах провадження дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий захід не забезпечить належного виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків. Обґрунтовуючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, просить визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 430 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 022 970 грн., оскільки виключно вартість транспортних засобів, у заволодінні яких обвинувачується ОСОБА_4 становить 5 355 231, 43 грн., а також посилається на те, що така застава не буде завідомо непомірною, оскільки ОСОБА_4 користується транспортними засобами «преміум класу», а відтак, застава, визначена у меншому розмірі не буде здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Обґрунтовуючи розмір застави як альтернативу запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у розмірі 430 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 022 970 гривень, прокурор посилається на те, що виключно вартість транспортних засобів, у заволодінні яких обвинувачується ОСОБА_5 складає 4 434 641, 43 грн., а відтак, застава, визначена у меншому розмірі, не буде здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечували та просили відмовити у його задоволенні, захисниками адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були подані клопотання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 , що діє на підставі договору №16-01/2020 про надання правової допомоги від 16.01.2020 року просив змінити запобіжний захід ОСОБА_4 в частині зменшення розміру застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 грн., в обґрунтування якого посилався на те, що з перебігом ефективного розслідування справи та судового розгляду завжди зменшуються ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу; з моменту застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ризики передбачені ст. 177 КПК України значно зменшились; розмір застави є непомірно великим, що не відповідає положенням ст. 182 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1721 від 28.02.2012 року, в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, який полягає у забороні покидати місце проживання з 22:00 години вечора до 07:00 години ранку та покласти на обвинуваченого відповідні обов`язки визначені КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування завершено, а відтак це свідчить про зменшення ризиків, які існували на стадії досудового розслідування. Також, захисник вказує, що розмір застави був визначений без врахування майнового стану обвинуваченого та є завідомо непомірним для нього. Крім того, захисник зазначає, що при визначенні запобіжного заходу необхідно взяти до уваги ще і той факт, що жодної шкоди потерпілим фактично завдано не було. До клопотання про зміну запобіжного заходу додано копії заяв потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в яких вказують, що претензій до ОСОБА_5 не мають та від цивільних позовів відмовляються; стосовно обвинувачення ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортними засобами захисник наголошує, що по даним кримінальним правопорушенням автомобілі повернуті їх власникам або довіреним особам, тобто фактично ніякої матеріальної шкоди ОСОБА_5 не завдано, на підтвердження цього до клопотання долучено копії розписки потерпілої ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_16 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, з яких вбачається, що автомобілі їм були повернуті, а цивільні позови не заявлялися. З копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_17 вбачається, що належний йому автомобіль Lexus був повернутий останньому працівниками поліції, та пошкоджень не мав.

Також зазначено, що ОСОБА_5 є несудимим, постійно мешкає на території Харківської області, має на утриманні батьків похилого віку, які є інвалідами ІІ та ІІІ груп, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та посвідченням серії НОМЕР_2 .

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та заперечень на нього, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які в достатній мірі виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Поруч із тим, згідно ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Так, ч.1 ст.194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом в судовому засіданні перевірено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однак, з урахуванням поданих стороною захисту доказів, суд не погоджується з твердженнями прокурора про наявність всіх п`яти ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 звертались до органів досудового розслідування з заявами про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_5 , що в свою чергу виключає ймовірність подальшого незаконного впливу з боку обвинувачених.

Одночасно, судом встановлено, що відповідно до розписки потерпілої ОСОБА_12 , їй були повернуті автомобіль Honda CR-V, ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію.

З розписки потерпілого ОСОБА_13 , вбачається, що ОСОБА_13 було отримано належний йому автомобіль Lexus RX 350, а також свідоцтво про реєстрацію та ключі від даного автомобіля.

Згідно розписки ОСОБА_14 , йому було передано автомобіль Lexus RC 200T та ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію.

Розписка ОСОБА_15 , який діяв в інтересах потерпілого ОСОБА_16 , підтверджує отримання ним автомобіля Lexus ES350 та ключів від нього.

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 14.07.2021 року, підтверджується повернення йому автомобіля Lexus RX 350 працівниками поліції.

Отже, на момент розгляду клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який (домашній арешт та зменшення розміру застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), суд вважає, що ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі відсутній, з огляду на те, що потерпілими в кримінальному провадженні не заявлені цивільні позови, а належне їм майно було повернуто.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що їм загрожує в разі визнання їх винними, кількість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченими дій, передбачених п.1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави, та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не можуть виправдовувати подальше тримання обвинувачених під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Враховуючи відсутність одного з ризиків, на які посилається прокурор, як на підставу продовження запобіжного заходу, а також наявність заяв та розписок від потерпілих, суд вважає за необхідне також переглянути розмір застави визначений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.11.2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК).

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК).

Прокурор при обґрунтуванні розміру застави посилався лише на вартість автомобілів, які були предметами злочинів, однак з урахуванням наданих стороною захисту доказів, суд не приймає до уваги вищевказані обґрунтування прокурора при визначенні розміру застави та наголошує, що з боку сторони обвинувачення не було надано відомостей про майновий стан обвинувачених, а твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 «користується автомобілями преміум класу», не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Гафа проти Мальти» від 22 травня 2018 року (заява № 54335/14) зазначено, що розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (п.70).

Більш того, практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

За усталеною практикою національних суддів та ЄСПЛ, оскільки питання, яке вирішується, пов`язане з обмеженням свободи особи на вільне пересування, визначення розміру застави набуває особливого значення. Розмір грошових коштів, з одного боку, повинен слугувати належною гарантією виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього чинним процесуальним законодавством. З іншого боку, такий розмір не повинен бути непомірним для особи. Про непомірність розміру застави може, серед іншого, вказувати той факт, що особа зазнаючи обмежень, пов`язаних із реалізацією права на вільне пересування, з якихось причин не внесла заставу впродовж досить тривалого часу.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України частково зменшилися, а прокурором в свою чергу, не було доведено, що визначений розмір застави відповідає майновому стану обвинувачених, то розмір застави необхідно зменшити, що також дозволить забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої ще не встановлена вироком суду.

З урахуванням вищевикладеного, заставу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , необхідно зменшити до розміру 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340 500 грн.

Така застава не є непомірною для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а є мінімально необхідною для запобігання спробам перешкоджати судовому розгляду у кримінальному провадженні. Такий розмір відповідає їх майновому та сімейному стану, обставинам кримінального провадження. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження.

Крім цього, у разі внесення застави, на обвинувачених необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК та визначені в ухвалі судді від 02.11.2021.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, клопотання прокурора слід задовольнити частково, клопотання захисників про зміну запобіжного заходу також задовольнити частково, продовживши дію тримання під вартою на 60 днів, при цьому зменшивши розмір альтернативного запобіжного заходу - застави до суми 340 500 грн.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити частково

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25.02.2022 року, в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25.02.2022 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340 500(триста сорок тисяч п`ятсот) грн, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі №638/15411/21 від____________, за (ПІБ)_________________(Дзержинський районний суд м.Харкова))

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340 500(триста сорок тисяч п`ятсот) грн, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі №638/15411/21 від____________, за (ПІБ)_________________(Дзержинський районний суд м.Харкова))

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з іншим обвинуваченим, свідками, потерпілими у кримінальному провадженні

- носити електронний засіб контролю

Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тримання обвинуваченого під вартою. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тримання обвинуваченого під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти та повідомити усно і письмово Дзержинський районний суд м. Харкова та Офіс Генерального прокурора.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачені, будучи належним чином повідомленими, не з`явились за викликом до суду без поважних причин чи не повідомили про причини своєї неявки, або якщо порушили інші покладені на них обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а стороною захисту в той же строк, з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29.12.2021 року.

Суддя