Провадження № 1-кп/643/911/21
Справа № 643/3650/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі :

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого : ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

потерпілого : ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харків кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого охоронцем КП «ХТМ», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 31.12.2020, близько 07 години 55 хвилин, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. А.Веделя, 4, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, діючи за раптово виниклим протиправним умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, розуміючи протиправність своїх дій, наніс ОСОБА_6 , один удар, предметом схожим на металеву палку, по голові, а саме в область лобу та один удар, предметом схожим на металеву палку по правій нозі, нанісши згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/25/-С/2021 від 16.01.2021 наступні тілесні ушкодження: забійні рани на голові, сінець на правій нозі. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів і могли бути отримані в строк вказаний в постанові.
За ступенем тяжкості: забійні рани належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалистю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1. «А», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня І995 року; синець викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. "Правил..." відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин не визнав і пояснив, що 31.12.2020 о 7-30 він займався підготовкою, бачив як через паркан зайшов невідомий чоловік, почав знімати його та підприємство. Він спитав, чому він так робить? Чоловік почав ображати його та знімати, на що він зробив зауваження, а чоловік почав мстити йому та вдарив його в обличчя. Визнає винним себе лише в тому, що відкрив двері і затримав його.

Всупереч не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин підтверджується іншими зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Показами потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що у нього виник конфлікт через паркування авто біля території «ХТМ». Він зайшов на територію Салтівської котельні. Там він вимагав викликати керівництво та поліцію щоб з`ясувати що охорона вантажить на автомобіль та чому вони заливають в авто паливо. На території котельні в нього виник конфлікт з охоронцем, як пізніше дізнався його прізвище ОСОБА_7 . Під час конфлікту у них виникла сварка, під час якої ОСОБА_4 схопив якийсь металевий предмет та наніс йому удари. Йому було нанесено 3 удари. Два в голову, один в задню частину ноги, під коліно, металевим предметом схожим на палицю, виготовленим з арматури. Довжина цієї палички приблизно 50 см. Він обвинуваченого не бив, тільки стримував, блокуючи його дії руками, затискаючи. Цивільний позов не заявляє, просить покарати обвинуваченого за законом.

- Показами свідка ОСОБА_8 , який показав суду, що 31.12.20 на охоронюваному пості Харківської Салтівської котельні, приблизно о 7-30 - 8-00 він знаходився в приміщенні охорони, почув лайку з вулиці. Вийшовши на вулицю, побачив, що гучно сваряться нецензурною лайкою його напарник ОСОБА_7 та потерпілий. Він спочатку розборонив їх і обвинувачений зайшов до сторожки, а потерпілий почав показувати йому на телефоні запис їх попереднього конфлікту, який відбувся в листопаді 2020 року. В цей момент ОСОБА_7 також вийшов і сказав: "і мені покажи ". Між ними знов розгорівся скандал. Він відійшов у бік, а вони продовжили сваритися, після чого ОСОБА_7 заскочив у сторожку, а потерпілий за ним погнався. Обвинувачений тримав зсередини двері, а потерпілий намагався їх відчинити. Потім ОСОБА_7 вискочив зі сторожки, вони схопили один одного за груди. Потім ОСОБА_7 вискочив та махнув прутиком з металу, з палець товщиною приблизно 50 см довжиною та вдарив потерпілого у лоб. Він почав організовувати йому допомогу виливаючи перекис водню на вату. По обличчю в нього текла кров. Потім перекис закінчився, він попрохав дозволу зайти у сторожку подивитися у дзеркало. Потерпілий був у розпачі, оскільки у нього був розсічений лоб, а це був новий рік. Потім приїхала швидка допомога і поліція. Потерпілому забинтували голову, він надав свої дані поліцейським та поїхав у своїх справах.

- протоколом огляду місця події від 31.12.2020 року, та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто територію за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду було виявлено речовину бурого кольору. На фото зображені плями бурого кольору, схожі на кров.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2021 та фото таблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_8 , під час якого він розповів та показав, яким саме чином, ОСОБА_4 , предметом схожим на металеву арматуру, наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , вдаривши у район лобу.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2021 та фото таблицею до нього, за участю потерпілого гр. ОСОБА_6 , під час якого він розповів та показав, яким саме чином, ОСОБА_4 наніс йому удари металевим предметом, відтворивши механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.

- Висновком судово-медичної експертизи № 09/25-с/2021 від 26 січня 2021 року, згідно якого у гр. ОСОБА_6 , 1979 року народження, виявлені тілесні ушкодження у виді: забійні рани на голові, сінець на правій нозі. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів і могли бути отримані в строк вказаний в постанові.
За ступенем тяжкості: забійні рани належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалистю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1. «А», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня І995 року; синець викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. "Правил..." відноситься до легких тілесних ушкоджень.

- Висновком судово-медичної експертизи № 09/86-с/2021 від 18 січня 2021 року, згідно якого показання гр. ОСОБА_9 , дані ним при проведенні слідчого експерименту від 16.01.20211р., в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

- відеозаписом подій що мали місце 31.12.2020, близько 07 години 55 хвилин, АДРЕСА_3 , на якому видно, як потерпілий ОСОБА_9 , який веде зйомку, свариться з ОСОБА_4 , потім конфлікт загострюється, камера починає хаотичну зйомку та чутно голос свідка ОСОБА_8 , який декілька разів гучно кричить "Вітя припини ! Вітя що ти робиш?". В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_8 звертався саме до нього.

Суд вважає належними та допустимими доказами по справі протокол проведення слідчого експерименту від 12.02.2021, за участю свідка ОСОБА_8 , протокол проведення слідчого експерименту від 16.01.2021за участю потерпілого ОСОБА_6 ,висновки судово-медичних експертиз № 09/25-с/2021 від 26 січня 2021 року та № 09/86-с/2021 від 18 січня 2021 року, відеозапис подій, що мали місце 31.12.2020, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та проведені та здобуті у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.
Показання потерпілого гр. ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні та узгоджуються між собою та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами. Потерпілий однозначно вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка нанесла йому удари металевим предметом та завдала тілесні ушкодження. При цьому, на відміну від обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілий, як під час досудового слідства, на слідчому експерименті, так і під час допиту в судовому засіданні, давав стабільні покази стосовно обставин події та механізму нанесення йому тілесних ушкоджень, які окрім іншого, підтверджуються висновком судово-медичної експертизи.

Покази свідка ОСОБА_8 , який був безпосереднім свідком подій, суд вважає такими, що не містять суттєвих протиріч та підтверджують доводи обвинувачення. При цьому свідок ОСОБА_8 не є зацікавленою стороною у справі, не має близьких чи неприязних стосунків як з обвинуваченим, так і з потерпілим. Тому суд вважає, що покази ОСОБА_8 є належним доказом на підтвердження обставин викладених в обвинувальному акті.

Аналізуючи усі докази у їх сукупності та зіставляючи їх із показами та діями обвинуваченого, суд доходить висновку, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 його вини у нанесенні тілесних ушкоджень потерпіломуОСОБА_9 , є засобом його захисту від обвинувачення та спробами уникнути відповідальності за скоєне, оскільки сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних норм та оцінюються судом як належні та допустимі.

Оцінивши всю сукупність доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись нормами діючого законодавства, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначеного висновку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведена.

Таким чином, дослідивши і оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Судом досліджувалася особа обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, страдає низкою хронічних захворювань, працює охоронцем в КП "Харківські теплові мережі", за місцем роботи характеризується з позитивного боку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить наявність у нього низки хронічних захворювань.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням обставин і характеру скоєного правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який працює, суд вважає доцільним застосування до нього покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 гривень.

Речовий доказ DVD-диск із записом подій кримінального правопорушення залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1