УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
21 вересня 2021 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна, а саме: цілісний нежитловий будинок-адмінбудинок літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7499 кв.м. (реєстраційний номер майна 00), що на праві приватної власності належить ПрАТ «Діпробудмашина» ().

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 12.07.2021 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява депутата Київської міської ради IX скликання ОСОБА_7 з приводу ймовірної, протиправної реконструкції адміністративної будівлі за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 8.

Дана будівля на праві приватної власності згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер майна 00) належить ПрАТ «ДІПРОБУДМАШИНА» (код ЄРДПОУ 00241212).

Відповідно до інформаційного стенду, розміщеного за вказаною адресою, ПрАТ «ДІПРОБУДМАШИНА» з 15.01.2020 року здійснює капітальний ремонт будівлі, а саме: ремонт фасаду та покрівлі нежитлової будівлі (літ. А), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 8.

Відповідно до акту обстеження ділянки №20-011/10 від 17.02.2021 року, що в межах земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , розташована адміністративна будівля у якій ведуться ремонтно-будівельні роботи, інформація стосовно дозвільних документів на проведення робіт не надана, відповідальні осіб на місці не виявлено.

Встановлено що станом на 20.09.2021 року на адміністративній будівлі за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 8 вже побудована надбудова.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Право на виконання будівельних робіт виникає у замовника будівництва після одержання відповідних дозвільних документів, передбачених ст. 23 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, належать роботи з переобладнання та перепланування нежитлового будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виключно, якщо їх виконання не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Згідно відповіді з Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на АДРЕСА_2 .

Проте встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 продовжуються будівельні роботи, що підтверджуються показами свідків, зокрема представниками громадський організації.

Крім того, відповідно до рішення Київської міської ради №2180/2221 від 31.08.2021 «Про організаційні заходи щодо збереження об`єктів XIX-XX століть (історичних будівель) на території міста Києва, яким може загрожувати знищення або пошкодження» рекомендовано власникам об`єктів, у т.ч. об`єкту по АДРЕСА_1 утриматись від виконання будівельних робіт до визначення їх правового статусу згідно із Законом України «Про охорону культурної спадщини».

20.09.2021 дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №4 Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 винесено постанову про визнання речовим доказом нежитлового будинку-адмінбудинку (літ.А) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7499 кв.м., оскільки таке майно являється об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з метою недопущення знищенню речового доказу, оскільки є наявні підстави вважати що у будинку проведенні будівельні роботи без дозвільних документів та для їх фіксації потрібно провести огляд із залученням спеціалістів, які володіють спеціальними знаннями та призначення відповідних експертиз. Без накладання арешту із забороною проведення будь яких будівельних робіт, особи, які здійснили самоуправство, матимуть реальну змогу провести роботи по відновленню первісного стану будинку, таким чином знищити речові докази своєї злочинної діяльності, а тому прокурор звернувся з зазначеним клопотанням про арешт майна.

Прокурор ОСОБА_3 та дізнавач ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали з мотивів наведених у ньому та просили його задовольнити. Разом з тим прокурор зазначив, що вважає, що за адресою: АДРЕСА_1 ) відбуваються роботи з реконструкції нежитлового приміщення, дозвіл на проведення яких у встановленому законом порядку не надано. Вказав, що висновок фахівця щодо того, які саме роботи проведено з вказаною будівлею, відсутні, оскільки Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та КП «Київблагоустрій» не допускають на об`єкт будівництва.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що арешт на вказане нежитлове приміщення вже було накладено у минулому році, та на даний час такий арешт скасовано. Пояснив, що ініціатором кримінального провадження є колишній власник АТ «Київметробуд», який звернувся до Господарського суду м. Києва із позовом про визнання правочинів недійсними, скасування рішення, визнання недійсними результатів торгів та витребування майна, зокрема, щодо нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні вказаного позову було відмовлено, апеляційною інстанцією рішення Господарського суду м. Києва залишено без змін. Звертав увагу, що посилання дізнавача та прокурора на те, що Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та КП «Київблагоустрій» не допускають на об`єкт будівництва не відповідає дійсності, оскільки жодного акту про не допуск чи про будь-які претензії з їх боку відсутні. Пояснив, що вказане нежитлове приміщення ПрАТ «Діпробудмашина» придбало на аукціоні, та оскільки будівля перебуває в аварійному стані з нею проводяться ремонтні роботи, які не потребують спеціального дозволу.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні оголосила письмове заперечення на клопотання про арешт майна, та додатково пояснила, що постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 № 406 затверджено перелік будівельних робіт, які не потребують дозвільних документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Стверджувала, що прокурором не доведено завдання майнової шкоди, внаслідок виконання таких робіт, як і не доведено будь-яких ризиків пошкодження, псування чи знищення майна, питання про арешт якого ставить прокурор у клопотанні.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, матеріали надані в ході судового розгляду, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що прокурором не доведено правових підстав для арешту вказаного майна, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

При цьому, прокурором в судовому засіданні не доведено та в матеріалах клопотання відсутні об`єктивні дані, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Клопотання прокурора фактично ґрунтується на заяві депутата Київської міської ради IX скликання з приводу ймовірної, протиправної реконструкції адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , доводи якої є достатніми для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, разом з тим підлягають подальшій перевірці в ході проведення відповідних слідчих і процесуальних дій. Втім, до клопотання прокурора не долучено відповідних документів з матеріалів кримінального провадження, які б вказували на наявність достатніх підстав для обмеження права власності ПрАТ «Діпробудмашина», не надані вони і прокурором в судовому засіданні.

Отже, на даний час розгляду клопотання про арешт майна відсутні об`єктивні підстави для висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Окрім того, в розпорядження слідчого судді не надано доказів про відповідність вказаного майна вимогам ст.98 КПК України. При цьому, ані зі змісту клопотання про арешт майна, ані з інших матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання, не вбачається які саме ознаки майна вказують на його відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Так, посилання прокурора на те, що майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та має доказове значення у ньому, без посилання на підтверджуючі документи та належного обґрунтування, не є безумовною підставою вважати таке майно речовим доказом у кримінальному провадженні.

В даному випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Отже, з наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, слід звернути увагу на рішення ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

З огляду на все вищенаведене, слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна слід залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001078, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна, а саме: цілісного нежитлового будинку адмінбудинок літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7499 кв.м. (реєстраційний номер майна 00), що на праві приватної власності належить ПрАТ «Діпробудмашина» () залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 28 вересня 2021 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1