Провадження №1-кп/127/730/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2021 р. за № 0000346 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави. Оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відповідно до ст. 89 КК України обвинувачений не судимий, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Вважає, що запобіжний захід до обвинуваченого застосований вірно, підстав для його зміни немає, а тому просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам. Проти задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_6 про передачу на відповідальне зберігання чотирьох автомобільних шин марки "Kapsen"не заперечує.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 заперечували проти продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Відповідно до ст. 89 КК України обвинувачений не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, живе з матір`ю та співмешканкою, має ряд хвороб, є інвалідом 3 групи, вину визнає, ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків наміру немає. Крім того, обвинуваченим частково відшкодовано завдану шкоду. У випадку продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою просили, враховуючи майновий стан обвинуваченого, визначити мінімальний розмір застави. Проти задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_6 про передачу на відповідальне зберігання чотирьох автомобільних шин марки "Kapsen" не заперечували.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про передачу їй на відповідальне зберігання чотирьох автомобільних шин марки "Kapsen", крадіжку яких вчинив обвинувачений, оскільки дане майно є її власністю та має для неї значну вартість. Експертні дослідження проведенні, обвинувачений зазначив, що вину свою визнає, тому передача шин їй на відповідальне зберігання не зашкодить подальшому судовому провадженню. З приводу клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладалася на розсуд суду.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 з приводу клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладався на розсуд суду. Підтримав клопотання потерпілої ОСОБА_6 про передачу їй на відповідальне зберігання чотирьох автомобільних шин марки "Kapsen".
У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 з приводу клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладався на розсуд суду. Підтримав клопотання потерпілої ОСОБА_6 про передачу їй на відповідальне зберігання чотирьох автомобільних шин марки "Kapsen".

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2021 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.06.2021 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2021 року було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.07.2021 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.07.2021 року було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.09.2021 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2021 року було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.11.2021 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, Відповідно до ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, є інвалідом 3 групи, офіційно не працевлаштований.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Стосовно ризику переховування від суду, то як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).
Тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, що в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик переховування від суду настільки, що його неможливо відвернути, не тримаючи особу під вартою.
А тому доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, оскільки має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотань.
Крім того, що стосується ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд, оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, враховує, що свідки на даний час судом не допитанні, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань потерпілих та свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілими та свідками, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив.
Суд також враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, та приймає до уваги стадію даного судового провадження, в межах якого докази судом не досліджувалися.
В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше тримання під вартою обвинуваченого.
Враховуючи встановлені судом обставини, в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення є доведеними та достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Вказані ризики на даний час не зменшилися.
На думку суду, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.

При цьому, позицію сторони захисту про доцільність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту не можливо визнати такою, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду, тому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, розмір застави суд визначає при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про особу обвинуваченого, а також ризики, передбачені статтею 177 КПК України, суд вважає, що достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого з одночасним визначенням розміру застави.
Що стосується клопотання потерпілої ОСОБА_6 про передачу їй на відповідальне зберігання чотирьох автомобільних шин марки "Kapsen", суд зазначає таке.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 23.04.2021 року він вчинив крадіжку чотирьох автомобільних шин марки "Kapsen", які належать потерпілій ОСОБА_6 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що чотири автомобільних шини марки "Kapsen", розмір 235-55R-17, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідно до постанови слідчого ОСОБА_10 про визнання предметів речовими доказами від 23.04.2021 року та квитанції №3325 від 19.06.2021 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, оскільки чотири автомобільних шини марки "Kapsen", розмір 235-55R-17, є власністю потерпілої ОСОБА_6 та має для неї значну вартість. Експертні дослідження даного майна проведенні, обвинувачений зазначив, що вину у вчинення даного злочину визнає.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, заслухавши позиції сторін, суд дійшов висновку, що передача шин на відповідальне зберігання потерпілій не зашкодить подальшому судовому провадженню, а тому клопотання потерпілої ОСОБА_6 слід задовольнити та передати потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання чотири автомобільних шини марки "Kapsen", розмір 235-55R-17, арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2021 року на чотири автомобільних шини марки "Kapsen", розмір 235-55R-17, доцільно скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Керуючись ст. ст. 100, 174, 176, 177, 183, 291, 369-372, 376, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 09.11.2021 року до 07.01.2022 року включно.

Одночасно визначити розмір застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Вінниці, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, утримуватися від спілкування з особами, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання в межах своїх повноважень.

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити.

Передати потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання чотири автомобільних шини марки "Kapsen", розмір 235-55R-17, які відповідно до постанови слідчого ОСОБА_10 про визнання предметів речовими доказами від 23.04.2021 року та квитанції №3325 від 19.06.2021 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2021 року на чотири автомобільних шини марки "Kapsen", розмір 235-55R-17, - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя