Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисниці засудженого ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/2/21, за апеляційною скаргою, яку подали засуджений ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_7 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 28 грудня 2020 року.

Цією ухвалою клопотання ОСОБА_6 повернуто засудженому, та роз`яснено його право на звернення з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до місцевого суду за місцем відбування покарання до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 16 грудня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за видом покаранням. Згідно прохальної частини клопотання засуджений ОСОБА_6 просить замінити йому невідбуту частину покарання, призначеного ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018 по справі № 308/11567/16-к більш м`яким, а саме: виправними роботами з відрахуванням від 10 до 20 відсотків заробітної плати в дохід держави або 240 годин громадських робіт, на невідбутий строк покарання, а саме: станом на 7.12.2020 на 1 рік 11 місяців 2 дні. Також просить винести ухвалу у відповідності до ст. 90 КВК України про тимчасове залишення ОСОБА_6 у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» до закінчення розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2017 по справі № 308/11567/16-к, зміненим ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018, ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права обіймати посади в установах, організаціях та підприємствах всіх форм власності строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням протягом трирічного іспитового строку. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2019 засудженого ОСОБА_6 направлено для відбування покарання. Згідно повідомлення № 12/3/2370 від 07.12.2020 ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» ОСОБА_6 етаповано з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№ 40) до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2020, на час розгляду кримінального провадження 1-кп/308/19/20. Таким чином, ОСОБА_6 перебуває в установі тимчасово та після завершення розгляду кримінального провадження буде направлений до визначеного місця відбування покарання /а. с.22/. Отже, ОСОБА_6 у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» не відбуває покарання у виді позбавлення волі, а перебуває у названій установі тимчасово. Зазначені обставини виключають право розгляду ініційованого засудженим питання Ужгородським міськрайонним судом, оскільки такий розгляд віднесено до компетенції місцевого суду за основним місцем відбування покарання, яким є місцевий суд, у межах територіальної юрисдикції якого повинен виконуватися вирок та відбуватися покарання, згідно до норм КВК України, тобто Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подане клопотання підлягає поверненню заявнику з роз`ясненням того, що таке повернення не позбавляє його права повторного звернення з цим питанням до суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що при відбутті особою половини строку, призначеного судом за тяжкий злочин покарання, у такої особи виникає гарантоване законом право в обмін на повернення до нормального життя у суспільстві і не може бути знівельоване обставинами, які від засудженого не залежали, зокрема етапуванням з Дрогобицької ВП № 40 до Закарпатської УВП № 9. Стверджує, що ОСОБА_6 однозначно на момент звернення з клопотанням 16.12.2020, відбуває покарання, призначене ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018 по справі № 308/11567/16-к в ДУ Закарпатської УВП №9. Вказує і на те, що листом Закарпатської УВП № 9 підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває у даній установі виконань покарань, відповідно його особова справа знаходиться саме в Закарпатської УВП № 9, відбув половину призначеного покарання, в силу закону має право на заміну призначеного покарання більш м`яким і жоден нормативний акт не зобов`язує його чекати завершення розгляду справи №308/143/20, коли в нього вже виникло гарантоване право на заміну призначеного покарання і в цей момент він перебуває в м. Ужгороді, а не в м. Дрогобичі, тому поради суду про право на звернення до Дрогобицького районного суду, по-перше, суперечать вимогам ст. 539 КПК України, по-друге, є цинічним глузуванням та попранням прав засудженого. Більше того, відповідно до листа ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» від 25.11.2020 №4160, повідомлено, що засуджений ОСОБА_6 07.07.2020 етапований із ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» до ДУ Закарпатська УВП № 9, у зв`язку із чим не можуть надати характеристику і довідку про стягнення та заохочення засудженого, оскільки особова направлена за місцем його вибуття. Тобто, на момент виникнення гарантованого законом права на повернення до нормального життя в суспільстві та день звернення з клопотанням ОСОБА_6 вибув з ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» і прибув разом з особовою справою до ДУ Закарпатська УВП №9, що підтверджується листом установи, а відповідно відбуває покарання, призначене ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29.01.2018 по справі №308/11567/16-к. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: захисниці засудженого ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядаються за відсутності засудженого ОСОБА_6 , неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності засудженого береться до уваги те, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, а також те, що у розгляді справи бере участь захисниця.
Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення колегія суддів задовольняє.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.
Зі змісту клопотання засудженого ОСОБА_6 та захисниці ОСОБА_7 , яке було подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області вбачається, що в ньому порушуються питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, правила розгляду яких визначені ст. 537, 539 КПК України.
За приписами ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами п. п. 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, у якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 КПК України.
Матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення засудженого ОСОБА_6 та захисниці ОСОБА_7 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, він перебував у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9», тобто клопотання було подано в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Ці обставини були відомі суду першої інстанції під час прийняття рішення про повернення засудженому ОСОБА_6 поданого ним клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КВК України установами виконання покарань є: арештні дома, кримінально-виконавчі установи, спеціально виховні установи (далі - виховні колонії, слідчі ізолятори у випадках передбачених законом).
Згідно зі ст. 18 КВК України слідчі ізолятори виконують функції виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і виправних колоній середнього рівня безпеки стосовно засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.
З наявного в матеріалах справи повідомлення начальника ДУ «Закарпатська УВП № 9» від 07.12.2020, засуджений ОСОБА_6 , відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 13.05.2020, етапований з ДУ «Дрогобицька ВК № 40» до ДУ «Закарпатська УВП № 9» на час розгляду кримінального провадження № 1-кп/308/19/20 і станом на 07.12.2020 відбута ОСОБА_6 частина покарання становить 2 роки 28 днів, а не відбута 1 рік 11 місяців 2 дні, що свідчить про те, що на момент подання клопотання про заміну покарання більш м`яким ОСОБА_6 перебував у ДУ «Закарпатська УВП № 9», а відповідно й відбував призначене йому покарання.
Тому, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 був вправі звертатися з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, а суд відповідно розглянути це клопотання із прийняттям рішення про його задоволення або відмову в задоволенні.
Окрім того, всупереч вимог ст. 539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_6 , розглянуто за відсутності засудженого, його захисниці адвокатки ОСОБА_8 та прокурора, при цьому матеріали судового провадження не містять даних про належне повідомлення, перших двох, про час та місце розгляду клопотання, що визнається порушенням права особи на захист.
Вищенаведене свідчить про те, що обставини, за яких суд першої інстанції повернув без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 та захисниці ОСОБА_7 не узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 539 КПК України.
Допущені судом першої інстанції порушення закону є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотне порушення вимог КПК України.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення є істотними, такими, що відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення із призначенням нового розгляду клопотання у суді першої інстанції.
Тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Під час нового судового розгляду подання суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно, всебічно та об`єктивно розглянути подане засудженим ОСОБА_6 та захисницею ОСОБА_7 , та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подали засуджений ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 28 грудня 2020 року, якою клопотання ОСОБА_6 повернуто засудженому, - скасувати, призначивши новий розгляд клопотання у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: