Справа № 686/4643/22
Провадження № 1-кс/686/1966/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000402 від 17 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2022 року слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, про накладення шляхом встановлення заборони відчуження на речові докази предмети, ззовні схожі на набої калібру 5,6 мм, у кількості 91 шт, які вилучено у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , та які на даний час знаходиться на відповідальному зберіганні у приміщенні Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області.

В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що 17.02.2022 до чергової частини ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення дільничного офіцера поліції ОСОБА_4 про те, що останній під час проведення перевірки умов зберігання мисливської зброї в сейфі за місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , виявлено близько 100 предметів, зовні схожих на набої.

17.02.2022 року відомості по вказаному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

17.02.2022 в період часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 38 хв. проведено огляд місця події за участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого в сейфі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено предмети, зовні схожі на набої калібру 5,6 мм, у кількості 91 шт. Зазначені предмети було вилучено та поміщено до сейф-пакету №7334555.

Відтак, вилучені предмети, зовні схожі на набої калібру 5,6 мм, мають значення речових доказів, оскільки наявні підстави вважати, що вони були предметом кримінального правопорушення, можуть являтись предметами, вільний обіг яких обмежено законом, та можуть бути використані як доказ факту незаконного поводження із зброєю та боєприпасами. Відповідно до ст. 98 КПК України вказані предмети є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також існують підстави вважати, що вказане майно набуте кримінально протиправним шляхом.

Також слід врахувати, що вказані речі повністю підпадають під вимоги ст. 167 КПК України, та згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Постановою від 17.02.2022 дані предмети визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий у поданому клопотанні просить накласти арешт на зазначене майно для його збереження, яке за його позицією було предметом злочинного посягання та ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, застосувавши заборону відчуження цим майном, дозволивши його власнику ним користуватися.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У клопотанні слідчий зазначає про необхідність збереження вилучених речей у якості речових доказів, зазначаючи про відповідність їх ст..98 КПК України.

Водночас слідчий просить застосувати заборону відчуження до указаного майна та фактично дозволити ним користуватися та розпоряджатися, що з урахуванням специфіки цього майна та можливості його знищення чи часткового знищення шляхом використання унеможливить досягнення мети арешту.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначити правовий статус указаного майна та вирішити питання про накладення на нього арешту.

А тому мають бути усунуті прокурором із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст..98 КПК України відповідно до указаних вище положень КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст..170 КПК України, заборон, які слід встановити стосовно цього майна,

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000402 від 17 лютого 2022 року повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя