Справа № 761/1871/22
Провадження № 1-кс/761/1656/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2021, у кримінальному провадженні № 0001383, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2021, у кримінальному провадженні №0001383, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001383 від 16.04.2021, накладено арешт на майно, а саме, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:178:0002, розміром 0, 0873 га (реєстраційний номер майна 000), яка належить територіальній громаді міста Києва та перебуває відповідно до договору від 28.04.2020 в орендному користуванні у ОСОБА_4 та на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 461, 2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
Адвокат ОСОБА_3 в своєму клопотанні зазначає, що ухвала суду про накладення арешту майна є незаконною та необґрунтованою, з огляду на те, що вказана земельна ділянка та комплекс нежитлових будівель не є речовим доказом та не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Також адвокат зазначає, що досудовим розслідуванням не здобуто та в ухвалі слідчого судді не встановлено ознак того, що земельна ділянка та комплекс нежитлових будівель були чи є об`єктами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, як і не встановлено факт вчинення ОСОБА_4 чи іншими особами будь-яких дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень (самовільно).
Поряд з цим, адвокат відзначає, що фабула даного кримінального провадження полягає в тому, що на думку органу досудового розслідування, на вказаній земельній ділянці здійснюються незаконні будівельні роботи. В той же час, в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.11.2021 накладено арешт на вищевказану земельну ділянку та на цей же комплекс нежитлових будівель в частині заборони користування майном, а саме в частині проведення будівельних та земляних робіт, здійснення реконструкції, який в подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2021 скасований, у зв`язку з тим, що не встановлено підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також через недоведеність фактів використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування.
Відтак, подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони відчужувати вказане майно не переслідує завдання кримінального провадження та є не доцільним.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з урахуванням доповнення та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання,в судове засідання не з`явився.

Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна з огляду на наступне.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001383 від 16.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
05.10.2021 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001383 від 16.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та накладено арешт, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:178:0002, розміром 0, 0873 га (реєстраційний номер майна 000), яка належить територіальній громаді міста Києва та перебуває відповідно до договору від 28.04.2020 в орендному користуванні у ОСОБА_4 та на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 461, 2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, з метою збереження речового доказу, оскільки вказане майно є об`єктом кримінального правопорушення.
З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на вищезазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001383.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Водночас, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки вищевказані обставини в своїй сукупності викликають сумніви в розумності і співрозмірності подальшого обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і наслідки арешту майна для третіх осіб.
Поряд з цим, слідчий суддя відзначає, у даному кримінальному провадженні
№ 0001383 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2021 вже скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.11.2021, в частині заборони користування майном, а саме в частині проведення будівельних та земляних робіт, здійснення реконструкції на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :91:178:0002, розміром 0, 0873 га (реєстраційний номер майна 000), яка належить територіальній громаді міста Києва та перебуває відповідно до договору від 28.04.2020 в орендному користуванні у ОСОБА_4 та на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 461, 2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, оскільки слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом обвинувачення не надано будь-яких документів, складених уповноваженими перевіряючими органами, не залучено спеціаліста, не проведено судову будівельну експертизу, не надано будь-яких інших документів, які б вказували на те, що за адресою: АДРЕСА_1 проводиться незаконне будівництво, без урахування характеру та пам`яткоохоронного статусу суміжної історичної забудови ( АДРЕСА_1 ).
Крім того, слідчим суддею також взято до уваги і те, що кримінальне провадження
№ 0001383 за вказаним фактом було розпочато ще 16.04.2021, а отже, у органу досудового розслідування було достатньо часу для збирання доказів на обґрунтування своїх доводів та надання їх суду.
В той же час, прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва в судове засідання не з`явився та не надав підтвердження наявності підстав для продовження дії такого заходу забезпечення як арешт майна, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.
Відтак, на переконання слідчого судді, подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не виправдовують завдання кримінального провадження та співмірності втручання у в право власності особи.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що такий обмежувальний захід як арешт майна, який застосовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2021 в рамках кримінального провадження № 0001383 в частині накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :91:178:0002, розміром 0, 0873 га. (реєстраційний номер майна 000), яка належить територіальній громаді міста Києва та перебуває відповідно до договору від 28.04.2020 в орендному користуванні у ОСОБА_4 та на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 461, 2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, підлягає скасуванню, оскільки у застосуванні такого заходу відпала потреба.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 98, 170, 173, 174, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2021, у кримінальному провадженні № 0001383, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, задовольнити.
Скасувати арешт майнау кримінальному провадженні № 0001383,накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2021 у справі

№ 761/35285/21 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :91:178:0002, розміром 0, 0873 га (реєстраційний номер майна 000), яка належить територіальній громаді міста Києва та перебуває відповідно до договору від 28.04.2020 в орендному користуванні у ОСОБА_4 та на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 461, 2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1