Справа №369/6165/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3046/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 та прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 02 серпня 2021 року включно, з одночасним визначенням розміру застави 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 2 270 000 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно ухвали суду, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 02 серпня 2021 року включно, з одночасним визначенням розміру застави 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 2 270 000 гривень.

Своє рішення суд мотивував тим, що прокурором було доведено те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовжені строку тримання під вартою ОСОБА_7 та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання або зменшити розмір застави.
В обґрунтуванні вказує, що питання продовження строку тримання під вартою суд вирішив за власної ініціативи, за відсутністю клопотання прокурора, яке необхідно було вручити стороні захисту не пізніше, ніж за 3 години до початку його розгляду, що вказує на грубе порушення вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції та обмеження в доступі до правосуддя.
Зазначає також, що судом в мотивувальній частині ухвали лише формально зазначено про існування ризиків, які фактично відсутні та втратили актуальність, та суд безпідставно послався на усні пояснення сторони обвинувачення, яка не довела їх наявність.
Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженні відбув 10 років покарання, що перевищує максимальний строк покарання, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України.
Також, судом першої інстанції не було враховано незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , та в умовах ІТТ ГУ НП він не може отримувати необхідної медичної допомоги.
Апелянт також вказує, що в порушення ч.5 ст.182 КПК України слідчим суддею визначено надмірну суму застави, з урахуванням того, що на все майно ОСОБА_7 та членів його родини накладено арешт та він не може користуватись і розпоряджатись цим майном, що унеможливлює вчинення дій щодо внесення такого надмірного розміру застави.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор в апеляційній скарзі проситьухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, він неодноразово переховувався від органів досудового розслідування та суду, здійснив кілька спроб симулювання тяжких захворювань, крім того, на тимчасово окупованій території Донецької області ОСОБА_7 на праві приватної власності належить житло, що не виключає можливості переховування останнього на непідконтрольній території, також ОСОБА_7 має у власності низку нерухомого та іншого цінного майна, яке знаходиться у володінні довірених йому осіб та членів сім`ї, організував у 2009 році заволодіння державними коштами на суму понад 340 мільйонів гривень, які й досі знаходяться в його розпорядженні, у 2013 році переховуючись від органів досудового розслідування, обвинувачений повторно організував готування до умисного вбивства ОСОБА_11 та здійснив замах на завідомо незаконне затримання та тримання його під вартою.
Заслухавши доповідь судді, прокурора та представника потерпілих, котрі підтримали апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
З огляду на це, доводи захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що оскаржувана ухвала є такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки на даний час обраний його підзахисному запобіжний захід не відповідає меті його застосування, загальним засадам кримінального судочинства, вимогам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та сучасним підходам, закріпленим нині діючим кримінальним процесуальним законом, не можуть бути визнані обґрунтованими та давати підстави для скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання її незаконною або необґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 про те, що стороною обвинувачення не було подано клопотання про продовження строків тримання під вартою в порушення ст.ст. 184, 199 КПК України є безпідставними, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 перебуває на стадії судового розгляду та відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
Посилання апелянта на те, що в ухвалі відсутні нові мотиви доцільності продовження запобіжного заходу, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, при розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу суд повинен встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані обставини були перевірені судом першої інстанції та свої висновки стосовно цього суд зазначив в ухвалі.
Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_7 не зменшились.
Також, в сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Не підтверджені і матеріалами справи доводи захисту про неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах ІТТ ГУ НП через незадовільний стан здоров`я.
Посилання захисту на ту обставину, що ОСОБА_7 тримається довгий час під вартою, що на думку апелянта є підставою для його звільнення з-під варти, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Доводи прокурора про необгунтоване визначення судом першої інстанції застави колегія суддів вважає малопереконливими, оскільки ОСОБА_7 перебуває під вартою з 05.05.2018 року та подальше перебування його під вартою без визначення застави порушує його права, зокрема ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст.401,404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 та прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 02 серпня 2021 року включно, з одночасним визначенням розміру застави 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 2 270 000 гривень без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: