В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1575/21
Провадження № 1-кп/348/137/22

18 лютого 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, заробляє на життя тимчасовими підробітками, із середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше не судимого, щодо якого на розгляді у Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області перебувають обвинувальні акти щодо вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.2 ст.185 КК України, ч.1 ст.395 КК України,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

встановив:

09.04.2021 о 13.00 год. ОСОБА_3 ,знаходився біля новобудови на АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. У приміщення новобудови, яка належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 проник шляхом пошкодження вхідних дверей. З новобудови він викрав металеву бочку об"ємом 200 літрів вартістю 300,00 гривень. З викраденим майном ОСОБА_3 покинув новобудову і в подальшому ним розпорядився на власний розсуд. Таким чином, потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно майнову шкоду у розмірі 300,00 гривень.

Такими діями, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо обставин вчинення злочину, які підлягають доказуванню, обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.
Обвинуваченийвизнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. У судовому засіданні дав такі показання. Він вийшов з дому на вул. Мойсейовича. По дорозі побачив новобудову. Кому цей будинок належить обвинувачений на той час не знав. У приміщення новобудови він проник шляхом пошкодження вхідних дверей (рукою відірвав дошку і зайшов всередину). З новобудови він викрав металеву бочку, яку потім здав на металобрухт. Шкоду потерпілій він відшкодував. Вказав, що щиро кається у вчиненому та більше такого не вчинятиме. Після цього випадку злочинів він більше не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву в якій просить обвинуваченого суворо не карати. Зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого не має, шкоду їй відшкодовано. Не заперечує щодо проведення судового розгляду на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та довідку про перебування на обліку у лікаря-нарколога з 13.12.2005; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою він характеризується позитивно, до складу сім`ї обвинуваченого, входить син ОСОБА_6 ; вимогу щодо наявності/відсутнсоті судимостей, копію вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2014, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт, копію вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2017, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.395 КК України та призначено йому покарання у виді 3 місяців арешту - із вказаних документів встановлено, що обвинувачений раніше не судимий (попередні судимості, на підставі ст.89 КК України, погашені), щодо обвинуваченого перебувають на розгляді у суді такі обвинувальні акти: у кримінальному провадженні №0000693 за ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0000029 за ч.2 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000258 за ч.1 ст.395 КК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, його стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Згідно з досудовою доповіддю у обвинуваченого високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки, який він становить для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Дані висновки орган пробації зробив, виходячи з того, що обвинувачений неодноразово був судимий, однак, на момент розгляду справи тільки 1 судимість є непогашеною. З обвинуваченим представник органу пробації не спілкувався, тому встановити його готовність змінитися не було можливості. Враховуючи те, що при призначенні покарання суд бере до уваги тільки ті судимості особи, які не втратили свого правового значення, норми статті 17 КПК України (особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили), що свідчить про те що остання судимість обвинуваченого є також погашеною, а також те, що обвинувачений усвідомив свою провину та бажає виправитися, суд критично ставиться до висновку органу пробації щодо можливості виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції.
З приводу можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд вважає обгрунтованою позицію прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України при призначенні покарання.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього основні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Прокурор зазначив, що процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1