Справа № 583/5092/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2022 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

06.01.2022 відкрито провадження за зазначеною скаргою. Скарга мотивована тим, що ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.12.2021 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт шляхом заборони розпорядження на транспортний засіб «Газель 2705» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ключі від зазначеного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу. Виконання ухвали покладено на слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 . Оскільки заборони користування майном накладено не було, а він є фактичним володільцем автомобіля, слідча була зобов`язана негайно повернути йому автомобіль. 28.12.2021 ним було подано клопотання про повернення майна. Проте станом на день подання даної скарги він не отримав повідомлення про задоволення чи відмову у задоволенні його клопотання, що стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

В судовому засіданні заявник та його представник наполягали на задоволенні скарги, зазначивши, що заявник фактично придбав у ОСОБА_5 транспортний засіб, однак юридично не оформив право власності на автомобіль. Просили врахувати, що ухвалою слідчого судді арешт накладений лише в частині заборони його відчуження, а тому неповернення автомобіля порушує законне право заявника на користування ним та ставить його у скрутне матеріальне становище.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги належним чином повідомлена. З огляду на приписи ч. 3 ст. 306 КПК України, її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши додані документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні зокрема, володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000590 від 15.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно витягу з зазначеного кримінального провадження, 15.12.2021 до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення про те, що в кварталі 12 виділ 10 Охтирського ПНДВ було здійснено незаконний поруб дерева породи сосна.

З протоколу огляду місця події від 15.12.2021 вбачається, що при проведенні огляду території Національного природно-заповідного Гетьманського парку, а саме відкритої місцевості у виділі 10 квартал 12, поблизу с. Залісне, було виявлено та вилучено транспортний засіб «Газель 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Газель 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 15.12.2021 вилучене майно визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.12.2021 задоволене клопотання слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та накладено арешт шляхом заборони розпорядження на майно на транспортний засіб «Газель 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_5 ; ключі від транспортного засобу «Газель 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Газель 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , на ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, оскільки ухвалою слідчого судді вирішене питання про накладення арешту на транспортний засіб як речовий доказ, відсутні підстави, визначені ст. 169 КПК України для повернення автомобіля як тимчасово вилученого майна.

Слід зазначити, що положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Принцип диспозитивності кримінального провадження визначає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження визначені ст. 303 КПК України.

Слідчим суддею встановлено відсутність підстав для задоволення скарги щодо вимог про повернення тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, зі змісту скарги вбачається, що заявником фактично порушується питання про передачу речового доказу на зберігання володільцю транспортного засобу.

Слід зазначити, що питання зберігання та передачі речових доказів врегульоване Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 з відповідними змінами.

Відповідно до п. 19 зазначеної Інструкції, вказано, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу.

Таким чином, рішення про визначення місця зберігання речового доказу належить до компетенції слідчого. При цьому, при вирішенні питання про визначення місця зберігання речового доказу має бути враховано характер речового доказу, його значення для кримінального провадження та обсяг обмежень, визначених в ухвалі слідчого судді про накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 169, 303, 306-307, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1