Справа № 159/7018/21
Провадження № 1-кс/159/2616/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000840 від 31.08.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.11.2020 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України

в с т а н о в и в :

В рамках кримінального провадження № 0000840 від 31.08.2021 ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчинених повторно за таких обставин :
25 серпня 2021 року приблизно об 11.00 годині ОСОБА_5 зняходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 , незаконно збув за грошову винагороду в сумі 200 гривень особливо небезпечну психотропну речовину PVP массою 0,0080 г., обіг якої заборонено, ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), який вказану психотропну речовину добровільно видав працівникам поліції.
Повторно 08 жовтня 2021 року приблизно о 14.50 годині поблизу кафе-бару «Текіла» по вул.Варшавська в м.Ковелі під час оперативної закупки ОСОБА_5 незаконно збув за грошову винагороду в сумі 300 гривень особливо небезпечну психотропну речовину PVP массою 0,1206 г., обіг якої заборонено, ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), який вказану психотропну речовину того ж дня добровільно видав працівникам поліції.
Окрім цього, повторно 07 грудня 2021 року приблизно о 16.30 годині поблизу магазину «Будьмо» по вул.Відродження в м.Ковелі під час оперативної закупки ОСОБА_5 незаконно збув за грошову винагороду в сумі 300 гривень особливо небезпечну психотропну речовину PVP ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), який вказану психотропну речовину того ж дня добровільно видав працівникам поліції.
За вказаними фактами відомості внесені до ЄРДР за №0000840, №0001025, №0001332 та об`єднано їх в одне кримінальне провадження за №0000840.

08 грудня 2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.
Цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 ст.307 КК України.
09 грудня2021 року старшим слідчим СВ Ковельського РУП ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесено до суду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у можливості підозрюваного продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, ухилитись від слідства та впливати на свідків та легендовану особу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених вище.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 клопотали про більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. ОСОБА_5 вину у вчиненному фактично визнав, підтвердив, що знає легендовану особу, з якою раніше спілкувався.
Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши наданні матеріали, вважаю, що внесене слідчим клопотання є підставним та підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не дотримається належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди та інше.

За змістом законодавства запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
При цьому слідчий суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Надані слідчому судді матеріалаи оперативних закупок та висновки експертиз є достатніми для початкової підозри.
Перевіряючи наведені прокурором ризики, слідчий суддя керується таким.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Вказуючи на ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) прокурор покликається на попередню судимість, а також на обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.407 КК України, судовий розгляд за яким ще не завершено. З урахуванням положень ст.17 КПК України наведені мотиви не можуть бути прийняті слідчим суддею для підтвердження ризику.

Також недоведеним є ризик впливу на свідка (п.3. ч.1 ст.177 КПК України) оскільки мав місце оперативний супровід, який зафіксований у процесуальних документах, проведено аудіо- та відео- фіксацію, тому вплив на легендованого свідка не є доцільним.

Що стосується ризику втечі, то суд при його оцінці враховує позицію ЄСПЛ, який у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43), він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

З огляду на зміст підозри, суворість покарання, яка сягає десяти років позбавлення волі, відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, нерухомого майна, ризик втечі є досить високим.

Запобігти даному ризику можливо лише утримуючи особу під вартою.

В силу п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України доОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Інший більш м`який запобіжний захід є недієвим, оскільки відсутні особи, які могли контролювати поведінку підозрюваного та мають на нього вплив.
Під час розгляду клопотання сторона захисту повідомила про те, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій, має проблеми зі здоров`ям, підтримує добрі відносини із колишньою дружиною, має неповнолітню дитину, проте доказів на підтвердження своїх слів через брак часу не надали. Тому задля забезпечення балансу між правом особи та потребами досудового розслідування слідчий суддя визначає строк тримання під вартою 40 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Враховуючи суспільний інтерес у припиненні незаконного обігу психотроних речовин, конкретні обставини справи, матеріальний стан підозрюваного, вважаю обгрунтованим розмір застави на рівні 40прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 гривень.
На підставі викладеного і керуючись статтями 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 днів починаючи з моменту затримання, тобто з 08 грудня 2021 року до 16 січня 2022 року включно.

Визначити для ОСОБА_5 розмір застави 90800 гривень.

У разі внесення застави у вказаній сумі підозрюваного звільнити з-під варти та вважати, що нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

З часу внесення застави на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного обов`язки: повідомити про місце проживання та не залишати його без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Строк дії обов`язків встановити два місяці з часу внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем або підозрюваним застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1