Справа № 946/9722/21
Провадження № 1-кс/946/3673/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу законного представника ОСОБА_7 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2021 року законний представник ОСОБА_7 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що в провадженні СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 29.10.2021 року старший слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 прийняв постанову про закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю по даному факту складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України та вбачається склад адміністративного правопорушення. Постанову про закриття кримінального провадження вважає незаконною, немотивованою, безпідставною. Висновок слідчого не відповідає дійсним обставинам справи. Такого висновку слідчий дійшов посилаючись на висновки експерта № СЕ-19/116- 21/16171-IT, за результатами проведення судової авто-технічної експертизи. При цьому, ні він, ні його син не мали можливості ознайомитися з жодним документом, на підставі яких здійснювалася експертиза та з іншими матеріалами також їм не дали можливості ознайомитись. Слідчим взагалі не встановлювалось швидкість руху транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_8 та чи виконувалось екстрене гальмування водієм транспортного засобу для уникнення ДТП. Слідчим не надано експерту для дослідження належні фото- та відеоматеріали, на підставі яких можливо встановити фактичні обставини ДТП, а саме відеофіксацію з камер зовнішнього спостереження, що встановленні на перехресті доріг вул. Семінарської проспекту Суворова. Не встановлений режим світлофора, яким регулюється рух транспортних засобів на вказаному перехресті в момент ДТП, та не встановлено на яке світло рухався автомобіль. Йому, як законному представнику неповнолітнього потерпілого, слідчим не надано можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, тому йому не відомо, які саме матеріали та документи були направлені експерту, на підставі яких експерт дійшов висновку про технічну неможливість уникнення ДТП водієм. З постанови слідчого незрозуміло, з чим пов`язана ця «технічна неможливість», як на його думку, то це може бути невідповідна швидкість руху транспортного засобу чи технічна несправність т/з, чи інші обставини. Зона наближення до пішохідного переходу добре оглядається, немає жодних огороджень та перешкод, що могло говорити про «раптове» появлення пішоходу на пішохідному переході. Йому не зрозумілий термін «раптового появлення на пішохідному переході у даній ситуації». 3 пояснень сина йому відомо, що коли він ішов у напрямку до пішохідного переходу транспортні засоби в цій частині дороги не рухались, оскільки світило червоне світло, яке забороняло рух у цьому напрямку, тому він продовжив рух по пішохідному переході. В цей момент на нього було скоєно наїзд. Автомобіль міг виїхати повертаючи з правого боку проспекту Суворова. Навіть за дозволеної швидкості час руху автомобіля з відстані від повороту до пішохідного переходу становить менше 1 сек. Тобто, саме водій мав передбачити, та вжити заходів, передбачених пунктом 1.7 , підпункту б) п. 2.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху. 04.10. 2021 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 було подано клопотання про здійснення процесуальних дій. Клопотання залишено слідчим без уваги і, відповідно, не здійснено належного розслідування цієї дорожньо-транспортної пригоди, чим порушено норми Кримінального процесуального законодавства. Слідчий не встановив усіх обставин справи, не витребував відеоматеріал з камер відеоспостереження; не встановив напрямок та швидкість з якою рухався автомобіль; не встановив режим світлофора в момент ДТП; не перевірив чи співпадають пояснення водія т/з причетного до ДТП з дорожньою обстановкою чи ні; не застосував заходи щодо встановлення особи, яка була свідком цих подій та надавала допомогу потерпілому, а також не допитав його як свідка. Під час досудового слідства була проведена лише одна судово-автотехнічна експертиза, для якої не були надані відеоматеріал з камер спостереження на цій ділянці доріг та не надано пояснень свідків. Про постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 11.07.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України їм стало відомо лише 12.11.2020 року після повідомлення адвокатом про отримання постанови 11.11.2021 року.

У судовому засіданні скаржник та його представник у повному обсязі вимоги поданої скарги підтримали, просили її задовольнити. Зазначили, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодженняю. Слідчим не вчинені усі необхідні слідчі дії, зокрема не розглянуто клопотання від 04.10.2021 року адвоката ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про здійснення процесуальних дій. Не здійснено належного розслідування дорожньо-транспортної пригоди. Не встановлено усіх свідків ДТП, не отримано відео з камер відеоспостереження на перехресті, вихідні данні експерту були надані лише зі слів водія а/м Лексус. Усі клопотання не задовольнялись слідчим. Не зрозуміло, яка саме інформація на відео з реєстратора автомобіля.

У судовому засіданні слідчий зазначив, що постанова є законною, ним повністю вчинені усі необхідні слідчі дії, за даними експертних досліджень авто повністю справне, та водій діяв з дотриманням ПДД, та дії водія не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням пригоди, незалежно від швидкості автомобіля, водій не мав можливості уникнути ДТП. Прокурор підтримав правомірність оскарженої постанови.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника, слідчого, прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про закриття кримінального провадження, з огляду наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2021 року старшим слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, копія якої отримана 11.11.2021 року, таким чином, строк звернення до слідчого зі скаргою, що встановлений ч.1 ст.304 КПК України, скаржником не пропущений.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 11.07.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою ст. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.10.2021 року закрито кримінальне провадження №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України. В постанові зазначено, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/116-21/16171-ІТ за результатами проведення судової авто технічної експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , повинна була діяти відповідно до вимог п. 18.1 ПДР України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, однак у вказаній дорожній ситуацій остання не мала можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 шляхом екстреного гальмування, дотримуючись вимог п. 18.1 ПДР України, тому в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_8 невідповідність вимогам п. 18.1 ПДР України не вбачається і її дії, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди. Однак, в той же час, в діях пішохода ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам 4.14-б ПДР України, відповідно до якого пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, що з технічної точки зору і знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку експерта №146 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому нижньої щелепи між 1 та 2 зубами праворуч без зміщенням відламків та забою, саден правої стопи, які відповідно до «Правил судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я відповідно. У зв`язку з викладеним, встановлено, що ДТП відбулася в результаті порушення ПДР України пішоходом ОСОБА_3 . Враховуючи, що внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_3 внаслідок власної вини, інші учасники ДТП тілесних ушкоджень середньої тяжкості не отримали, то ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не вбачається. Таким чином, відсутній по даному факту склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України та вбачається склад адміністративного правопорушення.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак, оскаржувана постанова не вмотивована, в ній не зазначено, які саме докази досліджувані, відсутня повна та вичерпна оцінка доказів. В оскарженій постанові, окрім одного висновку експерту слідчим не надано оцінки будь-яким іншим доказам.

Не було встановлено та допитано у якості свідків усіх осіб, які можуть мати відношення до кримінального провадження. В матеріалах справи взагалі відсутні протоколи допиту будь-яких свідків. Змістовно не зазначено, на підставі яких міркувань слідчий дійшов до висновку про відсутність складу злочину. В оскарженій постанові не зазначено, які вичерпні слідчі дії вчинені для встановлення наявності складу кримінального правопорушення, та чому цей факт не підтверджено, та не доведено, що всі можливі слідчі дії вже вичерпано.

Також з оскарженої постанови не вбачається, та в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо наявності камер зовнішнього спостереження, що встановленні на перехресті доріг вул. Семінарської та проспекту Суворова, витребування відеозаписів з цих камер та не досліджено відео обставин ДТП, у разі їх фіксування відповідними камерами, окрім відеореєстратора з автомобіля Лексус.

Також слідчим не досліджено питання режиму світлофору, яким регулюється рух транспортних засобів на вказаному перехресті в момент ДТП, та не встановлено на яке світло рухався автомобіль.

Вказана інформація, у разі її встановлення може змінити вихідні данні для експертизи та вплинути на висновки експерта.

Тобто в основу оскарженої постанови покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але ж відсутні вичерпні посилання на докази для прийняття такої постанови, слідчим не надано оцінку зібраним доказам та не вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що слідчим в оскарженій постанові не надана належна повна оцінка зібраним доказам та не доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, то по даному кримінальному провадженню слідчим не було здійснено усіх слідчих, дій, що свідчить про передчасність та безпідставність прийняття оскарженої постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги законного представника ОСОБА_7 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу законного представника ОСОБА_7 , діючого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 29.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 від 16.03.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 24.11.2020 р. о 09:20 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1