Справа № 533/831/21
Провадження 1-кп/524/609/21
УХВАЛА

12.11.2021 року. Автозаводський районний суду м. Кременчука в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

провівши у закритому судовому засіданні в м. Кременчуці підготовче засідання кримінального провадження № 0000224 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панасівка, Козедьщинського району, Полтавської області, українця, гр. України, учня 10 класу Пригарівського ліцею, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Панасівка, Козельщинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійна, учасником бойових дій не являється, статусу учасника АТО не має, офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 136 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Бреусівка, Козельщинського району, Полтавської області, українки, громадянка України, освіта повна загальна середня, не одружена, не утриманні малолітніх дітей не має, проживає АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000224 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304 ч. 3 ст. 136 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Захисник обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 вважала, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, оскільки під час досудового розслідування безпідставно визнано потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .

Інші учасники кримінального провадження не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши прокурора, потерпілу та її представника, обвинувачених та їх захисників, вивчивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Суд вважає, що зґвалтуванням неповнолітньої ОСОБА_14 завдано моральної шкоди її рідній матері ОСОБА_13 та бабусі ОСОБА_6 . За таких обставин колегія суддів не знаходить в обвинувальному акті таких невідповідностей вимогам КПК України, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Підсудність даного кримінального провадження Автозаводському районному суду м. Кременчука визначена ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.09.2021 року.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ст. 314 КПК України, закриття кримінального провадження чи його зупинення немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду з викликом учасників кримінального провадження, а саме: прокурора, потерпілих, представника потерпілих, обвинувачених та їх захисників.

За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_9 судовий розгляд даного кримінального провадження проводиться колегією у складі трьох професійних суддів.

Прокурор подав суду письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а обвинуваченій ОСОБА_10 у виді домашнього арешту в нічний час доби строком на 2 місяці.

Клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, обвинувачена ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, а також наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики.

В судовому засіданні прокурор підтримав свої клопотання з наведених в них підстав, зазначив, що під час досудового розслідування обвинувачені намагалися знищити сліди злочину та знищили деякі речові докази. Крім того, на думку прокурора, обвинувачений ОСОБА_9 , як повнолітній, перебуваючи на свободі може впливати на інших обвинувачених, що є неповнолітніми.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважали, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свою причетність до вчинення того злочину в якому йому пред`явлено обвинувачення ОСОБА_8 визнав.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_12 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Свою причетність до вчинення тих кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються ОСОБА_9 не визнав. Захисник ОСОБА_12 висловила міркування про те, що доказів на обґрунтування пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення стороною обвинувачення не зібрано, а ризики того, що цей обвинувачений буде ухилятися від суду відсутні, оскільки під час попередніх судових засідань щодо обрання йому запобіжних заходів він з`являвся до суду вчасно, вчасно з`являвся для проведення всіх слідчих та процесуальних дій.

Обвинувачена ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_12 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважаючи, що докази вини ОСОБА_10 у вчиненні того кримінального правопорушення, яке їй інкримінується відсутні, а тому немає підстав для обрання їй будь-якого запобіжного заходу.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, який є особливо тяжким злочином, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 136 КК України, яке є нетяжким кримінальним правопорушенням, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше не судимі, обвинувачуються у вчиненні, особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому до них може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 визнає свою причетність до вчинення того злочину, який йому інкримінується і за тих обставин, що викладені в обвинувальному акті.

Отже, обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. Суд зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Отже, продовжуючи дію запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ними кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їм загрожує, міцність соціальних зв`язків в місцях їх постійного проживання, а також ту обставину, що безпосередньо після вчинення злочину вони намагались приховати деякі сліди злочину та речові докази.

Отже, під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.1, 2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягає задоволенню.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_10 суд вважає, що вона може змінити місце проживання і ухилятися від суду, оскільки вона проживає у батьків обвинуваченого ОСОБА_9 , однак враховуючи те, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, її вік та її роль у вчиненні тих злочинів, що інкримінуються, суд вважає, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки цієї обвинуваченої буде запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до суду письмове клопотання про проведення судового розгляду справи у відкритому судовому засіданні. Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання свого представника, просила проводити судовий розгляд справи у відкритих судових засіданнях.

Прокурор та захисник обвинуваченого ОСОБА_8 заперечували проти відкритого судового розгляду даного кримінального провадження, інші учасники судового розгляду при вирішенні цього питання покладалися на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Приписами частини 2 ст. 27 КПК України визначено, що суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи.

З обставин, які викладені в обвинувальному акті вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітнім, кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 посягає на статеву свободу та статеву недоторканість особи, а в судовому засіданні можуть досліджуватися такі обставини, що стосуються особистого життя учасників кримінального провадження. Отже, наявні обставини для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

Згідно пункту 24 частини 1 ст. 3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

За таких обставин, клопотання представника потерпілої не підлягає до задоволення, а судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000224 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 136 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України необхідно проводити у закритому судовому засіданні.

Поряд з цим, частиною 4 ст. 27 КПК України встановлено, що якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення проголошується прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилося закрите судове засідання та яка на момент проголошення судового рішення підлягає подальшому захисту від розголошення.

Таким чином, суд прийшов до переконання про необхідність проводити судовий розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні. Судові рішення проголошувати прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилося закрите судове засідання та яка на момент проголошення судового рішення підлягає подальшому захисту від розголошення.

Згідно ч. 2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Обвинувачений ОСОБА_8 є неповнолітнім, а тому необхідно доручити органам пробації за місцем його проживання скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_8

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України, що статтею 12 КК України, віднесене до категорії нетяжких злочинів, а тому необхідно доручити органам пробації за місцем проживання скласти досудову доповідь стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 179, 194, 314-316, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження № 0000224 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 136 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України призначити до судового розгляду на 15 годину 30 хвилин 22.11.2021 року.

Кримінальне провадження розглядати колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про проведення судового розгляду справи у відкритому судовому засіданні залишити без задоволення.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводити у закритому судовому засіданні. Судові рішення проголошувати прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилося закрите судове засідання та яка на момент проголошення судового рішення підлягає подальшому захисту від розголошення.

Клопотання прокурора Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури Полтавської області про продовження дії запобіжних заходів всим трьом обвинуваченим - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 10 січня 2022 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 10 січня 2022 року.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби строком на 2 (два місяці).

Зобов`язати ОСОБА_10 у нічний час доби з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин строком 2 місяці не залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу суду, за винятком випадків необхідності проведення лікування та процесуальних дій, прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися із місця свого проживання без дозволу суду, крім випадків необхідних для явки до слідчого, прокурора, суду, або лікування, повідомляти суд, про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_10 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нєї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії запобіжного заходу та покладених обов`язків визначити до 10 січня 2022 року.

Направити копію ухвали для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченої.

Зобов`язати органи пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Зобов`язати органи пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Зобов`язати органи пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скласти досудову доповідь відносно обвинуваченої.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжних заходів обвинуваченим може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, його захисниками, законними представниками, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського Апеляційного суду.

Головуючий суддя Оксана ПАЛЬЧИК

Судді

ОСОБА_16 МАЛТИЗ