Справа № 152/1196/21
У Х В А Л А
іменем України

11 жовтня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1196/21

Провадження 1-в/152/30/21

Шаргородський районний суд
Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за поданням начальника Жмеринського РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозова Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 21.11.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням і іспитовим строком на три роки, та з покладенням обов`язків, встановлених ст.76 КК України,

з участю:

зі сторони обвинувачення
прокурора Шаргородського
відділу Жмеринської
окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

зі сторони захисту засудженого ОСОБА_4 ,

іншого учасника судового
провадження представника
органу пробації ОСОБА_6 ,

встановив:

29.09.2021 року начальник Жмеринського РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 звернулася до Шаргородського районного суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року.

В поданні начальник Жмеринського РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 зазначила, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням і іспитовим строком на три роки та з покладенням обов`язків, встановлених ст.76 КК України.

18.11.2020 року вирок разом із особовою справою надійшов від Солом`янського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на виконання до Жмеринського (попередня назва Шаргородського) районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області.

З метою подальшого виконання вироку засудженому направлено виклик за місцем проживання, за яким ОСОБА_4 з`явився до органу пробації 27.11.2020 року та того ж дня був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, йому було роз`яснено, що згідно зі ст.166 КВК України, засуджений, який не виконує обов`язки суду або систематично вчиняє правопорушення, що призводять до адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

За час перебування на обліку в Жмеринському районному секторі №2 (Шаргородському РС) ДУ «Центр пробації у Вінницькій області» засуджений ОСОБА_4 виконує обов`язки, які поклав на нього суд, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, проте, відповідно до перевірки бази даних армор-апра, за рік іспитового терміну ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 21.09.2020 року ОСОБА_4 притягувався до адмінвідповідальності УПП в м. Києві, де 03.12.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн.; 21.09.2021 року ОСОБА_4 притягувався УПП в м. Києві до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягення у виді штрафу в розмірі 425 грн.; 10.03.2021 року ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, за що на останнього було накладено стягення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Після виявлення вказаних адміністративних правопорушень засудженому ОСОБА_4 винесено письмове попередження, в якому зазначено, що у разі подальшого вчинення правопорушень, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Разом з тим, засуджений після проведення з ним індивідуально-профілактичної роботи належного висновку не зробив і в подальшому продовжує порушувати громадський порядок, зокрема 13.07.2021 року засуджений ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності відділенням поліції №2 Жмеринського РВП за ч.1 ст.178 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Вище зазначені порушення начальник Жмеринського РС №2 філії ДУ «Центр пробації у Вінницькій області» вважає підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги подання начальник Жмеринського РС №2 пробації покликається на вимоги ч.2 ст.78 КК України, ст.166 КВК України та п. 8 Розділу ІІ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

В судовому засіданні представник Жмеринського РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 подання підтримала, повідомила суду ті самі обставини, просила подання задовольнити, оскільки ОСОБА_4 систематично порушує громадський порядок та притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Прокурор Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_5 вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованим, з формальними оцінками органом пробації того, що ОСОБА_4 не бажає ставати на шлях виправлення, враховуючи, що він сумлінно виконує покладені на нього за вироком суду обов`язки, не порушував жодного із покладених на нього судом обов`язків, а вчинення ним адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням ПДР України, не можна ставити у залежність із висновком про небажання засудженого стати на шлях виправлення. До того ж, у засудженого є на утриманні малолітня дитина, він позитивно характеризується, тому підстав для задоволення подання органу пробації немає, у зв`язку із чим просить у задоволенні подання відмовити.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання органу пробації, оскільки він виконує покладені на нього судом обов`язки, громадського порядку жодного разу не порушував, оскільки саме щодо наслідків порушення громадського порядку з ним проводилися профілактичні бесіди, а щодо наслідків порушення ПДР України органом пробації він не попереджався. До того ж, він не був обізнаний з обставинами, викладеними у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП. Так, працівником поліції він та його дружина були зупинені на ставку в с. Лозова після святкування Дня села, де їм було зроблено зауваження, що не можна з`являтися у нетверезому стані в громадському місці, після чого вони обоє мали намір йти додому, але поліцейський затримав його, привіз у Шаргородську міську лікарню для огляду на стан сп`яніння і в м. Шаргороді склав протокол про адміністративне правопорушення. Цю постанову він до суду не оскаржував, оскільки йому стало відомо про викладені в ній обставини тільки сьогодні в суді при оголошенні цієї постанови головуючим суддею.

Розглянувши подання, вивчивши додані до нього матеріали, вислухавши представника органу пробації ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 та, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням і іспитовим строком на три роки, та з покладенням обов`язків, встановлених ст.76 КК України, зокрема, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.3-6).

08.01.2020 року вирок Голосіївського районного суду м. Києва прийнятий до виконання Солом`янським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області (а.8 особової справи №25/2020).
Виконання Солом`янським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області вироку Голосіївського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_4 здійснювалося до 06.11.2020 року, після чого особова справа щодо засудженого була направлена до Шаргородського РС з питань пробації та прийнята до виконання Шаргородським РС з питань пробації 18.11.2020 року (а.54, 55 особової справи №25/2020).
27.11.2020 року у засудженого ОСОБА_7 відібрано підписку про ознайомлення із зобов`язаннями, покладеними на нього вироком Голосіївського районного суду м. Києва, яка міститься в матеріалах особової справи на а.70. Разом з тим, суд позбавлений можливості встановити, ким відібрана вказана підписка та ким роз`яснено права та обов`язки засудженому, оскільки відомості про таку особу не зазначені.

В матеріалах особової справи №25/2020 (а.72) міститься постанова про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_4 від 27.11.2020 року, в якій фахівець органу пробації визначив дні для реєстрації ОСОБА_4 першу та четверту п`ятницю кожного місяця. Вказана постанова оголошена засудженому під розпис.

З листка реєстрації вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з`являвся на реєстрацію в Шаргородський РС з питань пробації у визначені дні (а.73 особової №25/2020).

Крім того, в матеріалах подання відсутні докази того, що засуджений ОСОБА_4 порушував покладені на нього вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року інші зобов`язання.

За час перебування на обліку в Шаргородському РС з питань пробації (тепер Жмеринському №2 РС з питань пробації) кримінальних правопорушень ОСОБА_4 не вчинено (а.137 особової справи №25/2020).

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Навпаки, у поданні зазначено, що ОСОБА_4 виконував усі покладені на нього вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року зобов`язання.

З пояснень в судовому засіданні представника органу пробації ОСОБА_6 вбачається, що засуджений ОСОБА_4 виконував обов`язки, встановлені вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року зобов`язання, а подання внесено до суду не з підстав порушення встановлених судом обов`язків за вироком суду, а щодо систематичного порушення ним громадського порядку та вчинення інших адміністративних правопорушень, що тягнуть адміністративні стягнення, що на її переконання, свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Разом з тим, не може бути прийнято судом до уваги посилання представників органу пробації ОСОБА_3 у поданні та ОСОБА_6 у судовому засіданні про те, що засуджений ОСОБА_4 систематично вчиняв порушення громадського порядку, оскільки ні матеріали подання, ні матеріали особової справи №25/2020 не містять постанов судів про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

Притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122, 126, 130 КУпАП, за що до останнього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, суд не може розцінювати як небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, оскільки ці адміністративні правопорушення пов`язані із порушенням ПДР України, тому, у своєму наслідку не можуть спонукати засудженого до вчинення нових злочинів.

До того ж, суд зауважує, що працівниками органу пробації щоразу проводилися із ОСОБА_4 профілактичні бесіди щодо недопущення порушення ним громадського порядку (а.106, 111, 126 особової справи №25/2020). При цьому, ці профілактичні бесіди мають дію, оскільки ОСОБА_4 , згідно з матеріалами особової справи, жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, тобто за ст.173 КУпАП.

Профілактичні заходи з ОСОБА_4 з приводу недопущення ним будь-яких інших адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративного стягнення, представником органу пробації не проводилися та ОСОБА_4 не повідомлявся.

Відтак, з ОСОБА_4 неодноразово проводилися роз`яснювальні та профілактичні бесіди щодо профілактики кримінальних правопорушень, але роз`яснювальна робота про недопущення вчинення будь-яких адміністративних правопорушень, крім порушення громадського порядку, не проводилася.

Також, суд звертає увагу суду, що працівником органу пробації, згідно з матеріалами особової справи, вчиняються дії для перевірки дотримання умов відбування покарання, визначених судом, разом з тим, ним не вчиняються дії для адаптації ОСОБА_4 в суспільстві.

Так, орган пробації у поданні зазначає, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тому направив останнього для вирішення питання з працевлаштуванням до Шаргородської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, але засуджений туди не звернувся.

У матеріалах особової справи дійсно наявне направлення ОСОБА_4 від 27.11.2020 року до Шаргородської філії Вінницького обласного центру зайнятості для пошуку роботи (а.81), разом з тим, відсутні будь-які відомості про те, як відбувся пошук роботи та чи взагалі, відбувся, оскільки результати за вказаним направленням у матеріалах особової справи та підтвердження не звернення останнього до Центру зайнятості відсутні.

Також, орган пробації у поданні зазначає, що так як засуджений є особою молодіжного віку, Шаргородським районним сектором органу пробації його було направлено до центру надання соціальних послуг Шаргородської міської ради, але засуджений не виявив бажання для співпраці з відповідним органом.

Так, у матеріалах особової справи наявне повідомлення директору Шаргородського районного Центру соціальних служб ОСОБА_8 від 27.11.2020 року про постановку ОСОБА_4 на облік для отримання порад у вирішенні нагальних життєвих проблем (а.с.83 особової справи №25/2020).

Разом з тим, у матеріалах особової справи №25/2020 відсутні будь-які відомості про те, які нагальні життєві проблеми виявлені у засудженого ОСОБА_4 , які поради йому надані у Центрі для його адаптації у суспільстві.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про формальний підхід органу пробації до виконання вироку щодо засудженого ОСОБА_4 .

Крім того, з постанови поліцейського СРПП ВП №2 Жмеринського РВП серії ГАБ №976509 від 13.07.2021 року вбачається, що 13.07.2021 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.135 особової справи №25/2020), проте, вказана постанова не свідчить про систематичне вчинення адміністративних правопорушень, які б переконали суд у небажанні останнього стати на шлях виправлення.

Відтак, зазначена постанова не може бути прийнята судом, як доказ обґрунтованості подання органу пробації.

При вирішенні подання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд з`ясував, чи мав засуджений ОСОБА_4 реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки судом та встановив, що останній не порушував обов`язків, встановлених вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року.

Також, при вирішенні подання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд з`ясував, чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу пробації, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.

Так, суд, розглядаючи клопотання органу пробації належним чином дослідив та перевірив наявні в матеріалах особової справи докази та, відповідно до вимог чинного законодавства, проаналізував їх та доходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного подання.

З матеріалів особової справи вбачається, що формально, є три притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України та одне притягнення за ч.1 ст.178 КпАП України, за що на нього накладено адміністративні стягнення за КпАП України, але суд вважає надмірним формалізмом органу пробації у врахуванні їх такими, що свідчать про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, оскільки у такий спосіб порушується право засудженого на справедливий суд, встановлене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке включає не лише право органу пробації ініціювати відповідне провадження, а й право на ефективний спосіб захисту засудженого в суді.

Крім того, у матеріалах особової справи наявна оцінка органом пробації ризиків вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, який визначено як низький протягом усього часу перебування останнього на обліку (а.92 на звороті, а.128 на звороті особової справи №25/2020).

Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що висновок органу пробації про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, на думку суду, не відповідають фактичним обставинам справи, тому підстав для скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі, не вбачається.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно із п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною першою статті 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом третім частини другої статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 8 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частинами 3, 5 статті 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченого статтями 318-380 цього Кодексу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу (ч.6 ст.539 КПК України).
Частиною 1 ст.166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 2 ст.166 КВК України встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч.4 ст.166 КВК України).

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень (ч.3 ст.166 КВК України).

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда (ч.5 ст.166 КВК України).

Відтак, проаналізувавши подання органу пробації, матеріали особової справи №25/2020, кримінальне процесуальне та кримінально-виконавче законодавство України, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає у зв`язку із його недоведеністю та необґрунтованістю, а також у зв`язку із надмірним формалізмом щодо підходів встановлення фактів небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення, з огляду на встановлення органом пробації низьких ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та з огляду на позитивні характеристики засудженого органом місцевого самоврядування (а.132 особової справи №25/2020).

Керуючись п.8 ст.537, ст.539, п.2 ч.2 ст.395, ст.372 КПК України, на підставі ст.78 КК України, ст.166 КВК України,

ухвалив:

У задоволенні подання начальника Жмеринського РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1