Справа № 138/3395/21
Провадження №11-кп/801/169/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 1 грудня 2021 року,
якою задоволено клопотання начальника Державної установи "Могилів-Подільська виправна колонія (№114)" та голови Спостережної комісії при Могилів-Подільській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 15.06.2020 більш м`яким у виді обмеження волі відносно
засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, до засудження проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження офіційно непрацюючого, раніше судимого:
13.03.2019 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком на 3 роки;
10.07.2019 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.185 КК України до 850 грн. штрафу, вирок від 13.03.2019 виконувати самостійно;
03.03.2020 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.1, ч.2 ст.289, 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, вирок суду від 13.03.2019 виконувати самостійно;
по даній справі засудженого 15.06.2020 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок від 13.03.2019 ухвалено виконувати самостійно,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

25.11.2021 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Могилів-Подільська ВК №114» та голови Спостережної комісії при Могилів-Подільській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відносно ОСОБА_7 .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 , представник ВК №114 клопотання підтримали, просили замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Засуджений зазначив, що в колонії відсутні достатні виробничі потужності, які б дозволяли його офіційне працевлаштування, а тому він не в змозі був сплачувати борги по цивільному позову.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, з огляду на те, що ОСОБА_9 не погасив заборгованість по цивільному позову і відносно нього застосовано заходи заохочення лише в 2021 році.
Представник Спостережної комісії при Могилів-Подільській райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року клопотання задоволено.
Замінено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання згідно вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 15.06.2020 у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 5 місяців 11 днів та вирішено направити його до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2021 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема ОСОБА_7 жодного разу не заохочувався під час перебування у Вінницькій УВП (№1). Прибув до ДУ «Могилів-Подільська ВК (№114)» 20.08.2020, де отримав 3 заохочення, стягнень не мав, до праці згідно ст.118 КВК України не залучався. Звернув увагу суду на те, судом першої інстанції не було враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, кількість попередніх судимостей, які не запобігли вчиненню ним нового злочину. Також комісією установи 15.12.2020 засудженому було відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої ст.101 КВК України, оскільки він не став на шлях виправлення. Вважає, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів, що він став на шлях виправлення, так як адміністрацією установи в період 2019-2020 заохочення до нього не застосовувалися, жодним чином не намагався відшкодувати потерпілій матеріальну та моральну шкоду. При цьому у разі застосування до останнього ст.82 КК України не буде досягнута мета призначеного покарання та його виправлення.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав повністю та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи.
Засуджений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.
Представник ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» для участі у розгляді апеляційної скарги в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, проте не повідомив про поважні причини свого неприбуття.
Прокурор та засуджений за таких підстав не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутність представника ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», тому судовий розгляд відбувся у його відсутність, оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, думку прокурора, заперечення засудженого, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як визначено ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції встановив та виходив з того, що ОСОБА_7 засуджено до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Станом на 01.12.2021 він відбув більше 1/2 строку покарання, а саме: 2 роки 8 місяців 19 днів, до повного відбуття покарання залишилось 2 роки 5 місяців 11 днів.
За час відбування покарання у Вінницькій УВП (№1) ОСОБА_7 характеризувався посередньо, заходи заохочення та стягнення не застосовувались. З 20.08.2020 відбуває покарання в ДУ «Могилів-Подільська ВК №114», де характеризується позитивно. Працевлаштований робітником по благоустрою колонії і до роботи відноситься добре, проявляє ініціативу. За час відбування покарання стягнення до нього не застосовувались, натомість тричі заохочувався правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Підтримує соціально-корисні зв`язки з батьками шляхом особистих побачень, отримує посилки, передачі та бандеролі. На профілактичних обліках в установі не перебуває.
Детально проаналізувавши доводи апеляційної скарги прокурора, заперечення засудженого, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно п.3 ч.1 ст.357 КПК України під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно положення ч.1, ч.3 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.4 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

У відповідності до ч.2 ст.67, ч.2 ст.103 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.1, 2 ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
У пунктах 2, 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Аналізуючи подання та висновки адміністрації установи, період фактичного відбуття 1/2 строку засудженим покарання, наявність в матеріалах судового провадження характеристики на ОСОБА_7 , відсутність дисциплінарних стягнень за увесь період відбування покарання, наявність трьох заохочень, визнання вини та щире каяття у скоєному злочині, відсутність на профілактичних обліках в установі, участь в програмах диференційованого виховного впливу, участь у самодіяльних організаціях засуджених та у громадському житті, відсутність в установі на виконанні виконавчих листів, а також відсутність у ДУ «Могилів-Подільська ВК (№114)» виробничих потужностей для можливості офіційного працевлаштування останнього, колегія суддів вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини, які також знайшли своє підтвердження в апеляційному суді свідчать про виправлення засудженого ОСОБА_7 , що в свою чергу надає йому право на заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, з направленням його до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції призначивши більш м`яке покарання засудженому ОСОБА_7 , дотримався вимог ст.57 КВК України. Доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та не спростовують висновки суду, оскільки обставини, на які посилається прокурор проаналізовані судом в сукупності з оціночними та формально-юридичними підставами, які мають значення для прийняття правильного рішення.

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 1 грудня 2021 року відносно засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 15.06.2020 на більш м`яке покарання у виді обмеження волі - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10