справа №627/545/20
провадження №1-кп/619/84/22
ВИРОК
іменем України

15 лютого 2022 року м. Дергачі
Колегія суддів Дергачівського районного суду Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,.

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження №0000142 від 29.04.2020 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, росіянина, громадянина України, освіта середня, не одруженого, пенсіонера, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.02.1972 за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова за ч.3 ст.206, ч.1 ст.117, ч.2 ст.140, 42 КК України 5/п`ять/ років позбавлення волі;

23.06.1982 за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова за ч.2 ст.118, ч.2 ст.188-1, 42 КК України 10/десять/ років позбавлення волі;

16.11.1995 за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.141, ч.2 ст.142, ч.2 ст.204, 42 КК України 6/шість/ років 6/шість/ місяців позбавлення волі;

07.10.1999 за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова за ч.3 ст.142, ч.3 ст.101, 42 КК України 8/вісім/ років позбавлення волі;

14.08.2003 за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України 4/чотири/ роки позбавлення волі;

29.01.2015 за вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України 3/три/ роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2/два/ роки;

20.01.2016 за вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, 71 КК України 3/три/ роки 6/шість/ місяців позбавлення волі;

23.03.2016 за вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185, 71 КК України 4/чотири/ роки позбавлення волі, звільненого 16.04.2020 з державної установи «Гордищевська виправна колонія №96» за відбуттям покарання -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, в кінці березня - на початку квітня 2015 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, приблизно о 19:00 разом із знайомим ОСОБА_8 та своєю співмешканкою ОСОБА_9 перебували в приміщенні будинку в якому проживав ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв, приблизно о 21:00 ОСОБА_8 почав чіплятися до ОСОБА_9 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла сварка в ході якої ОСОБА_6 наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_8 , а саме в область нижньої щелепи. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії щодо потерпілого ОСОБА_8 , у ОСОБА_6 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, взяв поблизу дивану в приміщенні вищевказаного будинку металеву кувалду довжиною близько 11 см. та висотою 4 см. із дерев`яною рукояткою та наніс один удар ОСОБА_8 в область голови з лівої сторони, в результаті цього останній упав обличчям на підлогу. Після чого ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 , наніс близько 7-8 ударів металевою кувалдою по голові та тулубу останнього, спричинивши відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-17/18-ККт/20 від 07.07.2020 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток черепа (правої тім`яної, потиличної та нижньої щелепи), перелому лівої лопатки, внаслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .
Відповідно до висновку вищевказаної експертизи причиною смерті ОСОБА_8 явилась черепно-мозкова травма з переломами правої тім`яної та потиличної кісток, що по ступеню тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою загрози для життя. Перелом нижньої щелепи та перелом лопатки по ступеню тяжкості кваліфікуються як середньої тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше ніж 21 день).
У подальшому, приблизно через 30 хвилин після спричинення тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_8 , ОСОБА_6 виніс останнього на подвір`я свого домоволодіння, де і залишив. Наступного дня, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , з метою приховання слідів вчинення злочину, особисто за допомогою лопати закопав труп ОСОБА_8 на території подвір`я свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на відстані близько 4 м. від будинку.
В діях обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається склад злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину не визнав.
Вказав суду, що ніякого вбивства ОСОБА_8 він не скоював. Не заперечує, що останки трупа ОСОБА_8 знайшли на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 де він раніше проживав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 24.04.2020 близько 9 год. він знаходився у знайомого ОСОБА_6 , який проживав по АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої та при цьому почали розмовляти на різні теми. Під час даної розмови вони згадали спільного знайомого ОСОБА_8 , який до моменту свого зникнення, а саме до весни 2015 року, проживав у ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_6 почав розповідати, що навесні 2015 року ОСОБА_6 знаходився в своєму домоволодінні по АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з ОСОБА_8 , вдарив останнього металевою кувалдою по голові. Після чого останній впав на підлогу. ОСОБА_6 ще наніс до десяти ударів кувалдою по тулубу та голові. При цьому була присутня покійна ОСОБА_11 , яка була співмешканкою ОСОБА_6 . Коли він запитав де ж ОСОБА_8 на що ОСОБА_6 повідомив, що закопав його на подвір`ї свого домоволодіння. Після цього ОСОБА_6 йому пригрозив щоб той нікому нічого не говорив. Через декілька днів дану інформацію він повідомив працівникам Краснокутського ВП про даний факт.
Показання свідка ОСОБА_10 підтверджується оглядом місця події від 29.04.2020 в процесі якого виявили місце скоєння злочину , знайшли скелет трупа ОСОБА_12 , а також підтверджується спосіб вбивства і знаряддя злочину, тому суд визнає ці показання допустимими в порядку ст.97 КПК України.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він проживає по АДРЕСА_1 . 29.04.2020 його було запрошено в якості понятого при огляді домоволодіння в якому проживав ОСОБА_6 . В ході огляду домоволодіння та подвір`я було виявлено скелет чоловіка, який зі слів ОСОБА_6 є громадянин ОСОБА_8 . Зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 протягом тривалого часу спілкувалися та були знайомі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Із ОСОБА_8 він знайомий з 1985 року та з того часу постійно товаришували. У 2014 року ОСОБА_8 його познайомив з ОСОБА_6 . На його думку ОСОБА_6 є спокійною людиною, а під час вживання алкогольних напоїв, зі слів односельців, ставав особливо агресивним по відношенню до оточуючих. Сам він агресивним його не бачив. В середині квітня 2020 року, точної дати не пам`ятає, знаходився вдома, а його дружина перебувала на роботі в м.Харків. До нього прийшов ОСОБА_15 та повідомив про те, що звільнився з місць позбавлення волі та попросив пожити в нього декілька днів, тому що в його будинку несправна домова піч. Нащо він його пожалів та дозволив пожити. Вони сіли обідати та до нього прийшов ще один знайомий ОСОБА_16 та всі разом сіли обідати та під час цього стали почали вживати спиртні напої. Розмовляли про особисте та під час їх розмови він встав та пішов з будинку поратись по господарству, а ОСОБА_17 разом з ОСОБА_18 залишилися в будинку. Повернувшись через деякий час, вони ще посиділи після чого ОСОБА_17 встав та пішов додому та після нього пішов ОСОБА_18 , а він залишився вдома та ліг відпочивати. Після чого ОСОБА_6 він більше не бачив. Потім, 29.04.2020 від місцевих мешканців с.Олексіївка Краснокутського району Харківської області йому стало відомо, що до ОСОБА_6 приїхали працівники поліції, тому що в 2015 році він в своєму будинку вбив та після чого закопав їх знайомого ОСОБА_8 , який зник. Востаннє бачив ОСОБА_8 в 2015 році, коли саме не пам`ятає, так як пройшло багато часу, на той час він проживав в с. Олексіївка в одному з будинків, точної адреси не пам`ятає та часто гостив у ОСОБА_6 та покійної ОСОБА_19 , так як вони разом часто вживали спиртні напої. Коли востаннє бачив ОСОБА_8 то пам`ятає, що він був одягнутий в штани темно-зеленого кольору та кофту чи куртку чорного кольору.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що в 1991 році вона вийшла заміж за ОСОБА_8 та вони почали спільно проживати в АДРЕСА_2 . Після чого, приблизно в 2002 році вона подала заяву про розірвання шлюбу до суду. Потім вдруге вийшла заміж та життям ОСОБА_8 не цікавилась. Їй відомо, що до свого зникнення він проживав у ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Із їх спільною донькою він взагалі не спілкувався та ніяких стосунків не підтримував.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що мешкає по АДРЕСА_2 . Близько десяти років по сусідству мешкає ОСОБА_6 в будинку під АДРЕСА_1 , який в даному домоволодінні постійно розпивав спиртні напої з різними людьми, що часто супроводжувалися бійками, криками. ОСОБА_8 особисто не знав, однак декілька разів бачив, що він приходив до ОСОБА_6 для вживання спиртних напоїв. Більш нічого пояснити не зміг.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що проживає по АДРЕСА_3 . Досить добре знав ОСОБА_8 за місцевим прізвиськом «чурка», який неодноразово заходив до нього в гості. Навесні 2015 року коли знаходився на огороді до нього завітав ОСОБА_8 , який попрохав дати йому поїсти. Дав йому банку варення, хліб і воду він поїв і пішов в гості до ОСОБА_6 . Після цього більш його не бачив. ОСОБА_8 був одягнений в брюки, а зверху був одягнений чи кофту чи в мастерку з червоним капюшоном. Більш нічого пояснити не зміг.
Крім показань свідків вина ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження:
Протоколом огляду місця події від 29.04.2020 року з фототаблицею (а.с.13-40 том 1), згідно якого слідчим оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено рештки скелета трупа, та зразки грунту з ложе трупа та місця виявлення трупа, які упаковані в чорний поліетиленовий пакет.
Під час огляду місця події проводилась відеозйомка камерою «Панасонік». Відеозапис було досліджено в судовому засіданні, заперечень щодо належності вказаного доказу сторонами не заявлялось.
Протоколом огляду місця події від 29.04.2020 року з фототаблицею (а.с.42-49 том 1), згідно якого слідчим оглянуто прилеглу територію до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого ОСОБА_23 добровільно видала металевий предмет ззовні схожий на кувалду на якому маються сліди ржавчини.
Протоколом огляду трупа від 30.04.2020 з фототаблицею (а.с. 49-59 том 1 ), за участю спеціаліста - судово медичного експерта ОСОБА_24 , в ході якого було оглянуто кісткові залишки від скелета трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був вилучений із землі під час огляду місця події 29.04.2020 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду вилучено середню третю правої великогомілкової кістки, одяг: светер, штани, гамаші, ворот від светра, шкарпетки (залишки).
Висновком судово-медичної експертизи №12-17/18-ККт/20 почата 30.04.2020 закінчена 07.07.2020 (а.с. 64-66 том 1 ), кісткових залишків трупа ОСОБА_8 встановлено, що останки належали чоловікові європейської раси, віком 40-45 років, довжина тіла якого склала 170-175 см., стан кісток відповідає давності поховання 5-7 років. Підтверджено ушкодження, які були виявлені на кісткових останках трупа: перелом кісток, черепа (правої тім`яної, потиличної та нижньої щелепи), перелом лівої лопатки. Враховуючи наявність перелому кісток черепу можна вважати, що причиною смерті ОСОБА_8 явилась черепно-мозкова травма з переломами правої тім`яної та потиличної кісток. Це ушкодження має ознаки та ступеню тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження. Перелом нижньої щелепи та перелом лопатки мають ознаки ступеню тяжкості кваліфікуються як середньої тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів.
Висновком додаткової судово-медичної експертизи №12-14/30-КК/20 почата 05.05.2020 закінчена 09.07.2020 (а.с. 203-206 том 1) встановлено, що 1.2. Згідно «Висновку експерта» №12-14/18-ККт/20 від 30.04.2020 р. на кісткових останках трупа ОСОБА_8 були виявлені ушкодження: перелом кісток черепа (правої тім`яної, потиличної та нижньої щелепи), перелом лівої лопатки. Вищевказане підтвердилося результатом судово-криміналістичної експертизи: встановлено двопроменевий перелом правої тімяної кістки з лінійною тріщиною зовнішньою кісткової пластинки, яка розповсюджується на потиличну кістку справа, ознаками стиснення кісткової тканини в зоні сходжені променів збоку зовнішньої кісткової пластинки. Цей перелом утворився від ударної дії тупого предмету з розповсюдженою поверхнею, або співударом о такий, що призвело до локального сплощення правої тім`яної кістки. Ознак прижиттєвості на наданому кістковому фрагменті не встановлено, що може бути обумовлено станом об`єкту дослідження. Переломи нижньої щелепи та лопатки утворились від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення у характері ушкоджень.
Враховуючи наявність перелому кісток черепу можна вважати, що причиною смерті ОСОБА_8 явилась черепно-мозкова травма з переломами правої тім`яної та потиличної кісток. Це ушкодження має ознаки та ступеню тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою загрози для життя (П. 2.1.1.а., 2.1.2.,2.1.3. б) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 р. №6).
Перелом нижньої щелепи та перелом лопатки, що також мались на кісткових залишках трупа ОСОБА_8 мають ознаки та ступеню тяжкості кваліфікуються як СЕРЕДНЬОЇ тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше, ніж 21 день) (П. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 р. №6).
Механізм виникнення тілесних ушкоджень, виявлених на кісткових останках трупа ОСОБА_8 , на який вказував підозрюваний ОСОБА_6 при проведенні з ним слідчого експерименту від 30.04.2020 року, в цілому не протирічить судово-медичним даним по спричиненню ОСОБА_8 черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа та перелому лопатки, які утворилися від ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні особливості якого не знайшли свого відображенні в характері ушкоджень, але не виключено, що таким предметом могла бути і надана на експертизу металева кувалда.
Враховуючи вищевказане, мав місце причинно наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_6 та тілесними ушкодженнями, виявленими на кісткових залишках трупу ОСОБА_8 , які були вказані у «Висновку експерта» №12-14/18- ККт/20 від 30.04.2020 р. на ім`я останнього.
Висновки вказаних експертиз науково обґрунтовані і не викликають сумніву у суду.
Крім того, вказані висновки судово-медичних експертиз підтвердила в судовому засіданні судово - медичний експерт ОСОБА_24 , пояснивши , що виходячи з локалізації і механізму утворення такі ушкодження не могли бути отримані після смерті. Смерть настала внаслідок цієї травми.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.04.2020 (а.с. 159-162 том 1 ), в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 та всі учасники слідчого експерименту зібралися на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Обвинуваченому ОСОБА_6 було запропоновано відтворити обставини, які відбулися в березні-квітні 2015 року. ОСОБА_6 пояснив, що разом із ним на той час проживала ОСОБА_25 , на даний час покійна, о 15.00 год. до нього прийшов ОСОБА_8 та вони пройшли до будинку. Сіли за стіл, ОСОБА_26 сів біля спинки з лівої сторони, ОСОБА_27 сиділа з іншої сторони столу, а він присів на диван, який розташований біля входу навпроти столу. Потім вони випивали алкогольні напої в якій саме кількості він не пам`ятає (розведений спирт). Під час цього ОСОБА_28 почав правою рукою доторкатися до ОСОБА_27 , він попрохав ОСОБА_29 не чіпати її, на цих обставинах у них виникла сварка. Після чого ОСОБА_28 піднявся зі стільця та почав його ображати, він встав та ударив його кулаком лівої руки в область лицьової щелепи. ОСОБА_28 знову сів на стілець. Після чого він взяв лівою рукою кувалду, яка стояла біля бильця дивану та вставши, обхвативши рукоятку кувалди обома руками та підійшовши близько 0,5 м. наніс металевою частиною кувалди Ігору в область голови з ліва один удар. Від вказаного удару ОСОБА_28 впав вперед обличчям до низу. Після чого він взяв кувалду в праву руку та наніс один удар металевою частиною кувалди в область голови з права ззаду. Потім почав наносити тримаючи в правій руці, металевою частиною кувалди в область спини в хаотичному порядку приблизно 6-7 разів, саме куди вони були спрямовані ОСОБА_30 вказати не може. Після чого ОСОБА_6 самостійно припинив свої дії та поклав кувалду поряд з диваном. Після нанесення ударів ОСОБА_28 хрипів та в області голови малася калюжа крові. Потім він сів на диван та разом з ОСОБА_27 , яка була свідком подій, випили ще декілька разів розведеного спирту та через приблизно 30 хв. він взяв обома руками за руки ОСОБА_8 в області передпліччя та відтягнув його за будинок, щоб ОСОБА_28 прийшов до тями. Потім він пішов до будинку та з ОСОБА_27 лягли спати. Наступного дня близько 05.00 год. ранку він встав та пішов подивитися де ОСОБА_28 та побачив, що він лежить в положенні лежачи на правому боці та пересвідчившись, що ОСОБА_28 не дихає, вирішив піти та викопати яму, для того щоб закопати тіло, а саме приховати свій злочин. Закопавши тіло пішов до будинку. Про те, що вчинив злочин та закопав тіло ОСОБА_8 на території домоволодіння нікому не повідомляв. Під час слідчого експерименту було виявлено та вилучено в поліетиленовий пакет полімерну пляшку з аркушами паперу та записом «огляд місця події від 29.04.2020 за адресою : територія домоволодіння АДРЕСА_1 , виявлено скелет трупа.
Відеозапис слідчого експерименту зафіксований за допомогою відеокамери Panasonic Full HD HC-V260 на флеш-носії Kingston TEHNOLOGY Lok та Micro SD HC I1 Kingston 16 GB, який був безпосередньо досліджений в судовому засіданні і заперечень щодо належності вказаного доказу сторонами не заявлялось.
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №9/600СЕ-20 від 25.06.2020 з додатками (а.с. 243-257 том 1), встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_12 (об`єкт №1); встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) кісткових решток (об`єкт №2), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Також встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) Y-хромосоми кісткових решток (об`єкт №2 Y). Особа, кісткові рештки якої надані на дослідження, може бути біологічним батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність даної події складає 99,9998 %.
Висновком експерта №14/1033-Дм/20 від 20.05.2020 судово-імунологічного дослідження речових доказів (а.с. 213-215 том 1), а саме брюк з костюмної тканини зеленого кольору, за підсумками якої згідно висновку експерта №14/1041-Дм/20 від 20.05.2020 «При судово-медичному дослідженні фрагментів стегнової кістки від трупа ОСОБА_8 (12/17/18-ККт/20), виявлений тільки антиген Н. Антигени А і В не виявлені. Таким чином, у процесі дослідження не отримано даних, що дозволять виключити можливість приналежності досліджуваних фрагментів кісток людині з груповим диференціюванням крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В». На брюках з костюмної тканини зеленого кольору (об`єкти №5,9) знайдена кров людини, виявлений тільки антиген Н. Таким чином, можна вважати що група крові в зазначених об`єктах О з ізогемаглютинінами анти - А і анти В, та можливість проходження цієї крові від ОСОБА_8 не виключається. На цих же брюках (об`єкти №1-4, 6-8), наявності крові не встановлено.
Висновком експерта №14/1032-Дм/20 від 22.05.2020 судово-імунологічного дослідження речових доказів (а.с. 222-224 том 1), а саме фрагментів светру, вилучених з трупа ОСОБА_8 , за підсумками якої згідно висновку експерта №14/1041-Дм/20 від 20.05.2020 «При судово-медичному дослідженні фрагментів стегнової кістки від трупа ОСОБА_8 (12/17/18-ККт/20), виявлений тільки антиген Н. Антигени А і В не виявлені. Таким чином, у процесі дослідження не отримано даних, що дозволять виключити можливість приналежності досліджуваних фрагментів кісток людині з груповим диференціюванням крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В». На фрагментах светру, полочці (об`єкти «1,2) та рукавах (об`єкти №7,8), вилученому у трупа ОСОБА_8 , знайдена кров людини, встановити групову належність якої не виявилося можливим. На фрагменті вищевказаного светру, спинці ( об`єкти №3-6), слідів крові не встановлено.
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №9/600СЕ-20 від 25.06.2020 з додатками (а.с. 243-257 том 1), встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_12 (об`єкт №1); встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) кісткових решток (об`єкт №2), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Також встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) Y-хромосоми кісткових решток (об`єкт №2 Y). Особа, кісткові рештки якої надані на дослідження, може бути біологічним батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність даної події складає 99,9998 %.
Відповідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.8 «Дослідження грунтів»№13/2/73СЕ-20 від 18.06.2020 з додатками (а.с. 6-6 том 2), зразки ґрунту, вилучені з ложа трупа та місця виявлення трупа з нашаруваннями, вилученими зі шкарпеток мають спільну родову та групову належність. Зразки ґрунту, вилучені з ложа трупа та місця виявлення трупа з нашаруваннями, вилученими з ворота светра мають спільну родову та різну групову належність.
Постановою про визнання речовими доказами від 10.05.2020, а саме зразків епітелію, які вилучені на ватну паличку у потерпілої ОСОБА_12 , упакованих в паперовий пакет/ т.1 арк.с.230-231/.
Постановою про визнання речових доказів від 30.04.2020, а саме кувалди, яка була вилучена 29.04.2020 при огляді місця події, оглянута слідчим і досліджена в судовому засіданні/т.1 арк.с.87-88/.
Постановою про визнання речових доказів від 30.04.2020, а саме середня третя права великогомілкової кістки; залишки напівшерстяного светра чорного кольору у вигляді спинки; 2-х рукавів та передньої полочки, які відділені по шву та представлені окремими деталями; ворот від светра напівшерстяний червоного кольору; штани з костюмної тканини темно зеленого кольору; напівшерстяні гамаші чорного кольору; залишки шерстяних шкарпеток темно-сірого кольору, що були вилучені 30.04.2020 під час огляду трупа в приміщенні Богодухівського моргу, розташованого за адресою : м.Богодухів пл..Святродухівська-7 Богодухівського району Харківської області/ т.1 арк.с.95-96/.
Постановою про визнання речовими доказами від 30.04. 2020, саме полімернї пляшки, в середині якої міститься аркуш А4 на якому містися надпис «Огляд місця події від 29.04.2020 за адресою: територія домоволодіння АДРЕСА_1 з підписами , біркою та печеткою Краснокутського ВП., яка була виявлена 30.04.2020 під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 на території домоволодіння АДРЕСА_1 / т.1 арк. с.163-164/.
Постановою про визнання речовими доказами, а саме рештки скелету трупа, упаковані в чорний поліетиленовий пакет та зразки грунту з ложе трупа та місця виявлення трупа, які вилучені 29.04.2020 під час огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_5 /т.1 арк.с.79-80/.
Відповідно висновку судово-психіатричного експерта №228 від 17.06.2020 (а.с.23-25 том 2), ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Висновки вказаних експертиз науково - обґрунтовані і не викликають сумніву у суду.
Винність ОСОБА_6 у скоєному злочині доведена.
На підставі досліджених в судовому засіданні доказів в своїй сукупності , перевіривши їх на предмет належності та допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєному злочині, оскільки пред`явлене обвинувачення знайшло своє об`єктивне підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.
Суд оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 , як спосіб захисту.
Проводячи аналіз клопотань захисника ОСОБА_7 про визнання доказів недопустимими, а саме протоколу огляду з підстав порушення проведення процесуальної слідчої дії, суд вважає, що вказані в клопотанні недоліки при проведення огляду місця події не можуть слугувати підставою для визнання цієї слідчої дії неналежним доказом.
Огляд місця події в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 проводився 29.04.2020 з дозволу користувача домоволодіння ОСОБА_6 про що мається разписка ОСОБА_6 /т.1 арк с.11/.
Крім того протокол огляду місця події від 29.04.2020 співпадає з показами свідка ОСОБА_10 , відповідає показам обвинуваченого ОСОБА_6 на слідчому експерименті , де обвинувачений, в присутності понятих, судово-медичного експерта , детально показав і розповів при яких обставинах він скоїв злочин.
В подальшому покази свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні і обвинуваченого ОСОБА_6 на досудовому слідстві про механізм і локалізацію нанесення тілесних ушкоджень потерпілому прижиттєво, які слугували причиною смерті потерпілого, знайшли своє підтвердження у вищевказаних висновках судово-медичних та криміналістичних експертизах, які в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 в скоєному злочині.
Клопотання захисника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про визнання протоколу допиту підозрюваного незаконним суд не приймає у зв`язку з тим , що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Щодо тиску, який ніби-то здійснювався органом досудового розслідування колегія суду виходить із того, що ОСОБА_6 не вказував на такий тиск а ні під час досудового слідства, ні під час судового розгляду. Будь-яких доказів щодо звернення в правоохоронні органи з цього приводу суду не надавав.
Щодо доводів захисника що понятий при огляді місця події є братом заявника ОСОБА_10 суд їх не приймає , оскільки заявник не є потерпілим, і підстав, що він є заінтересованою особою не має.
Щодо зазначення в протоколі огляду місця події ОСОБА_31 як спеціаліста, який працює охоронцем в сільській Раді, колегія суду вважає,що це не впливає на допустимість та достовірність доказу.
Відносно ненадання речових доказів для ознайомлення захиснику в порядку ст. 290 КПК України суд не приймає , оскільки захисником не доведена активна роль сторони захисту у намаганні ознайомитись з ними.
Доводи захисника про те,що одяг трупа не вилучався, спростовуються протоколом огляду місця події від 30.04.2020 /арк. спр. №49-50 т.1/
Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Обставин, які пом`якшують покарання винуватого, відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він пенсіонер за віком, раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини, відбував реальну міру покарання, має не погашені і не зняті судимості, ніде не працював, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що обтяжують покарання.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, смерть людини, особу обвинуваченого, стійку позицію особистої зневаги винуватого до існуючих норм і правил, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті КК України.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити незмінною тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Витрати на залучення експертів у кримінальному та проведення експертиз в ході досудового розслідування: за проведення Харківським науково - дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової молекулярно-генетичної експертизи №9/600СЕ-20 від 25.06.2020 у розмірі 10832,86 грн.; за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.8 «Дослідження грунтів» №13/2/73СЕ-20 від 18.06.2020 у розмірі 5720,75 грн, підлягають стягненню в Державний бюджет України з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання - 13/тринадцять/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 30.04.2020 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити незмінною тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової молекулярно-генетичної експертизи №9/600СЕ-20 від 25.06.2020 у розмірі 10832,86 грн.; за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.8 «Дослідження грунтів» №13/2/73СЕ-20 від 18.06.2020 у розмірі 5720,75 грн.
Речові докази: металеву кувалду; полімерну пляшку прозорого кольору; зразки букального епітелію вилучені на ватну паличку у потерпілої ОСОБА_12 упаковані в паперовий конверт; середня тритина правої великогомілкової кістки; залишки светра напівшерстяний, чорного кольору у вигляді спинки, 2 рукавів та передньої полочки які відділені по шву та представлені окремими деталями; ворот від светра напівшерстяний червоного кольору; штани з костюмної тканини темно-зеленого кольору; гамаші напівшерстяні чорного кольору; залишки шкарпеток, шерстяні темно-сірого кольору, які знаходиться на зберіганні у камері схову СВ Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2