Провадження № 1-кп/127/814/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено 17 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб. Просив суд врахувати наступні обставини: ОСОБА_4 небезпідставно обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому злочину; інкримінований обвинуваченому злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів; обвинувачений є особою молодого віку, до категорії осіб, що мають групу інвалідності не належить. Враховуючи вказане, прокурор вважав, що заміна обраного запобіжного заходу на будь-який більш м`який запобіжний захід чи скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не зможе забезпечити мету обрання запобіжних заходів - забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та перешкодити ризикам, які на разі існують - а саме, переховування від органів досудового розслідування та суду , незаконно впливати на свідків (так як обвинуваченому є відомим місце проживання вказаних осіб); вчиняти нові кримінальні правопорушення (так як останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, про що свідчить вчинення ним даного злочину); переховування від органів досудового розслідування та суду (так як обвинувачений усвідомлює тяжкість інкримінованого йому злочину та можливість настання наслідку у виді покарання - позбавлення волі на тривалий термін, а також відсутність будь-яких стримуючих факторів соціального характеру). Крім цього, ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин після того, як він був засуджений до реальної міри покарання.

Враховуючи наведені обставини, прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою його підзахисному, оскільки вважає, що наведені прокурором ризики не доведені та не підтверджені жодними доказами. Також зазначив, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою. Крім цього, захисник наголосив, що його підзахисний не має намірів ухилятися від явки до суду. Враховуючи вказане, захисник просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, зазначивши, що не має наміру впливати на свідків. Також , обвинувачений повідомив суду, що він вироком суду засуджений на 5 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, на даний час вирок не набув законної сили.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2021 року щодо ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 18.08.2021 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому проваджені.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує суть обвинувачення та факт того, що ОСОБА_4 вже набув статусу обвинуваченого у кримінальному проваджені, тобто сторона обвинувачення, звернувшись до суду з обвинувальним актом, вважала не лише підозру обґрунтованою, а й докази у справі достатніми для висунення обвинувачення особі.
Факт наявності обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені тяжкого злочину вказує на те, що поняття «обґрунтованої підозри» не підлягає оцінці, оскільки на даній стадії кримінального переслідування особи підозра трансформувалась в обвинувачення з критерієм доведеності, оцінка якого передбачена іншою процедурою ніж вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Разом з тим, суд приймає до уваги тяжкість обвинувачення ОСОБА_4 , те що він обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Проте, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, а оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого. Так, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішення наголошував, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Проте, якщо є інші обставини, що свідчать про наявність ризику втечі, тяжкість покарання є однією із підстав, яка підтверджує наявність ризику переховування обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Так, про існування ризику втечі обвинуваченого також свідчать наявність вироку суду, яким ОСОБА_4 вже засуджено до позбавлення волі строком на п`ять років та відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів, таких як міцні соціальні зв`язки за місцем його постійного проживання та відсутність місця роботи.
Крім цього, прокурором доведено, що ОСОБА_4 може вчинити новий корисливий злочин, оскільки потребуватиме джерел для існування. Про вказане свідчить те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину та раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів проти власності. До того ж, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження (підготовче судове засідання) свідки у справі не допитані, а тому очевидним є ризик впливу на останніх з боку обвинуваченого.
Враховуючи зазначене, суд вважає доведеними ризики можливого переховування ОСОБА_4 від суду, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому вказані факти переконують суд, що єдиним запобіжним заходом, що досягне мети його застосування є утримання під вартою, інші запобіжні заходи не гарантують забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не запобігатимуть спробам переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, наведене свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, які встановлені судом існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не буде гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 17.08.2021 року до 15.10.2021 року, включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: