Єдиний унікальний номер судової справи 201/1069/22
Номер провадження 1-кс/201/291/2022
УХВАЛА
Іменем України

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Голови Наглядової Ради АТ «Комерційний банк» ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.12.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002002 від 21.10.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2022р. адвокат ОСОБА_3 в інтересах Голови Наглядової Ради АТ «Комерційний банк» ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру від 31.01.2022р.) звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 21.10.2020р. про закриття кримінального провадження № 0002002 від 21.10.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що кримінальне провадження, розпочате за заявою ч. 1 ст. 366 КК України, закрите всупереч положенням ст. 9 КПК України без проведення жодної слідчої дії, без з`ясування усіх обставин, а тому постанова слідчого має бути скасована.

Представник Голови Наглядової Ради АТ «Комерційний банк» ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 (діє на піддставі ордеру від 02.02.2022р.) в судове засідання надав заяву, у якій просив скаргу розглянути без його участі, скаргу підтримав. Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, матеріали кримінального провадження не надав.

Неявка дізнавача, слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0002002 від 21.10.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розпочате за заявою Голови Наглядової Ради АТ «Комерційний банк» Шерон Кей Іскі.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.12.2021р. закрите кримінальне провадження № 0002002 від 21.10.2021р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В оскаржуваній постанові йдеться про те, що 21.10.2020р. до ЄРДР за № 0002002 внесені відомості про те, що 20.12.2019р. Голова Наглядової Ради АТ КБ «Прйватбанк» Шерон Кит Іскі, яка є службовою особою банку згідно пункту 111 Статуту у редакції, затвердженої Постановою КМУ № 712 від 14.08.2019р., вніс заздалегідь неправдиві для неї відомості в офіційний документ - лист наглядової Ради Банку № 20.1.0.0.0./7-250857 від 20.12.2019р. у відповідь на звернення Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства КБ «Приватбанк».
Неправдиві відомості, внесені ОСОБА_4 у цей офіційний лист, полягають в тому, шо починаючи з 27.05.2019р. керівника напрямку «Сredit соllection» ГО АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 не було відсторонено від виконання службових обов`язків, та він мав можливість виконувати функції, передбачені його посадовою інструкцією.
При цьому, вищенаведеній особі не могло не бути відомо, що наказом від 13.06.2019р. за № Э.16.0.0.0./1-6931368 «Про тимчасове відсторонення від виконання службових обов`язків та делегування повноважень», ОСОБА_5 відсторонено від виконання службовий обов`язків керівника напрямку ««Сredit соllection» ГО АТ КБ «Приватбанк», а його обов`язки покладено на заступника керівника напрямку «Сredit соllection» ГО АТ КБ «Приватбанк» - керівника Департаменту «Prime соllection» ОСОБА_7 .
В ході досудового розслідування встановлено, що ці факти мали місце в дійсності. Зокрема, в тексті листа Наглядової ради банку № 20.1.0.0.0/7-250857 від 20.12.2019р., дослідженому під час досудового розслідування, виявлений такий уривок: «Стосовно обмеження в доступі до засобів корпоративного зв`язку та систем документообігу керівника напрямку «Сredit соllection» ГО ОСОБА_5 від роботи 27.05.2019р. звертаємо Вашу увагу на наступне. У відношенні ОСОБА_5 відповідно до Наказу від 24.05.2019р. призначено службове розслідування обставин витоку банківської інформації третім особам. У зв`язку із цим та з метою недопущення витоку конфіденційної інформації і встановлення фактичних обставин справи 27.05.2019р. ОСОБА_5 обмежено в доступі до засобів корпоративного зв`язку та систем документообігу. ОСОБА_5 було повідомлено про те, що обмеження доступу до програмних комплексів Банку на корпоративної поштової скриньки не слід ототожнювати з відстороненням від виконання службових обов`язків, оскільки ОСОБА_5 мав можливість керувати процесами судового, позасудового стягнення проблемної заборгованості, робочими процесами співробітників напрямку «Сredit соllection», координувати роботу напрямку «Сredit соllection» з іншими структурними підрозділами Банку та виконувати інші функції, які передбачена його посадовою інструкцією. як керівника напрямку «Сredit соllection».
Разом з цим, слідством був досліджений і долучений до матеріалів справи наказ Голови Правління АТ КБ «Приватбанк П. Крумханзла від 13.06.2019р. за № Э.3.16.0.0.0/1-6931368 «Про тимчасове відсторонення від виконання службових обов`язків та делегування повноважень», яким ОСОБА_5 відсторонено від виконання службових обов`язків керівника напрямку «Сredit соllection» ГО АТ КБ «Приватбанк», а його обов`язки покладено на ОСОБА_7 - заступника керівника напрямку «Сredit соllection» ГО АТ КБ «Приватбанк» - крівника Департаменту «Prime соllection».
Окрім того, під час досудового розслідування вивчені рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2020р. по справі № 201/11580/19, постанова Дніпровського апеляційного суду від 06.08.2020р., що набрали законної сили, якими визнаний незаконним і скасований вказаний вище наказ Голови Правління АТ КБ «Приватбанк П. Крумханзла від 13.06.2019р. за № Э.16.0.0.0/1-6931368.
Згідно із пункту 84 Статуту АТ КБ «Приватбанк» (в редакції Постанови КМУ від 14 серпня 2019р. № 712) Наглядова рада є колегіальним органом управління Банку, що в межах своєї компетенції здійснює управління Банком, несе відповідальність за забезпечення стратегічного управління Банком, а також контролює та регулює діяльність правління з метою виконання стратегії розвитку Банку. Наглядова, рада діє в інтересах Банку відповідно до законодавства та здійснює захист прав вкладників, інших кредиторів та акціонера Банку. Наглядова рада не бере участі в поточному управлінні Банком. Згідно пункту 111 вищенаведеного Статуту Голова наглядової ради очолює та організовує роботу наглядової ради і несе відповідальність за її ефективну роботу.
Згідно ст. 42 Голова Наглядової ради є керівником Банку.
Оцінюючи вказані обставини їх сукупності, слідчий дійшов висновку, що Голова Наглядової ради Шерон Кей Іскі дійсно внесла в офіційний документ - лист Наглядової Ради АТ КБ «Приватбанк № 20.1.0.0.0/7-250857 від 20.12.2019 відомості, які не відповідали дійсності, що станом на момент підписання цього листа ОСОБА_5 не був відсторонений від виконання своїх службових обов`язків Керівника Напрямку «Сredit соllection» АТ КБ «Приватбанк», оскільки в той момент діяв наказ Голови Правління АТ КБ «Приватбанк П. Крумханзла від 13.06.2019р. за № 3.16.0.0.0/1-6931368 про таке відсторонення та покладення виконання службових обов`язків ОСОБА_5 на іншу особу, існування цього наказу підтверджується вищенаведеними судовими рішеннями, що набрали законної сили, якими цей наказ в подальшому визнаний незаконним та скасований.
Але зібраних в цьому кримінальному провадженні доказів не виявилося достатнім для висновку, що Голова Наглядової Ради АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 було заздалегідь відомо про те, що вищенаведені відомості, які вона внесла в офіційний документ, не відповідають дійсності.
Зібрати докази не виявилося можливим, оскільки дослідити питання про наявність або відсутність у ОСОБА_4 прямого умислу на внесення до вищенаведеного документу неправдивих відомостей неможливо без допиту її з цього приводу. Разом з цим, Шерон Кей Іскі виклики слідчого на допити ігнорує, а вжиття щодо неї заходів процесуального виливу, передбачених кримінальним процесуальним законом України, є малоефективним через відсутність у вищенаведеної особи українського громадянства та постійного місця проживання в Україні.
Таким чином, слідчим встановлено, що Голова Наглядової Ради АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 внесла до офіційного документу - листа Наглядової Ради Банку № 20.1.0.0.0/7-250857 від 20.12.2019р. відомості, що не відповідають дійсності, але при цьому вона могла діяти як навмисно, маючи на меті вчинення службового підроблення, так і не навмисно, тобто внаслідок неналежного ставлення до своїх службових обов`язків.
Вищенаведені обставини свідчать про недоведеність у діях ОСОБА_8 суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто службового підроблення.
Суддя слідчий зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р. (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, суддя слідчий вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин, зокрема, без допиту самої Голови Наглядової Ради АТ «Комерційний банк» Шерон Кей Іскі.

Слідчий суддя вважає за доцільне, з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 26 КПК України), не перебираючи на себе дискреційні повноваження слідчого, які передбачають самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України), звернути увагу на де-які обставини, що вказують на неповноту слідства, але які не є вичерпними і їх усунення не позначатиме зворотнє.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Голови Наглядової Ради АТ «Комерційний банк» ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.12.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002002 від 21.10.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 від 17.12.2021р. про закриття кримінального провадження № 0002002 від 21.10.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 09 лютого 2022 року о 17 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1