ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5816/18
Провадження № 1-кс/210/1980/21

"01" вересня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймають участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000913, внесеного до ЄРДР 19.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -
Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ВСТАНОВИВ:
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 серпня 2021 року надійшло клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000913, внесеного до ЄРДР 19.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ вищевказаний обвинувальний акт передано в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .
2.Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор у судове засідання з`явився, просив його задовольнити.

В поданому клопотанні прокурор посилається на те, що під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 від 04.11.2010 було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 180 гривень.

Відповідно до постанови про накладання арешту на грошові кошти від 11.03.2011, винесеної слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на грошові кошти у розмірі 205 доларів США, вилучені у ОСОБА_4 накладено арешт так як останній обвинувачувався у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, направлено для зберігання на депозитний рахунок бухгалтерії Генеральної прокуратури України (квитанція до прибуткового касового ордеру № 8 від 16.03.2011).

Відповідно до постанови про накладання арешту на грошові кошти від 11.03.2011, винесеної слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на грошові кошти у розмірі 1120, вилучені у ОСОБА_4 накладено арешт так як останній обвинувачувався у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, та направлено для зберігання на депозитний рахунок бухгалтерії Генеральної прокуратури України (квитанція до прибуткового касового ордеру № 131 від 15.03.2011).

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0000913 від 19.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України встановлено, що у ОСОБА_4 немає ніякого процесуального статусу, а тому питання про конфіскацію майна як санкцію за ч. 3 ст. 368 КК України під час досудового розслідування не вирішується.

У клопотанні прокурор просить: задовольнити клопотання та скасувати арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у розмірі 205 доларів США та 1120 гривень; зобов`язати відповідальних осіб на яких покладено функції з розпорядження арештованим майном повернути ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 205 доларів США та 1120 гривень, які було передані для зберігання на депозитний рахунок .

3.Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні клопотання.
Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК Укаїни).
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).
Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).
Частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема,під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
Якщо арешт накладений на майно особи під час досудового розслідування за правилами КПК України 1960 року, ця особа була засуджена, і вирок не виконаний, однак до її засудження інша особа на підставі судового рішення стала власником відповідного майна, то вирішення питання щодо зняття такого арешту здійснюється за правилами кримінального судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц).
Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).
Якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року(постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).
У справі № 727/2878/19 про необхідність вирішення за правилами кримінального судочинства питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року, та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції суду Велика Палата Верховного Суду відступила від її висновку, сформульованого в пункті 49 постанови 15 травня 2019 рокуу справі № 372/2904/17-ц, у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 727/2878/19 сформувала наступні висновки:
- спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства.
- питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.
4.Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали
Проведеним досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000913, за ознаками злочину ч. 3 ст. 368 КК України, що надійшло із другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області після повернення для додаткового розслідування кримінальної справи № 49-3043 стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.368 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.368 КК України та ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК України, 14.03.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.

Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснює Криворізька південна окружна прокуратура .

Під час досудового розслідування 03.11.2010 року старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 було проведено огляд місця події у приміщенні кафе «Стара Прага» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, 61. В ході огляду особистих речей ОСОБА_4 , а саме сумки «барсетка» було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 940 гривень та 200 доларів США, які знаходились у гаманці чорного кольору та у службовомупосвідченні 5 доларів США.

В подальшому під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 від 04.11.2010 було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 180 гривень.

Відповідно до постанови про накладання арешту на грошові кошти від 11.03.2011, винесеної слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на грошові кошти у розмірі 205 доларів США, вилучені у ОСОБА_4 накладено арешт так як останній обвинувачувався у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, направлено для зберігання на депозитний рахунок бухгалтерії Генеральної прокуратури України (квитанція до прибуткового касового ордеру № 8 від 16.03.2011).

Відповідно до постанови про накладання арешту на грошові кошти від 11.03.2011, винесеної слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на грошові кошти у розмірі 1120, вилучені у ОСОБА_4 накладено арешт так як останній обвинувачувався у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, та направлено для зберігання на депозитний рахунок бухгалтерії Генеральної прокуратури України (квитанція до прибуткового касового ордеру № 131 від 15.03.2011).

Встановлено, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 скеровано до Криворізького районного суду для розгляду по суті. Відомості щодо скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення виділено з кримінального провадження № 0000254 за № 0000913, яке направлено до ВП КВП ГУН П в Дніпропетровській області для організації досудового розслідування.
Встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2016 року кримінальну справу №202/412/14-к, провадження №1/210/3/16 направлено до Генеральної прокуратури України для організації додаткового розслідування.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2016 року постанова Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2016 року залишена без змін.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що кримінального провадження №0000913 19.07.2018 року постановою прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_9 виділено з матеріалів кримінального провадження №0000254, матеріали кримінального провадження №0000913 за ч. 3 ст. 368 КК України за фактом одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 (т. 19 а.с. 30-32).
19.07.2018 року внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000913.
Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000913 не має будь-якого процесуального статусу.
Доказів пред"ялення підозри ОСОБА_4 до клопотання не надано.
Тобто, володільцем арештованого майна є ОСОБА_4 , який немає ніякого процесуального статусу в кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 210/5816/18 провадження № 1-кс/210/1706/20 скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність, яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000913, - задоволено частково.
Закрито кримінальне провадження №0000913, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2018 року.
Зобов`язано слідчого, прокурора у кримінальному провадженні №0000913, протягом 24 годин з моменту отримання ухвали суду внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження.
Повернуто належні ОСОБА_4 речі - сумку «барсетку» та грошові кошти в сумі 21 600грн. (двадцять одна тисяча шістсот гривень).
На виконання вимог ухвали слідчого судді кримінальне провадження №0000913 від 19.07.2018року за ч. 3 ст. 368 КК України закрито на підставі абзацу 14 частини 1 статті 284 КПК України.
Однак, постановою виконуючого обов"язки керівника окружної прокуратури ОСОБА_10 постанову слідчого СВ МЕталургійного ВП КВП ГУНП в дніпропетровській області від 23.10.2020року про закриття кримінального провадження скасовано.
КПК України передбачає такий порядок скасування арешту:
- частина третя статті 174 КПК України 2012 року - прокурором одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
- частина четверта статті 174 КПК України 2012 року - судом одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд - у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позов.
- частина перша статті 174 КПК України - за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, - під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом; або ж якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 як володілець майна, на яке накладено арешт не позбавлений правом самостійно звернутись з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, у разі закриття кримінального провадження саме на прокурора покладається обов"язок скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

В той же час, прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 не є суб"єктом звернення із клопотанням про скасування арешту майна, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000913, внесеного до ЄРДР 19.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 02 вересня 2021 року об 10.год.55 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т Миру 24, третій поверх).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1