Справа№639/238/22
Провадження №1-кс/639/104/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, видача якої запитується ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання виконувача обов`язків начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження застосування екстрадиційного арешту відносно

ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ст. 196 Кримінального кодексу Російської Федерації,

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання виконувача обов`язків начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

У клопотанні прокурор зазначає, що з огляду на закінчення двомісячного строку, встановленого п.11 ч.2 ст.584 КПК України, для перевірки наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою або його звільнення, керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, прокурор просить суд визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту, до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на наявність правових підстав для подальшого тримання особи під вартою та продовження застосування екстрадиційного арешту.

Ув`язнений ОСОБА_4 та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт. При цьому сторона захисту посилалась на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність у ОСОБА_4 достатньо міцних соціальних зв`язків, адже в м. Харкові проживає ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_4 протягом останніх трьох років перебував у фактичних шлюбних відносинах та на теперішній час вони мають намір укласти шлюб, реєстрацію якого призначено Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові на 23.02.2022р. При цьому ОСОБА_9 має у власності квартиру, в якій може проживати ОСОБА_4 та відповідно виконуватися запобіжний захід у вигляді домашнього арешту останнього, а також дохід від підприємницької діяльності для забезпечення потреб ОСОБА_4 .. Крім того ОСОБА_4 звернувся до ГУ ДМС України в Харківській області та його документовано довідкою про звернення за захистом в Україні, що засвідчує законність його перебування на території України.

Також ОСОБА_4 зазначав, що ніколи не переховувався від правоохоронних органів, на час винесення постанови про притягнення його в якості обвинуваченого 20.04.2018р. вже перебував за межами Російської Федерації, яку покинув на законних підставах у 2016 році, а також вказував на замовний характер його кримінального переслідування правоохоронними органами РФ.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що до Харківської обласної прокуратури з Слобідської окружної прокуратури м. Харкова надійшло повідомлення про затримання 20.10.2021 слідчими ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області на території Міжнародного аеропорту Харків у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ст. 196 Кримінального кодексу Російської Федерації (шахрайство вчинене групою осіб в особливо великому розмірі - 2 епізоди та доведення до банкрутства.

Так, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) від правоохоронних органів 10.10.2017р. його оголошено у федеральний розшук, а 06.02.2018р. - у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.

20.04.2018р. слідчим 1 відділу СЧ СУ УВС по ЦАО ГУ МВС Росії по м. Москва винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 в якості обвинуваченого по кримінальній справі №1000226 та пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 159, ч. 4 ст. 159, ст. 196 КК РФ (заочно).

Постановою Таганського районного суду м. Москви від 10.05.2018р. у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці з моменту його екстрадиції на територію Російської Федерації або з моменту затримання на території Російської Федерації.

Після затримання 20.10.2021р. ОСОБА_4 на території Міжнародного аеропорту Харків у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.10.2021р. до нього застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб до 15:20 год. 28.11.2021р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2021 відповідно до вимог ст. 584 КПК України до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 12 місяців, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

На даний час ОСОБА_4 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Згідно ч.10 ст.584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. (ч. 11 ст. 584 КПК України)

Вирішуючи питання щодо наявності підстав подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 , необхідно відзначити таке.

Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини. Також у запиті зазначено про необхідність взяття ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) під варту.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 . Офісом Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України доручено Харківській обласній прокуратурі. На цей час екстрадиційна перевірка триває, строк перевірки Офісом Генерального прокурора продовжено до 22.03.2022.

На даний час триває екстрадиційна перевірка.

Інкриміновані ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) правопорушення за законодавством України є екстрадиційним, ч. 4 ст. 159 КК РФ відповідає ч. 4 ст. 190 КК України, а ст. 196 КК РФ відповідає ст. 219 КК України.

Санкція за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року зазначене кримінальне правопорушення є екстрадиційним, адже передбачає покарання у виді позбавлення волі більше одного року.

Санкція за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 219 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року кримінальне правопорушення, передбачене ст. 219 КК України, не є екстрадиційним.

Строки давності притягнення ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) до відповідальності за вчинені ним злочини, відповідно до законодавства запитуючої сторони, не закінчилися.

Компетентні органи Російської Федерації гарантують, що запит про видачу не має на меті переслідування особи за політичними мотивами, у зв`язку із расовою належністю, віросповіданням, національністю або політичними поглядами. ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) у Російській Федерації будуть надані всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвоката, він не буде піддаватися катуванням, жорстоким, нелюдським, принижуючим гідність видам поводження або покарання.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) до відповідальності за вказані злочини раніше не притягувався.

Також компетентні органи Російської Федерації відповідно до ст. 66 Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року гарантують, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) буде притягнутий до кримінальної відповідальності тільки за ті злочини, у зв`язку з якими запитується його видача, та після закінчення кримінального переслідування або судового розгляду, а у випадку винесення обвинувального вироку - після відбуття покарання або звільнення від нього зможе покинути територію Росії.

Висновком ГУ ДМС України в Харківській області встановлено, що ОСОБА_4 не є громадянином України, паспортом громадянина України не документувався.

Відповідно до довідки медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях стан здоров`я задовільний, етапом слідувати може.

Згідно з даними Реєстру волонтерів антитерористичної операції, які вільно розміщені на офіційному веб-порталі Державної податкової служби України, ОСОБА_4 не включено до Реєстру волонтерів антитерористичної операції на сході України.

Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство оборони України, Служба безпеки України не володіють даними щодо перебування ОСОБА_4 у складі добровольчих батальйонів, які брали участь у проведенні антитерористичної операції на сході України. Також у Службі безпеки України відсутні дані про переслідування ОСОБА_4 у зв`язку із його релігійними та політичними поглядами.

Відповідно до інформації УІАЗ ГУНП в Харківській області

ОСОБА_4 на території України до кримінальної відповідальності не притягується.

Судовим розглядом не встановлено, що з моменту постановлення ухвали про застосування стосовно ОСОБА_4 екстрадиційного арешту строком до 12 місяців, виникли або були з`ясовані обставини, які б виключали можливість продовження тримання його під вартою.

Щодо посилань захисників на документування ОСОБА_4 довідкою про звернення за захистом в України № 0112417, то вказані обставини, відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України, є перешкодою для видачі ОСОБА_4 , проте не виключають можливості застосування до нього екстрадиційного арешту.

Також відхиляються посилання ОСОБА_4 на замовний характер його переслідування правоохоронними органами РФ, адже відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання про екстрадиційний арешт слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Стосовно інших заперечень сторони захисту проти клопотання, викладених вище про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то необхідно відзначити, що за змістом ст. 541 КПК України екстрадиційний арешт є запобіжним заходом для забезпечення можливої видачі особи компетентним органам іноземної держави, а не заходом забезпечення кримінального провадження, передбаченим ст. 176 КПК України під час досудового розслідування або судового провадження.

З урахуванням тяжкості покарання за злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відсутністю у нього міцних соціальних зв`язків на території України, адже ОСОБА_4 на її території не проживав та був затриманий по прибуттю в аеропорт, діти останнього, з його ж слів проживають окремо від нього в м. Москва, відхиляються і доводи сторони захисту про можливість застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із його триманням під вартою, оскільки наявності обставин, які б гарантували запобігання його втечі та забезпечили у подальшому його видачу не доведено.

Зважаючи на те, що до теперішнього часу від компетентних органів Російської Федерації інформації про зміну відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою або закриття кримінального переслідування не надходило, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для подальшого тримання під вартою та продовження застосування екстрадиційного арешту у відношенні ОСОБА_4 , у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 573-587, 590, 593 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання виконувача обов`язків начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою та продовження застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Продовжити строк тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 24.03.2022 включно.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1