Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/56/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтрересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2022, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нова Прага Олександрівського району Кіровоградської області, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.12.2020 року Компанійським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.03.2022. Визначено розмір в сумі 49 620 грн.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_10 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що нею здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 25.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2022 року близько 13 години 45 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 вчинив дії, кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.186 КК України. Матеріальна шкода завдана злочином у якому він підозрюється складає 2200 грн.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2022 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Визначено розмір застави в сумі 49 620 грн.
Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного злочину проти власності, а саме: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про що 26.01.2022 року йому повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри підтверджується рапортом прийняття повідомлення по лінії «102», протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами допиту свідків.
Згідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, зі слів має не офіційні заробітки, не одружений, проте зі слів проживає з дівчиною, яка вагітна, має у власності нерухоме майно та невеликі накопичення, має місце реєстрації та місце проживання, має на утриманні осіб похилого віку (рідних бабусю та дідуся), тому наявність сталих соціальних зв`язків на час розгляду клопотання є доведеними.
Однак, наявність сталих соціальних зв`язків не стало стримуючим фактором від вчинення потворного тяжкого кримінального правопорушення.
На даному етапі досудового слідства, що підозрюваний є особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінуємого злочину, яка забезпечує власні потреби та потреби родини за рахунок інших громадян, є матеріально не забезпеченою особою, тобто отримуваних ним статків не достатньо для належного забезпечення власних потреб та потреб родини, як наслідок при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може продовжити злочинну діяльність.
З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, його соціальних зв`язків та положень ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив застави у розмірі 49 620 гривень, що відповідає 20 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст.182 КПК України., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою АДРЕСА_1 .

Посилання слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на те, що ОСОБА_7 спроможний вільно пересуватися та спілкуватися зі свідками, впливати на свідків та спотворювати інформацію щодо своїх дій нічим не обґрунтовані та не підтвердженні. Вищевикладені твердження сторони обвинувачення, є не що інше, як припущення, так як недоведені будь-якими доказами (наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних (розшукових) дій про вчинення особою протиправною діяльності (підготовку до вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для цього), зв`язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особа здійснює підготовку до нового кримінального правопорушення). Не підтверджено будь-якими доказами ствердження слідчого, прокурора про можливість підозрюваного спробам переховуватись від органів досудового розслідування (придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, розпродаж майна тощо).
Одного лише посилання в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на ч. 1 ст. 177 КПК України та формальна вказівка на ризики вказані в даній статі, вважаю недостатнім.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги сторони захистута вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
На початковій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору іх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд. При вирішенні клопотання достатньо встановити наявність обгрунтованості пред`явленої підозри.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 КК України, злочин тяжкий, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, не працює, не навчається, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, вчинив умисний злочин повторно.

У відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував обставини при обранні запобіжного заходу, а саме оцінив в сукупності всі обставини.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави, яка відповідає критеріям та вимогам чинного законодавства, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст.176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
У конкретному випадку, обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
На даній стадії провадження слідчим суддею встановлено наявність існування фактів та доказів, які можуть переконати у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, у якому йому пред`явлено підозру; тобто, встановлено обґрунтованість підозри.
Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалуКіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 із визначеним розміром застави у сумі 49 620грн. без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4