Провадження № 1-кс/734/943/21 Справа № 734/3459/21
У х в а л а

іменем України

05 листопада 2021 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000299, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ ВП №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувсь до суду в рамках кримінального провадження № 0000299, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 08.10.2021 до ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом проникнення до двору викрала циркулярку належну заявниці ОСОБА_4 чим завдала їй матеріальної шкоди.

Відомості за вказаним фактом слідчим відділенням ВП №1 Чернігівського РУП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

02.11.2021 року на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів у свідка ОСОБА_5 було вилучено фрагмент корпусу викраденого електричного мотору.

В подальшому даний фрагмент корпусу електромотору було оглянуто за участю потерпілої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлено, що він є частиною викраденого електричного мотору АИР 90 L2 (АИР90L2) 3 кВт 3000 об/мин.
Вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Воно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як несе на собі сліди злочину, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування встановлене цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

-збереження речових доказів.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явивсь, але попередньо надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, але попередньо надала до суду заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно без її участі, питання про накладення арешту на належне їй майно просить залишити на розсуд суду.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000299, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме майно, вилучене в ході тимчасового доступу до речей і документів від 02.11.2021, а саме:
- фрагмент корпусу електромотору АИР 90 L2 (АИР90L2) 3 кВт 3000 об/мин, що належить потерпілій ОСОБА_4 з метою збереження речового доказу та позбавлення останньої права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1