УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Херсонського РУП Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майн у кримінальному провадженні №0000880,

встановила:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на: - 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ХОА № НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , які упаковані до сейф-пакету KIV 5121333

- мобільний телефон Nokia imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 який упакований до сейф-пакету KIV 5121331

- довіреність на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_6 , яка упакована до сейф-пакету KIV 5121332., які виявлені та вилучені 17.11.2021 року в ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділом Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000880 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , звернулася з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , слідчому було повернено клопотання, та надано 72 години з моменту отримання вказаного клопотання для усунення наявних у ньому недоліків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2021 близько 20 години, наряд поліції у складі: інспекторів роти ПСП ОП «Херсон» ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які знаходились під час виконання службових обов`язків у форменому одязі поліції, перебували поблизу продуктового магазину за адресою: м. Херсон, вул. 1 Текстильна 17, де здійснювали відпрацювання виклику за повідомленням на лінію «102» про крадіжку майна.

У той же день, близько 20.30 год., під час перевірки вказаного виклику, особа, яка ймовірно здійснила крадіжку, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, почав чинити опір працівникові правоохоронного органу.

Так, ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «1102» реєстраційний номер НОМЕР_7 , який перебував у його користуванні, та намагався поїхати з місця події, на що інспектор РПСПОП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , у відповідності до статті 35 ЗУ «Про національну поліцію», володіючи достатньою інформацією, що свідчить про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, підійшов до вказаного автомобіля спереду та жестами руки, та голосом повідомив ОСОБА_4 про необхідність зупинення транспортного засобу та заборону продовження руху автомобіля.

Незважаючи на це, розуміючи, що поліцейський є перешкодою для уникнення ним передбаченої законом відповідальності, ОСОБА_4 , не реагуючи на попередження інспектора РПСПОП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , порушуючи вимоги п. 2.4 ПДР України, близько 20.30 години, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «1102» реєстраційний номер НОМЕР_7 , усвідомлюючи, що автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, умисно, шляхом вчинення активних дій, почав рух автомобіля в напрямку поліцейського з метою усунення перешкоди на своєму шляху, в результаті чого передньою частиною кузову зазначеного автомобіля здійснив наїзд на інспектора РПСПОП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , чим спричинив йому відповідно до довідки №516 від 17.11.2021, наданої КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР тілесні ушкодження у вигляді травматичного пошкодження зв`язок правого гомілко-ступневого суглобу, після чого був зупинений працівниками поліції.

17.11.2021 року відомості внесено до ЄРДР за №0000880 за ч.2 ст.342 КК України.

17.11.2021 року в ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено його особисті речі, які перебували при ньому, а саме: - 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ХОА № НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , які упаковані до сейф-пакету KIV 5121333

- мобільний телефон Nokia imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 який упакований до сейф-пакету KIV 5121331

- довіреність на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_6 , яка упакована до сейф-пакету KIV 5121332

Слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом, вилученого вищевказаного майна, керуючись ст.98 КПК України, так - 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334 відноситься до матеріальних об`єктів який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також зберіг на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучення вказаних ключем може підтвердити факт причетності особи до скоєння кримінального правопорушення або спростувати події та привести до істини в даному кримінальному правопорушенні, що є необхідним як для досудового розслідування, так і для особи яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення. У разі не накладення арешту на 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334 існують загрози втрати доказової інформації яка має слідчий інтерес для досудового розслідування.
Вилучене в ході огляду майно має беззаперечне та істотне доказове значення для досудового розслідування, так як за зовнішніми ознаками підтверджує покази потерпілого та свідків, а також є безпосередньо знаряддям вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину, що в подальшому в разі задоволення клопотання буде використовуватися як доказ, для встановлення істини в вказаному кримінальному правопорушенні.

Слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом, вилучених вищевказаних речей.

Оскільки - 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334, є речовим доказом та містять відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом доступу до автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «1102» реєстраційний номер НОМЕР_7 який зберіг на собі сліди вчинення злочину, є знаряддями вчинення злочину, на них слід накласти арешт з метою фіксації слідової інформації, проведення експертиз, недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, передачі тощо. В силу ст.167 ч.2 КПК України, 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334 є тимчасово вилученим майном, оскільки можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та є предметом доступу до автомобіля який є знаряддям вчинення злочину та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України є речовими доказами. Згідно ст.170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на зазначене, клопотання слід задовольнити, оскільки незастосування арешту може призвести до неможливості доступу до вказаного автомобіля, та призведе до зникнення, втрати, пошкодження, відчуження вилученого майна та знищення слідів злочину, які залишилися на ньому. Так 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334 має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій та може бути використаний як доказ, необхідно накласти арешт на вказані 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334. У відповідності до ч.2 та 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вищезазначені вилучені об`єкти мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому є достатні підстави для тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Слідчий підтримала клопотання, просила суд його задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні. Додатково пояснила, що вилучені речі підтверджують покази потерпілого.

Власник майна та його представник заперечували проти накладення арешту. Представник в обґрунтування своїх заперечень послалася на те, що вилучені речі є особистими речами підозрюваного і не мають жодного відношення до кримінального правопорушення за ч.2 ст.342КК України. Слідчий хоч і просить накласти арешт на вилучені речі, як на речовий доказ, але сама постанова про визнання речовим доказом не означає, що вони такими є. Вилучені речі не містять жодних ознак речового доказу.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.1 ст.131 КПК України).

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Слідчий за погодженням з прокурором звернулася з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено під час затримання особи - ОСОБА_4 .

18 листопада 2021 року слідчим суддею клопотання поверталося прокурору для усунення недоліків (обґрунтування підстави та мети арешту (яким критеріям відповідає майно та яку обставину у кримінальному провадженні буде підтверджувати).

26 листопада 2021 року слідчим знову подано клопотання, але недоліки усунені не були.

Однак, виходячи зі змісту ч.5 ст.171 КПК України, ч.6 ст.173 КПК України слідчим суддею вирішено призначити судове засідання, оскільки іншого КПК України не передбачено і клопотання має бути розглянуто.

Але ж в чому полягає забезпечення дієвості кримінального провадження із клопотання так і не незрозуміло.

Щодо самого арешту

Метою арешту визначено забезпечення речового доказу, тому, що воно визнано таким відповідною постановою та те, що вилучення вказаних ключем може підтвердити факт причетності особи до скоєння кримінального правопорушення або спростувати події та привести до істини в даному кримінальному правопорушенні, що є необхідним як для досудового розслідування так і для особи яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення. У разі не накладення арешту на 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334 існують загрози втрати доказової інформації яка має слідчий інтерес для досудового розслідування.
Підставою арешту є те, що вилучене в ході огляду майно має беззаперечне та істотне доказове значення для досудового розслідування, так як за зовнішніми ознаками підтверджує покази потерпілого та свідків, а також є безпосередньо знаряддям вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину, що в подальшому в разі задоволення клопотання буде використовуватися як доказ, для встановлення істини в вказаному кримінальному правопорушенні.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Тому, не доходячи, ще до забезпечення мети, необхідним є визначити щодо майна на яке слідчий просить накласти арешт, чи існують:

1)сукупність підстав чи
2)розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Зі короткого змісту викладено у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні відомості щодо злочину передбаченого ч.2 ст.342 КК України від 17.11.2021 року за №0000880, встановлено, що до чергової частини відділу поліції № Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що 16.11.2021 року під час відпрацювання виклику про крадіжку, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 вчинив опір працівникові поліції під час виконання ним службових обов`язків, а саме: не відреагував на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу та здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_9 в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Слідчий просить накласти арешт на:

- 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ХОА № НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , які упаковані до сейф-пакету KIV 5121333

- мобільний телефон Nokia imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 який упакований до сейф-пакету KIV 5121331

- довіреність на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_6 , яка упакована до сейф-пакету KIV 5121332, які виявлені та вилучені 17.11.2021 року в ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, зі змісту клопотання незрозуміло, які підстави чи розумні підозри, що вони є речовим доказом?

3 ключі від автомобілю, від якого автомобілю, які їх ідентифіковані ознаки, на що вони впливають, незрозуміло. Посилання слідчого, що вони були знаряддям злочину, містять якісь сліди, необґрунтовано. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підтверджує право особи на майна, воно було і буде, навіть продавши автомобіль продавцем за договором купівлі продажу буде ОСОБА_4 . Не зазначено, що буде підтверджувати мобільний телефон, чи які сліди він на собі містить. Вказане стосується й довіреності.

Лише наявність постанови слідчого про визнання вилучених речей речовим доказом не є належним обґрунтуванням того, що вони такими є. До того ж постанова слідчого виноситься з дотриманням положень ст.110 КПК України. Вона повинна бути вмотивованою та обґрунтованою. Проте постанова слідчого про визнання речовим доказом не містить жодного обґрунтування відповідності вказаних речей критеріям речового доказу, визначених ч.1 ст.98КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Основним документом, в якому мають бути визначені критерії речового доказу вилученого майна є постанова слідчого про визнання речовим доказом.

Враховуючи зміст ч.3 ст.170КПК України, вказана норма є додатковою гарантією необґрунтованого накладення арешту на майно в разі формального визнання майна речовим доказом, і покладає на слідчого суддю обов`язок перевірити чи відповідає вилучене майно критеріям речового доказу. Водночас, при відсутності належного мотивування критеріїв речового слідчим, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність вилучених речей критеріям речового доказу.

Ні в постанові про визнання речовим доказом, ні в клопотанні про арештом майна, ні в судовому засіданні слідчим не було зазначено критеріїв речового доказу речей, які він просить арештувати.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 ст.173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу.

Слідчим не було доведено ні необхідності арешту, ні наявності зазначених ризиків, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про накладення арешту.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила :

Відмовити слідчому в задоволенні клопотання про накладення арешту на

- 3 ключі від автомобіля, які упаковані до сейф-пакету KIV 5121334

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 ХОА № НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , які упаковані до сейф-пакету KIV 5121333

- мобільний телефон Nokia imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 який упакований до сейф-пакету KIV 5121331

- довіреність на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_6 , яка упакована до сейф-пакету KIV 5121332., які виявлені та вилучені 17.11.2021 року в ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 12 годині 10 хвилин 06 грудня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1