УХВАЛА

08 грудня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000532 від 22 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України,

встановив:

08.12.2021 року старший слідчий СУ ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернуся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: одну пару чоловічих спортивних штанів чорного кольору, на задній кишені яких наявна емблема з написом «Puma», 54 розміру з етикеткою червоного кольору з написом англійськими літерами «marco», які поміщено до сейф-пакету № 7329769, речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до сейф-пакету № 7341987 та пристрій для куріння, який поміщено до сейф-пакету № SUD 1014924 та з метою збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаного майна, шляхом заборони користування та розпорядження останнім.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що до СУ ГУНП в Хмельницькій області із письмовою заявою звернулась громадянка ОСОБА_6 про те, що громадянка ОСОБА_7 умисно, таємно проникла до орендованого нею виробничого приміщення, звідки вчинила крадіжку майна на загальну суму 37500 грн.

Окрім того, до СУ ГУНП в Хмельницькій області із письмовою заявою звернулась громадянка ОСОБА_6 про те, що громадянка ОСОБА_7 вчинивши крадіжку майна на загальну суму 37500 грн. з орендованого нею виробничого приміщення, вимагає грошові кошти в сумі 20000 грн. за його повернення.

Під час проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні отримано ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про дозвіл на проведення обшуків.

Зокрема, 07.12.2021 під час проведення санкціонованого обшуку у виробничому приміщенні (цеху), де здійснює свою діяльність по пошитті одягу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 вилучено:

-одну пару чоловічих спортивних штанів чорного кольору на задній кишені яких наявна емблема з написом «Puma», 54 розміру з етикеткою червоного кольору з написом англійськими літерами «marco», які поміщено до сейф-пакету № 7329769;

-мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 7», ІМЕЙ1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 з сім-картою оператора мобільного зв`язку України з № НОМЕР_3 .

Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 вилучено:

- речовину рослинного походження зеленого кольору, яку поміщено до сейф-пакету № 7341987;

пристрій для куріння, який поміщено до сейф-пакету № SUD 1014924.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Разом із тим, узагальнені підстави стосовно накладення арешту на усе майно, потребують конкретизації в частині мети його застосування, оскільки накладення арешту на майно особи впливає на її обсяг прав як власника майна.

А тому з урахуванням приписів кримінального процесуального закону, особа, яка позбавляється внаслідок застосування кримінально-правової процедури певних чи усіх повноважень власника майна має право знати підстави та мету накладення арешту щодо кожної із її речей.

Кримінальне провадження розслідується за фактом викрадення громадянкою ОСОБА_7 , яка таємно проникла до орендованого «Ш» виробничого приміщення, звідки вчинила крадіжку майна на загальну суму 37500 грн. та вимагає грошові кошти в сумі 20000 грн. за його повернення.

Водночас, слідчим у клопотанні не зазначено, яке значення для кримінального провадження мають одна пара чоловічих спортивних штанів чорного кольору, на задній кишені яких наявна емблема з написом «Puma», 54 розміру з етикеткою червоного кольору з написом англійськими літерами «marco», речовину рослинного походження зеленого кольору, та пристрій для куріння.

Зокрема, у клопотанні та долучених до нього матеріалах відсутні відомості про те, чи вилучені спортивні штани є викраденими у «Ш» чи це майно за іншими ознаками речових доказів може бути використане для досягнення мети кримінального провадження та яким чином.

Слідчий суддя зазначає,що за приписом ч.7 ст.234 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом із тим, слідчий не обґрунтовує значення для розслідування крадіжки та вимагання вилучену речовину рослинного походження зеленого кольору та пристрій для куріння.

Відсутнє і зазначення ознак речових доказів указаного майна.

Зокрема, за якою ознакою воно вилучене як вилучене з обігу чи за іншими ознаками, визначеними ст..98 КПК України, яке має значення саме для розслідування крадіжки та вимагання, оскільки інших епізодів розслідування кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин відомості наявні у матеріалах клопотання та долучений витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000532 від 22 жовтня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України, не містить.

Крім того, до клопотання не долучено копію ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості встановити на вилучення яких речей надавався дозвіл.

Також слідчий до клопотання не долучає контактних даних, утому числі номерів засобів зв`язку осіб, у яких вилучене указане майно, що позбавляє суд виконати вимоги ст.172 КПК України та повідомити цих осіб про розгляд клопотання.

Отже,у клопотанні відсутнє посилання на визначені ст.98 КПК України ознаки речових доказів вказаних речей та яке значення вони мають для кримінального провадження та встановлена його невідповідність приписам кримінального процесуального закону.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст..98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст..170 КПК України, заборон , які слід встановити стосовно цього майна, контактних даних осіб, у яких майно вилучалось із долученням документів, які підтверджують обґрунтованість клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000532 від 22 жовтня 2021 повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

На ухвалу протягом п`яти діб з дня одержання її копії може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя