ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
підсудного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги підсудного ОСОБА_6 та захисника в його інтересах, адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.09.2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду продовжено підсудного ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів до 22 листопада 2021 року включно.

Згідно з ухвалою суду на розгляді Дзержинського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 13, 14 ч. 2 ст. 115, п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вказав на обгрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, а з урахуванням міри покарання, яка може загрожувати у разі доведеності винуватості підсудного, останній з великою ймовірністю та вірогідністю може вчинити дії з метою переховування від суду та уникнення покарання. З огляду на це, дійшов висновку про відсутність законних підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу на даній стадії судового провадження.
В апеляційних скаргах підсудний та захисник просять скасувати ухвалу суду та звільнити ОСОБА_6 з-під варти.
Вказують на закінчення максимального допустимого строку перебування ОСОБА_6 під вартою та вважають, що ОСОБА_6 має бути звільненим з-під варти, оскільки під вартою тримається 9 років 4 місяці, які в разі винесення щодо нього обвинувального вироку підлягають перерахунку на підставі ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та перевищуватимуть максимальний строк покарання, передбаченого ст.63 КК України.
Окрім цього підсудний у поданій апеляційній скарзі вказує на ухвалення незаконного рішення суддею одноособово, а також безпідставне задоволення усних та неаргументованих клопотань прокурора про продовження щодо нього строків тримання під вартою.
Також вказує на відсутність ризиків, пов`язаних із зміною міри запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, підсудного та захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За змістом статті 323 КПК України в ред.1960 року судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим.

Відповідно до положень ст. 274 КПК України (в ред. 1960 року) під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.

Згідно з ч. 2 ст. 148 КПК України (в ред. 1960 року) запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений (підсудний) буде намагатися ухилитися від слідства та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Статтею 150 КПК України (в ред. 1960 року) передбачено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В силу ч. 1 ст. 155 КПК України (в ред. 1960 року) взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків можливого ухилення підсудного ОСОБА_6 від суду, тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, що є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, вчинення одного з яких тягне за собою покарання у виді довічного позбавлення волі; вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим, дані про особу обвинуваченого та дійшов обґрунтованого висновку про доцільність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо нього.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави, в зв`язку з наявністю яких був обраний підсудному даний запобіжний захід не відпали, а ризики, передбачені ст. 148 КПК України (в ред. 1960 року) не зменшилися, та бере до уваги кількість епізодів злочинної діяльності, обставини, встановлені стороною обвинувачення, за яким ОСОБА_6 скоїв кілька умисних, особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я людини з мотивів расової та національної нетерпимості, що переконує колегію суддів у необхідності продовження строку тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підсудного та буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони передбачають перебування ОСОБА_6 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підсудного ОСОБА_6 .

Доводи апеляцій підсудного та його захисника про тривале перебування під вартою ОСОБА_6 не спростовують висновків суду про наявність ризиків та необхідності продовження строку тримання під вартою.

Поміж тим, безпідставними є твердження про те, що ОСОБА_6 вже відбув максимально можливий строк покарання.

Так положення ч. 5 ст. 72 КК України (ред. Закону України від 26.11.2015 року № 838-VII) можуть бути застосовані до особи стосовно якої ухвалено обвинувальний вирок та призначено відповідне покарання, тому доводи апелянтів щодо неможливості перевищення строком перебування підсудного під вартою строку покарання, яке щодо ОСОБА_6 на даній стадії судового розгляду призначено не було, є передчасними.

За таких обставин, ухвала колегії суддів першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційні скарги підсудного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах задоволенню не підлягають.

Водночас, із врахуванням доводів апелянтів щодо тривалості перебування ОСОБА_6 під вартою, тривале тримання обвинувачених під вартою хоча і є виправданим з огляду на існування суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів як суспільства у цілому, так і потерпілої, зокрема, та, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, проте колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства , які б перешкодили суду ухвали законне та обґрунтоване рішення , колегією суддів не встановлено.

Керуючись главами 25-28,ст. 375 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги підсудного ОСОБА_6 та захисника в його інтересах, адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.09.2021 року без змін.

Звернути увагу Дзержинського районного суду м.Харкова на необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , передбачених статтею 28 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4