Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6574/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2020 року про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що у невстановлений час та місці ОСОБА_7 , при невстановлених обставинах, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, придбав гранату РГД-5, яка належить до бойових припасів.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , будучи переконаним, що дана граната є бойовим припасом, переніс її до місця свого проживання - будинку по АДРЕСА_1 , де став зберігати без передбаченого законом дозволу по 09 грудня 2021 року.

09 грудня 2021 року близько 20 години 00 хвилини ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку по АДРЕСА_1 взяв гранату РГД-5, яку поклав до кишені куртки і вийшов з будинку та пішов вулицею і неподалік свого домоволодіння був зупинений працівниками поліції, які виявили і вилучили у останнього гранату РГД-5, яку носив ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу.

09 грудня 2021 року о 21 год 40 хв. за підозрою у вчиненні вказаного злочину, в порядку ст.209 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 грудня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 10.12.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000804 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту - з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 діб, який спливає 09.02.2022 року.

Роз`яснено ОСОБА_7 його обов`язок не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у визначений ухвалою час та прибувати до суду чи слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 до приміщення Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області за першою вимогою.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Посилається на те, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 та застосування до нього нічного домашнього арешту є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню. Зазначає, що вчинення ОСОБА_7 злочину істотно підриває авторитет не лише органів поліції, але і держави в цілому, належить до категорії тих, які відслідковуються громадськими активістами, викликає суспільний резонанс та може призвести до негативних наслідків. Таким чином, вчинений ОСОБА_7 злочин варто вважати таким, що викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як винятковий запобіжний захід протягом певного часу. Крім того, із матеріалів кримінального провадження, досліджених судом при вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідує, що ОСОБА_7 не сприяє органу досудового розслідування щодо встановлення істини у справі. Заперечує свою причетність до вчинення злочину. Стверджує, що ОСОБА_7 бажає уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, а отже, перебуваючи на волі у нього залишається можливість чинити вплив та потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Водночас, цьому можна запобігти у разі ізоляції підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Натомість, обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням обов`язків, не усуває вказаної загрози. Отже, з урахуванням тяжкості злочину, обставин його вчинення, вважаю, що нічний домашній арешт є невиправдано м`яким запобіжним заходом, застосування якого не сприятиме вирішенню завдань кримінального судочинства. Таким чином, відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а застосування нічного домашнього арешту та інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належне виконання останніх та не є співрозмірним із вчиненим злочином та завданням кримінального провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін. Вказує, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, а ухвала слідчого судді відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, висновки суду підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду клопотання, слідчий суддя взяв до уваги всі докази , надані стороною обвинувачення та стороною захисту. В матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували викладені у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність обрання відносно його підзахисного такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, натомість застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам кримінального провадження. Крім того ризики на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі вже попереджені за рахунок покладених на його підзахисного обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили щодо апеляційної скарги та просили її залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, слідчий суддя врахував, що прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, однак, не було доведено обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України та прокурором не надано доказів на те, що підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятися від слідства та суду, може чинити вплив на свідків чи інших осіб, які можуть вплинути на хід досудового розслідування.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, негативної характеристики за місцем проживання не має.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з тим колегія суддів враховує й те, що підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, згідно повідомлення про підозру останнього було затримано на вулиці з бойовим припасом, що свідчить про високий ризик вчинення ним інших правопорушень,вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час не в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2020 року в частині визначення часу домашнього арешту підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової ухвали, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В решті ухвалу слідчого суді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2020 року в частині визначення часу домашнього арешту скасувати. Постановити в цій частині нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В решті ухвалу слідчого суді залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: