Справа № 455/844/16-к
У Х В А Л А

05 жовтня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

у провадження Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання доказів очевидно недопустимими та такими, що не можуть бути дослідженими під час судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 87, ч.2,3 ст. 89 КПК України, у якому просить суд постановити ухвалу, якою визнати докази відеофіксацій, здійснені заявником ОСОБА_6 під час проходження ним митного (прикордонного) контролю 30 січня 2016 року , 04 лютого 2016 року , а саме:

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08 лютого 2016 року ( аркуші матеріалів 73-74);

- картку пам`яті micro SD 8 GB № 14/191/12-431т;

- компакт-диск DWR-R№ 14/191/12-432;

- стенограму відеозапису зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 30.01.2016 р.(аркуші матеріалів 75-76);

- стенограму відеозапису зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 04.02.2016 р. (аркуші матеріалів 77-81);

- картку пам`яті micro SD 8 GB № 14/191/12-439т;

- компакт-диск DWR -R № 14/191/12-438 т;

- картку пам`яті micro SD 8 GB № 14/191/12-444т;

- компакт-диск DWR-R № 14/191/12-438т.

очевидно недопустимими та такими, що не можуть досліджуватись в судовому засіданні.

Також просить визнати докази відеофіксацій, здійснені заявником ОСОБА_6 під час проходження ним митного (прикордонного) контролю 24 лютого 2016 року, а саме:

- протокол контролю за вчиненням злочину від 25 лютого 2016 року (аркуш матеріалів (86-87);

- протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженні від 03 березня 2016 року (аркуш матеріалів 94);

- карту пам`яті micro SD 8 GB № 14/191/12-471т;

- компакт-диск DWR-R № 14/191/12-470т;

- стенограму відеозапису зустрічі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 від 24.02. 2016 р. (а. м. 95-97) очевидно недопустимими та такими , що не можуть досліджуватись в судовому засіданні.

Також просить визнати докази відеофіксацій, здійснені заявником ОСОБА_6 під час проходження ним митного (прикордонного) контролю 02 березня 2016 року, а саме:

- протокол контролю за вчиненням злочину від 03 березня 2016 року (аркуш матеріалів 92-93);

- протокол за результатами проведення негласних (розшукових) дій по кримінальному провадженні від 03 березня 2016 року (аркуш матеріалів 98);

- картку пам`яті micro SD 8GB № 14/191/12-472;

- компакт-диск DWR-R № 14/191/12-480;

- картку пам`яті SD 8 GB № 14/191/12-481;

- стенограму відеозапису зустрічі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , в службовому приміщенні митниці ДФСУ за адресою: Львівська обл., Старосамбірський район, с.Терло, корп.8-9 від 02. 03.2016 р. (а.м. 99-100); недопустимими та такими , що не можуть досліджуватись в судовому засіданні.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що під час ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, йому було продемонстровано ряд відеофайлів проведення щодо його підзахисного ОСОБА_4 негласних слідчих дій, а саме відеофіксацій в пункті пропуску, що розміщений на території Республіки Польща, а саме в с. Кросцєнко. Вказані докази є очевидно недопустимими та такими, що не можуть бути дослідженими під час судового розгляду в розумінні ст.89 КПК України.

Правовою основою дії спільного прикордонного пункту пропуску між Україною та Республікою Польща, що розміщений в с. Кросцєнку (Республік Польща), 38-700 Устжикі Дольне, є Угода між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Польща про співробітництво під час здійснення контролю осіб, товарів і транспортних засобів, які перетинають українсько-польський державний кордон від 25.06.2001 р. З аналізу Міжурядової угоди він приходить до висновку, що ОСОБА_10 як нормативний акт в цілому так і окремі його статті регулюють відносини щодо організації та проведення контролю громадян, транспортних засобів при перетині кордону між Україною та Республікою Польща на спільному пункті пропуску, що розміщений на території сусідньої (прикордонної) держави, а саме Республіки Польща. В окремих, передбачених Угодою, випадках щодо осіб, які порушили законодавство при перетині кордону однієї із держав за згодою і за участю контрольних органів цієї держави може бути проведено дізнання цих громадян. Інші дії, у тому числі слідчі (розшукові), негласні слідчі дії на підставі та у відповідності до даної угоди проводитись не можуть.

Крім того, з аналізу ст. 4 КПК, він приходить до висновку, що дія цього кодексу поширюється лише на території України, тому норми передбачені главами 20 Слідчі (розшукові) дії та 21 негласні слідчі (розшукові) дії КПК України не поширюються і не можуть бути застосовані на території іншої держави, в тому числі на спільному пункті пропуску, що розміщений у с. Кросцєнку (Республік Польща), 38-700 Устжикі Дольне.

Зазначає, що ні слідчий, ні суд жодного запиту чи клопотання до уповноваженого центрального органу - Генеральної прокуратури України, Міністерства Юстиції України чи іншого центрального органу про проведення слідчих (негласних) слідчих дій на території спільного пункту пропуску, що розміщений в с. Кросцєнку (Республік Польща), 38-700 Устжикі Дольне, не надсилав, як це передбачено міжнародними договорами між Україною та Республікою Польща. Відтак жодного запиту до уповноваженого центрального органу Республіки Польща не надходило, а відповідно і не розглядалося.

Отже діюче кримінально - процесуальне законодавство України, частиною якого є Міжнародний договір між Україною і Республікою Польща Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах передбачає спеціальну процедуру проведення слідчих, негласних слідчих дій на території Республіки Польща, яка була проігнорована органами досудового розслідування, проведені із грубим порушенням. Разом з тим, у матеріалах справи знаходяться докази, які підтверджують, що заявникові ОСОБА_11 було надано спеціальну техніку, якою він проводив відеофіксацію на території пункту пропуску, що знаходиться на території Польщі, що є грубим порушенням процесуального законодавства. У зв`язку із вищенаведеним просить його клопотання задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання, з підстав наведених у ньому, просили дане клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_12 у задоволенні даного клопотання просив відмовити, зазначивши, що на території митного поста «Смільниця-Кросценко» Львівської митниці ДФС України, юридична адреса: Львівська обл., село Терло, корпус 8-9, фактична адреса: с. Кросценко, Республіка Польща розташовані приміщення для митного оформлення та прикордонного контролю із розпізнавальними, державними знаками України (прапор України, державний герб України), у вказаних приміщеннях свою службову діяльність здійснюють працівники правоохоронних органів Львівської митниці ДФС України та військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 , які носять установлений чинним законодавством України формений одяг, уповноваженими державними органами України у вказаному пункті пропуску встановлюється відповідні режими пропуску станом на 2016 рік (Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №28 від 15.03.2018 про режим в пункті пропуску «Смільниця - Кросценко» та зони прикордонного контролю). Враховуючи вищенаведене територія митного поста «Смільниця- Кросценко» Львівської митниці ДФС України, на якій здійснюють свою службову діяльність службові особи правоохоронних органів України перебуває під юрисдикцією України та на вказаній території діє чине кримінально-процесуальне законодавство України.

Вказана інформація також підтверджується і Угодою між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Польща про співробітництво під час здійснення контролю осіб, товарів і транспортних засобів, які перетинають українсько-польський державний кордон, яка ратифікована Законом №158-15 від 12.09.2002. Окрім цього, питання під юрисдикцією, якої держави знаходиться місце де свою службову діяльність здійснюють працівники правоохоронних органів Львівської митниці ДФС України у вказаному кримінальному провадженні уже визначено ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 справа №455/844/16-к, провадження №11-п/783/169/16, а саме в рішенні суду абз. ( арк. 2 вказаного рішення чітко зазначено, що місцем вчинення кримінального правопорушення є відділ митного оформлення №2 митного поста «Смільниця», юридична адреса: Львівська обл., село Терло, корпус 8-9, фактична адреса: с. Кросценко, Республіка Польща, однак такий знаходиться під юрисдикцією України. Дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій на території відділу митного оформлення №2 митного поста «Смільниця» підтверджується також розтаємненими та відкритими стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України ухвалами Апеляційного суду Львівської області № 52т, № 53т, № 54т, від 19.02.2016 та № 27т від 28.01.2016.

Законність проведення слідчих дій на вказаному митному пості та той факт, що він знаходиться під юрисдикцією України підтверджується і вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.04.2016, яким засуджено обвинуваченого ОСОБА_9 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - матеріали даного кримінального провадження були виділені з кримінального провадження №0000016 від 25.01.2016, якому інкримінуються ті самі дії, що й обвинуваченому ОСОБА_4 . В досліджених інших судових рішеннях суди також визнають, що територія митного оформлення на міжнародному пункті пропуску «Смільниця- Кросценко», перебуває під юрисдикцією України

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з таких підстав.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч.2 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Згідно з ч.3 ст.89 КПК України, сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Судом встановлено, що слідчі та негласні слідчі дії, які проводилися органом досудового розслідування, які сторона захисту вважає недопустимими, оскільки такі проводилися на території Республіки Польща дійсно проводилися на території митного поста «Смільниця-Кросценко» Львівської митниці ДФС України, юридична адреса: Львівська обл., село Терло, корпус 8-9, фактична адреса: с. Кросценко, Республіка Польща, де свою службову діяльність здійснюють працівники правоохоронних органів Львівської митниці ДФС України та військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується і Угодою між Кабінетом Міністрів України і Урядом Республіки Польща про співробітництво під час здійснення контролю осіб, товарів і транспортних засобів, які перетинають українсько-польський державний кордон, яка ратифікована Законом №158-15 від 12.09.2002. Так, ч. 1, 2 ст. 1 даної Угоди вказує, що контрольні органи здійснюють контроль у межах територій пунктів пропуску, який визначається законодавством держави кожної договірної сторони. Сторони надають одна одній документи, які визначають межі територій пунктів пропуску. Договірні сторони шляхом обміну дипломатичними нотами визначають пункти пропуску, в яких контрольні органи держави однієї з договірних сторін будуть здійснювати контроль на території держави другої договірної сторони. Стаття 4 даної Угоди, посадові особи контрольних органів держав однієї договірної сторони, які здійснюють контроль на території другої держави в умовах, визначених у статті 2, здійснюють контрольні дії згідно із законодавством своєї держави і з такими ж самими правовими наслідками, якби вони проводили ці дії на території своєї держави. Відповідно до ст. 12 даної Угоди, працівники установ, які мають законні повноваження взаємодіяти з контрольними органами або самостійно здійснювати контрольні дії, можуть у пунктах пропуску другої договірної сторони виконувати їх у межах своїх повноважень. Установи та їхні працівники звільняються від надання додаткового дозволу другої держави не ведення діяльності, про яку йде мова в пункті один. Крім того, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 справа №455/844/16-к, провадження №11-п/783/169/16 було визначено, що відділ митного оформлення №2 митного поста «Смільниця», юридична адреса: Львівська обл., село Терло, корпус 8-9, фактична адреса: с. Кросценко, Республіка Польща, знаходиться під юрисдикцією України.

У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого клопотання стороною захисту, та вважає, що органом досудового розслідування на законних підставах проводилися слідчі та негласні слідчі дії, які не суперечать КПК України.

Керуючись ст.ст. 84, 87, 89, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів очевидно недопустимими та такими, що не можуть бути дослідженими під час судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1