Провадження №11-кп/801/1365/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000286 від 14.06.2021 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2021, якою до неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента Державного професійно-технічного навчального закладу "Вінницьке вище професійне училище сфери послуг",
застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановлено тривалість заходів виховного характеру терміном на 2 (два) роки.
За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , особи, щодо якої надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2021 було задоволено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2021 за № 0000286 стосовно ОСОБА_6 , та передано його під нагляд батька ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить змінити ухвалу, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та доповнити резолютивну частину ухвали вказівкою про стягнення з батька ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , процесуальних витрат за проведення експертних досліджень у даному кримінальному провадженні у розмірі 31305,98 грн.
В решті ухвалу залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд ухваливши рішення про застосування примусових заходів виховного характеру безпідставно не вирішив питання про стягнення з батька ОСОБА_6 процесуальних витрат на проведення експертних досліджень у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами та просить змінити ухвалу суду, стягнувши із законного представника процесуальні витрати на проведення експертних досліджень, так як суд першої інстанції їх не стягнув, так як не ухвалювався вирок, захисника ОСОБА_9 та законного представника ОСОБА_7 , які не погодились з зазначеним прокурором розміром процесуальних витрат, які підлягають стягненню, оскільки батько ОСОБА_6 неспроможний їх сплатити через матеріальний стан, окрім того, ще не розглянуто кримінальне провадження щодо іншого обвинуваченого і тоді прокурор мав би звернутися в порядку виконання вироку, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо застосування примусових заходів виховного характеру у виді передачі ОСОБА_6 під нагляд батька ОСОБА_7 є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування судового рішення у провадженні не встановлено.

Проте, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру суд прийшов до хибного висновку, що через відсутність ухваленого вироку щодо обвинуваченого процесуальні витрати стягненню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

До такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 598/1781/17 та зазначила, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.
Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

Таким чином вирішення питання про розподіл процесуальних витрат в межах кримінального провадження вирішуються згідно вимог ст.ст. 118 - 126 КПК України, в тому числі ст. 119 КПК України, згідно з якою суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, загальний розмір процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз складає 62 611, 96 грн., а тому прокурор в змінах до апеляції просить про стягнення половини від зазначеної суми.

Крім того, ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, спільно з особою, обвинувальний акт відносно якої 17.06.2021 направлено на розгляд до суду, а матеріали клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_6 були виділені із матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000145 від 24.03.2021.

Таким чином стягнення з двох обвинувачених процесуальних витрат на залучення експертів, на загальну суму 62 611, 96 грн., має здійснюватися на користь держави в рівних долях, а саме по 31 305, 98 грн. з кожного обвинуваченого.

Таким чином, застосовуючи примусові заходи виховного характеру суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, так як не вирішив в ухвалі питання стягнення процесуальних витрат з законного представника, що є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат з законного представника, апеляційний суд враховує склад сім`ї та майновий стан батька ОСОБА_7 , який ніде не працює, розлучений, є інвалідом 3 групи, а отже має проблеми зі здоров`ям, згідно наданих довідок, а тому часто перебуває на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, що потребує значних коштів.

За таких обставин, апеляційний суд вбачає підстави для стягнення з законного представника процесуальних витрат в меншому обсязі, з метою недопущення створення умов, які призведуть до скрутного матеріального становища останнього та надмірного тягара у сплаті встановлених процесуальних витрат на залучення експертів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 412, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовільнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2021 щодо ОСОБА_6 змінити.

Доповнити резолютивну частину ухвали вказівкою про стягнення з законного представника ОСОБА_7 процесуальних витрат за проведення експертних досліджень в розмірі 5000 грн., решту суми 26305,98 грн. компенсувати за рахунок коштів державного бюджету України в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4