УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)" про визначення порядку застосування покарання за декількома вироками відносно засудженого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)" звернулося з поданням про визначення порядку застосування покарання за декількома вироками відносно засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_3 згоден на розгляд подання у його відсутність.

Прокурор подав заяву

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Головинського районного суду м. Москви Російська Федерація від 11.02.2013 ОСОБА_3 засуджений за ст.ст. 126 ч.2 п. "а,в,г,з", 163 ч.2 п. "а,в,г", 162 ч.2, 69 ч.3 КК РФ до 10 років позбавлення волі.

Згідно розпорядження суду вирок від 11.02.2013 набув законої сили 29.04.2013 та звернутий до виконання.

Постановою заступника генерального прокурора РФ від 08.10.2015 задоволено запит Генеральної прокуратури України про тимчасову видачу ОСОБА_3 для розгляду кримінального провадження в Україні, який в послідуючому продовжувався.

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018 ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ст. 187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Зараховано у строк відбуття покарання час перебування під вартою у РФ та етапування з РФ до України - після звільнення від відбуваття покарання, призначеного вироком Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.02.2020 вирок від 24.05.2018 залишено без змін.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.01.2016 вирок Головинського районного суду м. Москви Російська Федерація від 11.02.2013 приведено у відповідність із законодаством України, а саме ОСОБА_3 вважається засудженим за ст.ст. 146 ч.2, 189 ч.2,3, 187 ч.2 КК УКраїни до 10 років позбавлення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2019 засудженому зараховано у строк покарання строк поперднього ув`язнення з 07.08.2012 по 29.04.2013, з часу затримання по день набрання вироку Головинського районного суду м. Москви РФ від 11.02.2013.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.03.2020 скасовано ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2019, оскільки на час постановлення судового рішення засуджений тимчасово перебував на території України, у зв`язку з розглядом іншого кримінального провадження, відомості про остаточні результати розгляду питання про передачу засудженого для відбування покарання в Україну відсутні.

Постановою Волжського районного суду Самарської області РФ від 27.11.2020 засудженого ОСОБА_3 передано Україні для подальшого відбування покарання у вигляді позбававлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 переданий компетентними органами в Україну для відбування покарання.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК УКраїни за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього виру. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

За змістом мотивувальної частини вироку Головинського районного суду м. Москви Російська Федерація від 11.02.2013 ОСОБА_3 засуджений за поідї, які відбувалися в червні 2012 року, а за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018 за події в січні 2011 року. Отже, за вироком від 24.05.2018 за правилами визначення остаточного покарання мали бути застосовано вимоги ч.4 ст. 70 КК України, оскільки кримінальне правопорушення вчинено до постановлення попереднього вироку від 11.02.2013.

На час постановлення вироку Черкаським районним судом від 24.05.2018 ОСОБА_3 був тимчасово переведений до України для розгляду кримінального провадження, у зв`язку з цим судом не були застосовані вимоги ч.4 ст. 70 КК України, однак з урахуванням положень цієї статті зараховано у строк відбуття покарання час перебування під вартою у РФ та етапування з РФ до України - після звільнення від відбуваття покарання, призначеного вироком Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013. Станом на 24.05.2018 невідбута частина покарання за вироком від 11.02.2013 становила 4 роки 2 місяці 14 днів.

На даний час вирок Головинського районного суду м. Москви РФ від 11.02.2013, ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.01.2016 приведено у відповідність до законодавства України та останній відповідно до постанови Волжського районного суду Самарської області РФ від 27.11.2020 переданий в Україну для відбування покарання.

За таких обставин, суд має право вирішити порядок застосування покарань за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Головинського районного суду м. Москви РФ від 11.02.2013, шляхом зарахування відбутого повністю покарання за вказаним вироком та етапування з Російської Федерації до України, визначити остаточне покарання 7 років позбавлення волі.

Керуючись ст. 70 КК України, 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Засудженому ОСОБА_3 визначити порядок застосування покарань за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 24.05.2018, з урахуваннм вироку Головинського районного суду м. Москви від 11.02.2013.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, з урахуванням відбутого на час постановлення вироку від 24.05.2018 покарання за вироком Головинського районного суду м. Москви РФ від 11.02.2013, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання - 7 років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за даним вироком час перебування його під вартою у Російській Федерації та етапування з Російської Федерації до України для розгляду кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1