єдиний унікальний номер справи 546/589/21
номер провадження 1-кп/546/94/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000026, відомості про яке 03 червня 2021 року внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, працюючого різноробочим ТОВ «Агротехсервіс», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на заволодіння правом власності на земельну ділянку.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб та місці з метою незаконного придбання права на майно, а саме права власності на земельну ділянку, невстановлена особа (щодо якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження), підробила документи, а саме:

-довідку Покровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за № 02-22/183 від 22.06.2020, до якої внесено завідомо неправдиві відомості про те, що померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, с. Кривки, а її племінник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно постійно проживав з нею та здійснював догляд.

-заповіт від 03.03.1997, посвідчений секретарем виконавчого комітету Жовтневої сільської ради (нова назва Покровської сільської ради) Решетилівського району Полтавської області, до якого внесено завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 усе майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

-державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001042, до якого внесено завідомо неправдиві відомості про те, що державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України ОСОБА_6 , яка мешкає у с. Миколаївка Решетилівського району, у тому що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,6 га.

01.07.2020 ОСОБА_5 на виконання свого злочинного наміру, з метою придбання права власності на земельну ділянку, шляхом обману на підставі завідомо підроблених документів, діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибув до приватного нотаріуса Решетилівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , в службовому кабінеті якого написав Заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину №80 від 01.07.2020 (спадкова справа №36/2020) до якої вніс завідомо неправдиві відомості, а саме, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його тітка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після якої залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного с/г виробництва площею 3,6 га на території Потічанської сільської ради Решетилівського району, при цьому він є її спадкоємцем згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області ОСОБА_8 03.03.1997 за реєстровим номером № 3, достовірно знаючи, що жодних родинних зв`язків з ОСОБА_9 він не має та спадкоємцем останньої не являється.

При цьому, разом із вказаною Заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину №80 від 01.07.2020 на підтвердження зазначених в ній неправдивих відомостей, приватному нотаріусу Решетилівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 надано оригінал підробної довідки Покровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за № 02-22/183 від 22.06.2020; заповіту від 03.03.1997, посвідченого секретарем виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, а також Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001042.

У подальшому, 22.07.2020 на підставі заяви ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про праву на спадщину від 01.07.2020, та вищевказаних підроблених документів приватним нотаріусом Решетилівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 . 01.07.2020 внесено відомості до Спадкового реєстру про відкриття спадкової справи за № 36/2020, видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, сформовано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на земельну ділянку з кадастровим номером №:00:011:0061 площею 3,5953 га, що розташована на території Решетилівської міської ради Полтавської області за межами населених пунктів та зареєстровано право приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_5 , про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чим ОСОБА_5 довів свій злочинний умисел, спрямований на протиправне придбання права на земельну ділянку з кадастровим номером №:00:011:0061 площею 3,5953 га, до кінця.

При цьому досудовим розслідуванням встановлено, що право власності на вищевказану земельну ділянку належить потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі заповіту від 04.03.1998, а також рішення Решетилівського районного суду Полтавської області за №2-139/07 від 05.03.2007, згідно якого за потерпілою ОСОБА_4 визнано право власності на вищевказану земельну ділянку площею 3, 60 га з кадастровим номером №:00:011:0061, яка належала померлій ОСОБА_6 .

Таким чином, умисними протиправними діями ОСОБА_5 , що полягали у придбані права власності на земельну ділянку з кадастровим номером №:00:011:0061 площею 3,5953 га, шляхом обману з використанням підроблених документів, потерпілій ОСОБА_4 , завдано збитків на суму 127 410 гривень, що становить 121 (127 410 : 1051) неоподаткований мінімум доходів громадян, що згідно примітки 2 до ст.185 КК України є значним розміром, та відповідно кваліфікуючою ознакою скоєного.

Своїми умисними діями, що виразилися у вчиненні шахрайства, а саме у придбанні права на чуже майно шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Окрім того, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що полягали у наданні 01.07.2020 приватному нотаріусу Решетилівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , завідомо підроблених документів, як способу придбання права на майно при оформленні права власності на земельну ділянку №:00:011:0061 площею 3,5953 га без законних на те підстав, а саме: заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину №80 від 01.07.2020 (спадкова справа №36/2020) до якої внесено завідомо неправдиві відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його тітка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після якої залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного с/г виробництва площею 3,6 га на території Потічанської сільської ради Решетилівського району, при цьому він є її спадкоємцем згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області ОСОБА_8 03.03.1997 за реєстровим номером № 3; оригіналів підробленої довідки Покровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за № 02-22/183 від 22.06.2020, заповіту від 03.03.1997, посвідченого секретарем виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, а також Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001042, достовірно знаючи, що жодних родинних зв`язків з ОСОБА_6 він не має та спадкоємцем останньої не являється, вчинив використання завідомо підроблених документів.

Своїми умисними діями, що виразились у використанні завідомо підроблених документів, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

30 червня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінальних правопорушень повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України. Розмір завданої шкоди становить 127 410 гривень, яка відшкодована. Сторони угоди узгодили міру покарання: за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України сторони угоди узгодили порядок визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпіла та обвинувачений.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даних кримінальних правопорушень, підтверджує обставини вчинення кожного із кримінальних правопорушень в обсязі визначеному обвинувальним актом та угодою. Зазначив, що угода була укладена за його ініціативою. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що добровільно уклала угоду про примирення з обвинуваченим, угода була укладена за ініціативою обвинуваченого. Просила суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення. Зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, потерпілу, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним за ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а за ч. 2 ст. 190 КК України згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Судом встановлено, що угода про примирення була укладена за ініціативою підозрюваного у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, які кримінальним законом віднесені до кримінального проступку та нетяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою вину у вчинених ним кримінальних правопорушеннях. При цьому, як обвинувачений, так і потерпіла, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки із можливістю застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінальними правопорушеннями потерпілій завдано матеріальні збитки на суму 127410 грн, які відшкодовані потерпілій шляхом добровільної передачі земельної ділянки.

Судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпіла цілком розуміють права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує: ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які за ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а за ч. 2 ст. 190 КК України згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, завдана шкода відшкодована шляхом добровільної передачі земельної ділянки.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Сторони угоди узгодили порядок визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а також можливість застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Якщо сторони угоди узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від його відбування з випробування суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

На досудовому розслідуванні були проведені шість судових почеркознавчих експертиз. Витрати на проведення яких загалом становлять 11735,62 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речові докази у даному кримінальному провадженні визнані постановами дізнавача та слідчого від 14.12.2020, 22.12.2020, 08.02.2021, 09.02.2021, 17.02.2021, 07.05.2021, 17.06.2021, які приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 314, 369-371, 373-376, 393-395, 468, 469, 471, 473-475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 30 червня 2021 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 11735,62 грн (одинадцять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 62 копійки).

Речові докази по справі, а саме:

- земельну ділянку із кадастровим номером № :00:011:0061 площею 3,5953 га повернути власнику ОСОБА_4 ;

- журнал реєстрації нотаріальних дій Покровської (раніше Жовтневої) сільської ради за 1996-1997 роки та заповіт ОСОБА_6 від 04.03.1998 на 1 арк. повернути володільцю;

- спадкову справу № 36/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та документи, з яких вона складається; акт прийомки здачі робіт від 29.07.2020, що був укладений між виконавцем ПП «АЛАН-ЗЕМ» в собі ОСОБА_10 та замовником ОСОБА_5 про виконання та передачу Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); договір № 2534 від 03.07.2020, що був укладений між виконавцем ПП «АЛАН-ЗЕМ» в собі ОСОБА_10 та замовником ОСОБА_5 про розроблення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); заповіт та довіреність ОСОБА_5 від 22.07.2020 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1