Провадження №1-кп/369/1789/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000670 від 15 липня 2021 року
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Бучанського району, Київської області, українця, громадянина України, який офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 Кримінального кодексу України (далі КК України), з угодою про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 06 серпня 2021 року,

встановив:

В провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000670 від 15 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 06 серпня 2021 року.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України та відповідно його дії кваліфіковано, як незаконне придбання та зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин.
Згідно з обвинувальним актом вказане правопорушення вчинено за наступних обставин.
У невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою виготовлення психотропної речовини, незаконно придбав маслянисту безбарвну прозору рідину, усвідомлюючи що в її складі міститься прекурсор обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю 1,4-бутандіол (BDO,1,4-бутилен-гліколь), яку незаконно зберігав при собі.
Так, 14 липня 2021 року близько о 03:38 год., працівниками поліції в присутності понятих під час затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, що за адресою: АДРЕСА_3 затримано ОСОБА_4 в ході обшуку у якого було виявлено та вилучено: скляну ємність коричневого кольору всередині якої знаходилась масляниста прозора речовина, що знаходилась всередині сумки «бананки».
Згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 21.07.2021 №СЕ-19/111-21/34230-НЗПРАП, надана на дослідження масляниста прозора речовина містить прекурсор обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю 1,4-бутандіол (BDO,1,4-бутилен-гліколь) становить 87,60 г.
1,4-бутандіол (BDO,1,4-бутилен-гліколь), згідно Списку № 1 « Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю» в Таблиці 4 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, зі змінами, є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.
Маса 1,4-бутандіол (BDO,1,4-бутилен-гліколь) від 50,0 г і більше згідно таблиці № 3 «Великі та особливо великі розміри прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великими розмірами.
Враховуючи вище викладене, а також наявність 1,4-бутандіол (BDO,1,4-бутилен-гліколь), який є сировиною для виготовлення наркотичної речовини, який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно зберігав при собі, для того щоб вказану речовину використати для синтезу психотропної речовини амфетамін.
Відповідно до змісту вказаної угоди вона містить формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України; прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного; істотних для даного кримінального провадження обставин; підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному вище діянні; узгоджене покарання та згоду підозрюваного ОСОБА_4 на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням з іспитовим строком.
Так, сторонами угоди було узгоджено призначення за ч. 3 ст. 311 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України, подальшого звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Також, в угоді про визнання винуватості зазначено про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу країни (КПК України), та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні відмовився від захисника ОСОБА_7 , який звернувся до суду із клопотанням про відкладення судового засідання, у зв`язку з перебуванням у відрядженні, та просив допустити до участі в справі захисника ОСОБА_5 .
З огляду на положення ст. 54 КПК України така відмова від захисника ОСОБА_7 прийнята та допущено до розгляду провадження захисника ОСОБА_5 . При цьому, обвинувачений та захисник ОСОБА_5 наполягали на продовженні судового розгляду.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.
Потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 - 475 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 7 ст.474 КПК України, у разі невідповідності угоди вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають вимогам цього Кодексу та/або закону.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином, а саме тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.
Разом з тим, судом встановлено, що узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання за ч. 3 ст. 311 КК України не відповідає вимогам Кримінального кодексу України, оскільки в угоді сторонами визначено покарання за ч. 3 ст. 311 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, з подальшим звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, при цьому, жодної вказівки на передбачене в санкції статті додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є обов`язковим, угода не містить.
Наведене, дає суду підстави вважати, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, оскільки узгоджене сторонами покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання з огляду на системний аналіз положень Розділу XI та ч. 3 ст. 311 КК України, що унеможливлює укладення угоди.
Крім того, в ході дослідження даних, що характеризують особу обвинуваченого встановлено розбіжності стосовно наявності чи відсутності в обвинуваченого ОСОБА_4 попередніх судимостей. Так, згідно з вимогою про судимість до СІТ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 26 липня 2021 року, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Разом з тим, з характеристики капітана поліції ст. ДОП ВП №4 Бучанського РУП ГУНП у Київській області ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушень в сфері обігу наркотичних засобів. Вказані розбіжності в судовому засіданні сторонами кримінального провадження усунуто не було.
Поряд з цим, в угоді про визнання винуватості прокурором неправильно визначено процесуальний статус ОСОБА_4 , з яким затверджено угоду та який відповідно до положень ст. 42 КПК України був підозрюваним, а не обвинуваченим, як зазначено в угоді.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 06 серпня 2021 року, не відповідає вимогам чинного КПК України, у зв`язку з чим в її затвердженні слід відмовити.
Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Керуючись ст. 314, 469, 470, 472-474 КПК України,

ухвалив:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 06 серпня 2021 року.
Кримінальне провадження № 0000670 від 15 липня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1