ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3432/21 Справа № 211/6341/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10
(в режимі відеоконференції)
захисників ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції)
ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції)
потерпілого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000132 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору,-
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції посилався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України у зв`язку з тим, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування (розділ ІІ реєстру) у кримінальному провадженні приймали рішення наступні посадові особи: заступник керівника Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_14 (постанова про призначення групи прокурорів); прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_15 (постанова про доручення здійснення досудового розслідування органу досудового розслідування); в.о. керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_16 (постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування); прокурор групи прокурорів ОСОБА_17 (постанова про визнання потерпілим, постанова про визнання речовими доказами); керівник Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_18 (постанова про визначення (зміну) групи прокурорів); заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_19 (постанова про зміну групи прокурорів). Однак, дані посадові особи не зазначені в обвинувальному акті в порушення п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичними обставинами кримінального провадження та з істотними порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що підстави для повернення обвинувального акту є необґрунтованими та при прийнятті рішення суддя вийшов за межі повноважень судді на стадії підготовчого судового засідання.
Прокурор зазначає, що при прийнятті рішення про призначення до судового розгляду кримінального провадження суд замість перевірки дотримання процесуальної форми обвинувального акту, фактично досліджував реєстр матеріалів досудового розслідування та безпідставно зробив висновок про відсутність в переліку прокурорів певних осіб.
Крім того, суддею в ухвалі зазначено про відсутність в обвинувальному акті, керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_18 , в.о. керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_16 , заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_19 , заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_14 , однак вказані особи займають адміністративні посади в органах прокуратури та згідно Кримінального процесуального кодексу України не здійснюють повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, не входять до групи прокурорів у кримінальному провадженні, а приймають рішення як керівники органів прокуратури в межах повноважень, наданих КПК України, в даному випадку - призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні та доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.
В обвинувальному акті зазначено осіб, які здійснювали повноваження прокурорів на момент направлення обвинувального акту до суду та у КПК України відсутні вимоги про зазначення в обвинувальному акті всіх прокурорів, що здійснювали повноваження прокурора у кримінальному провадженні.

До початку апеляційного розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , у зв`язку з тим, що ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_11 подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 .
Потерпілий підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора та клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 .
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 .
Захисник ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , підтримала клопотання захисника про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , підтримали клопотання захисника про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи з вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , при складанні обвинувального акту, дотримані вимоги ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам закону, так як слідчий, за погодженням з прокурором, з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, та виконав інші вимоги, передбачені законом.
Однак, в порушення вимог ст. 314 КПК України, суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Так, мотивуючи необхідність повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції посилався на те, що в обвинувальному акті в порушення п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначені всі посадові особи, які відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування (розділ ІІ реєстру) у кримінальному провадженні приймали рішення.
Однак, зазначена вказівка суду про необхідність зазначення всіх прокурорів у обвинувальному акті, які здійснювали повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, не передбачена законодавцем як підстава для повернення обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті, відповідно до положень ст. 291 КПК України, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які на момент закінчення досудового розслідування встановлені органом досудового розслідування, надано правову кваліфікацію кримінального правопорушення, чітко і конкретно сформульовано обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також зазначено осіб, які здійснювали повноваження прокурорів на момент направлення обвинувального акту до суду.
Разом з тим, вказані в ухвалі суду першої інстанції посадові особи, а саме: керівник Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_18 , в.о. керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_16 , заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_19 , заступник керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_14 займають адміністративні посади в органах прокуратури та згідно Кримінального процесуального кодексу України не здійснюють повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, не входять до групи прокурорів у кримінальному провадженні, а приймають рішення як керівники органів прокуратури в межах повноважень, наданих КПК України, в даному випадку - призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні та доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування.
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.
Отже, висновки суду про те, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору є те, що в обвинувальному акті не зазначені всі посадові особи, які відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні приймали рішення, колегія суддів вважає безпідставними.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору з цих підстав, фактично вийшов за межі тих питань, які вирішуються під час підготовчого провадження.
Окрім того, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 314 КПК України, завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів, у відповідності до ст. 178 КПК України, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_10 , який відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк від трьох до семи років, а також те, що ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а саме, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачення переважною мірою ґрунтується на їх показаннях, тоді як вони ще не допитані в судому засіданні, а їхні показання можуть бути доказами тільки за умови безпосереднього їх допиту в суді, а також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_10 вже обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та стосовно нього обвинувальний акт знаходиться в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області.
Отже, колегія суддів, враховуючи вищенаведене, а також те, що судовий розгляд щодо обвинуваченого ОСОБА_10 не закінчено, вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, тому клопотання прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 є обґрунтованим, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з цим, матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає наявними підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливим на цей час застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , до проведення підготовчого судового засідання судом першої інстанції, але не більше як на 60 днів, а саме до 07 лютого 2022 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4