Справа № 404/4014/21
Номер провадження 1-кп/404/192/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000688 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не можливо ідентифікувати, уродженця смт.Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє:

-28.11.2017 року вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 9 місяців 20 днів позбавлення волі. В силу ч.5 ст.72 КК України зараховано у відбування строк попереднього ув`язнення з 04.06.2015 року по 20.06.2017 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

12.04.2021 року, близько 23:00 год. ОСОБА_3 проходив повз багатоповерховий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив неосвітлене вікно квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_7 .

В подальшому у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з приміщення квартири АДРЕСА_3 , за вищевказаною адресою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_3 , впевнившись, що його неправомірні дії не будуть помічені сторонніми особами по дереву виліз на недобудову, яка знаходилась під вікном квартири АДРЕСА_3 , за допомогою фізичної сили рук відігнув металеву решітку вікна, після чого за допомогою металевої стамески, яку він взяв з собою заздалегідь, пошкодив металопластикове вікно квартири, проник до вказаного приміщення квартири, де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою особистого самозбагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дії, повторно, таємно викрав: спортивний велосипед зелено - чорного кольору марки «Eclips Harada Force 27.5», вартістю 9 085 грн. 68 коп. та плазмовий телевізор марки «Samsung модель UE-32EH40000W» діагоналлю 32 дюйми, вартістю 2 497 грн. 70 коп.

Після цього ОСОБА_3 відчинивши вхідні двері квартири із середини з викраденим телевізором та велосипедом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядися на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 11 583 гривень 38 копійок.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 12.04.2021 року близько 23 год. 00 хв. за обставин, часу та місця, встановлених судом, за допомогою металевої стамески, пошкодив металопластикове вікно, звідки викрав велосипед та плазмовий телевізор, які належать потерпілому ОСОБА_7 , підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим тяжким злочином, особу винного, який не працює, осудний, не одружений, не перебуває на обліку в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» та в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» (т.1 а.п.149, 151) раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини.
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.
Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Із врахуванням наведеного, характеру та тяжкості наслідків вчиненого кримінального правопорушення, вищенаведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 який, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк, яке обвинувачений повинен відбувати реально.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки останній повністю визнав факт вчинення протиправних дій та усвідомив їх протиправність, а його сприяння розкриттю злочину протягом досудового розслідування і судового розгляду, вказують на наявність в нього щирого каяття. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Суд вважає, що наявні підстави до застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого 5137 грн. 70 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, яка повністю та безумовно визнана обвинуваченим, із врахуванням вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, ч.4 ст.206 ЦПК України підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні злочину та заподіянні ним майнової шкоди доведена.
Вирішуючи цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 в частині вимог про стягнення з останнього 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд приходить до наступного.
Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідного до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.
При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення та порушенням нормального ритму життя потерпілого.
Проте, зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, із врахуванням принципів розумності і виваженості, суд вважає, що справедливим та доведеним наданими доказами з огляду на всі істотні обставини справи буде часткове задоволення позовних вимог потерпілого, згідно з якими необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень. Відтак у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Згідно п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В даній справі на підтвердження надання правничих послуг та понесених потерпілим витрат на правничу допомогу суду на суму 10 000 грн. надано додаткову угоду про надання правової допомоги від 27 травня 2021 року.
Обвинуваченим в судовому засіданні не надано доказів на доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу.
Отже, витрати потерпілого ОСОБА_7 на правову допомогу склали 10 000 грн., що підтверджується зазначеними документами, а тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ч.1 ст.124 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили застосувати тримання під вартою, негайно взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 30.11.2021 року.

Речові докази: оптичні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; сліди пальців рук, слід віджиму, металева відмичка зі стамескою, дактилокарта ОСОБА_3 , оптичний диск з фото відтиску низу взуття, 6 експериментальних відтисків підошви взуття, 2 пари печаток, 1 перчатка сірого кольору, три аркуші формату А-4 надані потерпілим ОСОБА_7 , пара чоловічого взуття 42 розміру знищити; спортивний велосипед зелено - чорного кольору марки «Eclips Harada Force 27.5» - залишити представнику потерпілого ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_5 .

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 5137 грн. 70 коп.в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 5 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 10 000 (десять) грн. витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертизи у розмірі 9676 грн. 23 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1