Справа № 372/1731/21
Провадження № 1-кп-210/21
В И Р О К
іменем України

20 грудня 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 22 березня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Обухів Київської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.08.2004 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 4-х років позбавлення волі, 24.04.2009 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі, 19.09.2013 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч.2 ст.187 КК України до 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, 30.07.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 19 березня 2021 року близько 11 години 28 хвилин, перебуваючи за супермаркетом «Екомаркет», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вулиця Юності, 6, діючи умисно, переслідуючи злочинний намір, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись по заду потерпілого ОСОБА_6 , підійшов до останнього та засунув руку до правої кишені куртки, в яку той був одягнений звідки витягнув належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2500 гривень. ОСОБА_6 повернувся обличчям до ОСОБА_5 , та останній, повторно, відкрито заволодів - зірвав з шиї, належний потерпілому ОСОБА_6 золотий ланцюжок із кулоном, вагою 14 грам, 585 проби, вартістю 16598 гривень 68 копійок, після чого зник з місця вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В результаті відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 спричинив майнової шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 19098 гривень 68 копійок.

Потерпілим у справі заявлено цивільний позов про відшкодування 31569 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, показав, що в 19.03.2021 року перебував за магазином «Екомаркет» в м.Українка де побачив незнайомого на той час чоловіка, підійшов до нього та з кишені куртки в яку той був одягнутий витягнув грошові кошти в сумі 2500 грн. Коли потерпілий повернувся до нього обличчям зірвав з його шиї ланцюжок з кулоном після чого втік з місця події. Грошові кошти витратив на власні потреби, а ланцюжок з кулоном загубив. Цивільний позов визнав частково, в розмірі матеріальної шкоди, встановленій досудовим розслідуванням.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив розглядати кримінальне провадження у його відсутність. Щодо покарання покладався на розсуд суду.
Представник потерпілого ОСОБА_4 щодо покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду, цивільний позов потерпілого підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена, а його умисні дії які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно правильно кваліфіковано по ч.2 ст.186 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, думку потерпілого щодо призначення покарання, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним інших злочинів на думку суду без ізоляції від суспільства є неможливим.
Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 то судом встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого цивільному позивачу спричинено матеріальну шкоду в розмірі 19098 грн. 68 коп., яка і підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого. Крім того суд вважає, що потерпілому також спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою ОСОБА_5 , порушенням життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступеню його вини, глибини страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода на користь потерпілого в розмірі 10000 грн. що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднати ОСОБА_5 до покарання визначеного за даним вироком покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.07.2021 року та призначити остаточне покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Час відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, зарахувавши йому в строк відбування покарання час перебування під вартою з 06.05.2021 року.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеральної шкоди 19098 грн. 68 коп та у відшкодування моральної шкоди 10000 грн., а всього стягнути 29098 грн. 68 коп.
Речові докази диски з відеозаписом слідчих дій залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1