Провадження № 1-кп/947/115/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2021 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000662 від 02.03.2020, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Доманівка Миколаївської області, українця, громадянина України, одружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений звернулися до суду із угодою від 22.11.2021 про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який містився у двадцяти полімерних пакетах, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетаміну), яка містилась у шести полімерних пакетах, та психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, яка містилась в дев`яти полімерних пакетах, для її збуту невстановленим особам схильним до вживання психотропних речовин та наркотичних засобів на території м. Одеси. Зазначені речовини ОСОБА_3 став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.
02.03.2020 о 01:56 годині ОСОБА_3 знаходячись за адресою: вул.Іосифа Тимченко 4-а, був зупинений працівниками поліції, які в нього виявили та в подальшому, в ході огляду місця події, вилучили дев`ять полімерних пакетів, в яких містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, загально масою 2,857 г, що є великими розмірами, шість полімерних пакетів, в яких містилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетаміну), загально масою 1,102 г, та двадцять полімерних пакетів, в яких містився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 17,361 г.
Вищезазначені психотропні речовини та наркотичний засіб ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.
Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ст.307 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, особливо небезпечної психотропної речовини, психотропної речовини у великих розмірах, з метою збуту.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості і в суді ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, співпрацював з правоохоронним органами у викритті аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами.

ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна; на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням; відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в
узгодженому остаточному покаранні.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 22.11.2021 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1