Справа № 461/785/22
Провадження № 1-кс/461/543/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , захсиника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -
В обґрунтування скарги зазначає, що 16.01.2022 в межах вказаного кримінального провадження, у АДРЕСА_1 , під час затримання ОСОБА_3 за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 - ч. З ст. 369 КК України, в останнього, у спосіб особистого обшуку, без постанови прокурора про проведення освідування, було відібрано зразки для порівняльного (експертного) дослідження у вигляді змивів з обох долонь рук. Сторона захисту звертає увагу на те, що підставою затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КК України була сукупність ознак злочину на його тілі та одязі (люмінесцентне забарвлення від СХР «Промінь - 1»), яке було виявлене саме внаслідок освідування особи та відібрання у неї зразків (змивів) для подальшого експертного дослідження. Натомість у протоколі затримання та обшуку ОСОБА_3 від 16.01.2022 немає згадки про відібрання у нього зразків для експертного дослідження та освідування на підставі постанови прокурора та складання за цим фактом відповідного протоколу. На підставі наведеного просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його захисиник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у скарзі; просять скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду справи проти задоволення скарги заперечив. Зокрема, пояснив, що відповідна постанова не виносилась, оскільки змиви з рук вважає відібраним не у спосіб освідування особи, а тому вважає, що вчинив дії відповідно до вимог КПК України і правових підстав для задоволення скарги немає; просив у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, згідно із загальними засадами кримінального провадження під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Таким чином, слідчий суддя повинен тільки здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і законних інтересів під час такого провадження, не втручаючись і не перебираючи на себе функції, які не притаманні слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, що 16.01.2022 в межах вказаного кримінального провадження, у АДРЕСА_1 , під час затримання ОСОБА_3 за підозрою вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 27 - ч. З ст. 369 КК України, в останнього було відібрано зразки для порівняльного (експертного) дослідження у вигляді змивів з обох долонь рук.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про проведення слідчої дії - взяття змиву з рук, не складався, і відповідна постанова не виносилась, оскільки змиви з рук відбирались не у спосіб освідування.
Слід зауважити, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування виносити постанову для проведення слідчої дії - взяття змиву з рук, та складати протокол.
Тобто взяття змиву з рук не утотожнюється з процедурою освідування і не охоплюється нормою статті 241 КПК України (освідування особи).
Таким чином, слідчим суддею не встановлено бездіяльності зі сторони прокурора.
Крім того, слід також звернути увагу на те, що у відповідності до вимог КПК України рішення про допустимість чи недопустимість отриманих в ході досудового розслідування доказів, є прерогативою виключно суду та здійснюється під час судового розгляду справи по суті, та таке рішення приймається судом в нарадчій кімнаті.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та вимог процесуального законодавства, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, слідчим суддею не вбачається бездіяльності прокурора, яка може бути оскаржена на цій стадії, а тому приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
у задоволені скарги відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1