Справа № 216/4238/20
провадження 1-в/216/102/21
УХВАЛА
іменем України

29 жовтня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні районного суду в м. Кривому Розі, подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, відносно засудженого ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням,-

в с т а н о в и в:

27 вересня 2021 року до суду надійшло подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, в обґрунтування якого зазначено, що за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до положень статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням судом іспитового строку 1 рік, з покладанням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Звільнений з випробуванням ОСОБА_3 , маючі не погашені у встановленому порядку судимості, вчинив кримінальне правопорушення. Відкрито кримінальне провадження, яке з обвинувальним актом направлено до суду. Станом на 25.09.2021 рішення у справі не ухвалено. Підобліковий до адміністративної відповідальності не притягувався, однак своє виправлення не довів, оскільки з 07.12.2020 до 12.07.2021 утримувався в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)». Заплановані заходи в індивідуальному плані роботи із засудженим не виконано. Проте іспитовий строк закінчився, а тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбуття покарання.
Прокурор та представник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, кожен окремо, надали заяви про розгляд подання за їх відсутності.
Дослідивши подання та матеріали особової справи, судом встановлено наступне.
За вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.09.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до положень статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням судом іспитового строку 1 рік, з покладанням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зокрема на засудженого покладено наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
Як свідчать матеріали подання та особової справи, 19.11.2020 засуджений ОСОБА_3 був ознайомлений про порядок відбуття покарання з випробуванням.
Між тим вказані обов`язки, встановлені засудженому за вироком суду, останній не виконує, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім цього, як зазначено у поданні підобліковий ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався, однак своє виправлення не довів, оскільки з 07.12.2020 до 12.07.2021 утримувався в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)». Заплановані заходи в індивідуальному плані роботи із засудженим не виконано.
Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.
Разом з цим відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Таким чином, як вбачається з наведеного, підставою звільнення засудженого від призначеного покарання, окрім закінчення іспитового строку, також являється встановлення факту виконання ним протягом іспитового строку покладених на нього судом обов`язків та не вчинення нового кримінального правопорушення.
Поряд з цим, з наданих суду матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_3 у період іспитового строку обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, заплановані заходи в індивідуальному плані роботи із засудженим уповноваженим органом з питань пробації не виконано, що свідчить про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків та небажання стати на шлях виправлення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на закінчення іспитового строку, визначені в ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України правові підстави для звільнення засудженого ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням слід відмовити.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно засудженого ОСОБА_3 , щодо вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням,- відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_4