Дата документу 31.08.2021
Справа № 334/6482/21
Провадження № 1-кс/334/1548/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

установив:

Слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001384 від 29.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 29 серпня 2021 року близько 20 години 00 хвилин, водій ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автомобільної дороги, яка з`єднує вул. Будинок відпочинку та вул. Таганську на о. Хортиця в м. Запоріжжя.

В цей час, вздовж правого краю проїзної частини зазначеної автомобільної дороги, зі сторону вул. Будинок відпочинку в напрямку вул. Таганської, в попутному з водієм ОСОБА_5 напрямку, попереду нього, рухались пішоходи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_10 .

Під час подальшого руху, поблизу опори ліній електропередач № 4, на освітленій міським електроосвітленням ділянці проїзної частини, водій ОСОБА_5 маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити на проїзній частині пішоходів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , малолітню ОСОБА_10 , та маючи технічну можливість уникнути наїзду на них шляхом негайного вжиття заходів направлених на зменшення швидкості аж до повної зупинки, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, належних заходів до зупинки керованого транспортного засобу не вжив, внаслідок чого скоїв на них наїзд.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.9 , 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- п. 2.9а «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_10 отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження та доставлені до лікарні. Зокрема, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу правого плеча зі зміщенням, чисельні садна тіла; ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови; малолітня ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних травматичних пошкоджень органів та тканин (політравма), стан здоров`я тяжкий.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків, протоколами огляду.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, санкція за яку передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.
Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :
- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, житла, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, розуміючи, що відносно підозрюваного в органах досудового розслідування наявне кримінальне провадження та усвідомлюючи невідворотність покарання, може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності.
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.
- тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність місця роботи, свідчить про наявність обґрунтованого ризику того, що підозрюваний може взагалі вільно покинути межі території України, що унеможливлює застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні прокурор просив суд задовольнити клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав викладених вище.
Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечив, обґрунтовуючи це тим, що прокурором не доведено існування жодного з перелічених ризиків, а саме клопотання містить лише формальне посилання на них. Просив суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, який забезпечить і виконання підозрюваним необхідних обов`язків, і його участь у лікуванні потерпілих.
Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він визнає свою вину, має бажання та намір допомогти потерпілим з лікуванням. Вказав на те, що його дружина вже перерахувала 10 000 грн. на картку потерпілої. Підтримав клопотання свого захисника стосовно обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.
Вислухавши доводи та пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.
29.08.2021 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
30.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, слідчий суддя, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, враховує, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання, які повинні вирішуватися судом під час судового розгляду кримінального провадження, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації її дій, а лише на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено виключні випадки у яких до особи може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_11 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. У відповідності до її санкції передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
У судовому засіданні прокурор вказала, що у неї відсутні відомості та докази того, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. При цьому прокурор наголосила на тому, що підозрюваний вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, а постраждала дитина перебуває у важкому стані.
Слідчий суддя зауважує, що стаття 286-1 КК України передбачає відповідальність саме за порушення правил дорожнього руху у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, відтак названа прокурором обставина не може одночасно враховуватись, як обтяжуюча.
Крім того, слідчий суддя наголошує на тому, що клопотання про тримання під вартою заявлено у межах кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже, заявлене стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суперечить вимогам закону і не може бути задоволено в цій частині.
Враховуючи наявність сім`ї у підозрюваного та місця постійного проживання, характер вчиненого кримінального правопорушення та обставини за яких його було вчинено, а також поведінку підозрюваного та його ставлення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що на думку суду забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, встановленим ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому слідчий суддя відхиляє доводи захисника та підозрюваного стосовно можливості застосування домашнього арешту у нічний час доби, оскільки жодних доказів того, що підозрюваний може приймати участь у лікуванні потерпілих чи буде працювати не надано.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України на підозрюваного покладаються додатково обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001384 від 29.08.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 31 серпня 2021 року до 29 жовтня 2021 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, строком до 29.10.2021 включно:
- прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну місця свого проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань та, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 29 жовтня 2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1