Справа № 557/90/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП
в Рівненській області ОСОБА_4
особи, щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Гоща клопотання слідчого СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погодженого із начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000025 від 21 січня 2022 року, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іллін, Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.01.2022 до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погодженого із начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 21 січня 2022 року приблизно о 01 год. 00 хв., діючи з корисливих мотивів , з метою викрадення чужого майна, прибув до місця розташування житлового будинку АДРЕСА_1 , де постійно проживала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Продовжуючи реалізовувати свій умисел щодо викрадення чужого майна ОСОБА_5 шляхом віджимання віконної рами будинку, незаконно проник в середину вказаного приміщення, де з метою виявлення та подальшого викрадення матеріальних цінностей здійснив незаконний обшук помешкання. Однак, під час вчинення вказаних протиправних дій був виявлений власницею домоволодіння, що призвело до викриття його злочинних дій.

Будучи виявленим під час замаху на крадіжку грошових коштів та особистого майна потерпілої, усвідомлюючи що його злочинні дії викрито потерпілою, будучи переконаним в тому, що остання повідомить про факт вчинення ним вказаного злочину у правоохоронні органи, з метою реалізації свого стійкого корисливого умислу на викрадення чужого майна та приховання даного злочину, маючи бажання завершити злочин до кінця і полегшити його вчинення, ОСОБА_5 вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_7 та заволодіти вищевказаним особистим майном останньої.

Реалізуючи свій умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 у вказаний період часу, діючи з корисливих мотивів, здійснив напад на ОСОБА_7 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, який виразився в нанесенні останній ударів кулаками рук в область голови. В подальшому поваливши потерпілу на підлогу умисно за допомогою ножа заподіяв колото-різане проникнення шиї з чисельними ушкодженнями магістральних кровоносних судин, що призвело до масивної крововтрати, в результаті чого ОСОБА_7 померла на місці події.

Одразу після того ОСОБА_5 , не виявивши в будинку потерпілої матеріальних цінностей, які б міг викрасти, залишив місце події.

Крім того, ОСОБА_5 , 21 січня 2022 року приблизно о 01 год. 00 хв., діючи з корисливих мотивів та власного матеріального збагачення, прибув до житлового будинку АДРЕСА_1 , де перебуваючи на місці, шляхом віджимання вікна, проник в середину будинку в якому постійно проживала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи в середині житлового будинку ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, здійснив обшук помешкання, однак, під час вчинення вказаних протиправних дій був виявлений власницею домоволодіння, що призвело до викриття його злочинних дій.

Будучи виявленим під час замаху на крадіжку грошових коштів та особистого майна потерпілої, усвідомлюючи що його злочинні дії викрито потерпілою, будучи переконаним в тому, що остання повідомить про факт вчинення ним вказаного злочину у правоохоронні органи, з метою реалізації свого стійкого корисливого умислу на викрадення чужого майна та приховання даного злочину, маючи бажання завершити злочин до кінця і полегшити його вчинення, ОСОБА_5 вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_7 та заволодіти вищевказаним особистим майном останньої.

З цією метою ОСОБА_5 у вказаний період часу під час вчинення розбійного нападу, діючи з корисливих мотивів, здійснив напад на ОСОБА_7 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, який виразився в нанесенні останній ударів кулаками рук в область голови. В подальшому поваливши потерпілу на підлогу умисно за допомогою ножа заподіяв колото-різане проникнення шиї з чисельними ушкодженнями магістральних кровоносних судин, що призвело до масивної крововтрати, в результаті чого ОСОБА_7 померла.

Після вчинення вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 втік з місця вчинення злочину.

Правова кваліфікація кримінального.правопорушення: розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та умисне вбивство, тобто в умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України.

24 січня 2022 року у вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень:

- протоколом огляду житлового будинку який розміщений за адресою: в АДРЕСА_1 , під час якого було зафіксовано порушення обстановки житлового будинку та виявлення трупа ОСОБА_7 від 21.01.2022,

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.01.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.01.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.01.2022
- протоколом обшуку від 24.01.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.01.2022;
- протоколом впізнання від 24.01.2022
- поясненням ОСОБА_5
- іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:
п.1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний на даний час ніде не працює, має змогу вільно пересуватись територією України, після завершення усіх злочинних дій ОСОБА_5 залишив межі Рівненської області та став переховуватись в м.Тернопіль, що свідчить про те, що він має змогу покидати своє місце проживання на довгий період часу та перебувати у будь-якому іншому місці, тим самим усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, задля уникнення відповідальності за вчинене ним діяння, може виїхати за територію Рівненської області та держави Україна загалом зокрема, що дає підстави побоюватися можливості переховування від правоохоронних органів та суду підозрюваного з метою перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком;

п.2) знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення враховуючи те, що після вчинення злочину ОСОБА_5 знаряддя чинення злочину, а саме ніж - позбувся шляхом викидання його на території села Горбаків Рівненського району Рівненської області, і на даний час не відшуканий. Крім того, не знайдені викрадені матеріальні цінності, що дає підстави вважати що перебуваючи на волі останній може знищити, сховати, або спотворити будь-які речові докази, які мають істотне значення для справи.

п. 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні враховуючи те, що кримінальному правопорушенні призначено ряд експертиз та допитано ряд свідків, які володіють доказовою інформацією ОСОБА_5 може впливати на вказаних осіб шляхом вмовлянь, чиненням тиску, та/або будь яким іншим чином вплинути на них, з метою зміни показань, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду, змови між собою з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Крім того, може чинити тиск на потерпілого та його родичів, свідків, а також на експерта та спеціаліста, шляхом введення в оману та створення фіктивних доказів, та підкупу, що у відповідності з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, а ст.27 Конституції України передбачено: Кожна людина має право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини», а тому, у випадку застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою та враховуючи холоднокровність та особливу жорстокість при вчиненні злочину останній знову може вчинити новий умисний злочин, як проти власності так і проти життя та здоров`я особи , що згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.
У зв`язку з цим, беручи до уваги суспільну небезпеку та резонанс вчиненого діяння, тяжкість злочину, та безальтернативну міру покарання обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробі знищити, сховати, або спотворити будь-які речові докази, які мають істотне значення для справи, незаконного впливу на потерпілого та його родичів, свідків, експертів та спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 років до довічного позбавлення волі, що згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, що є підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

За таких обставин, обрання, щодо підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, жоден із більш м`якіших запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт) не пов`язаних із триманням під вартою, він зможе впливати на потерпілого, свідків, експерта та спеціалістаз метою зміни їх показань, підкупу, створення штучних доказів, знищити, сховати, або спотворити будь-які речові докази, які мають істотне значення для справи, переслідуючи мету перешкоджання кримінальному провадженню та уникнення від відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Таким чином, утримати підозрюваного ОСОБА_5 від здійснення перешкод у кримінальному провадженні, для попередження та захисту потерпілого та свідків, спеціаліста та експерта від протиправної поведінки може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважають обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без внесення застави.
Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, вказав, що позиція щодо обрання міри запобіжного заходу узгоджена з його підзахисним.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, слідчого, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам КПК України, його копію підозрюваний та його захисник отримали завчасно.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділу поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 21 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України.

24.01.2022 ОСОБА_5 в порядку ст.278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 років до довічного позбавлення волі.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Санкція ч.2 ст.115 та ч.4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 років до довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено, а в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми КПК України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, задовільний стан здоров`я, сімейний стан (не одружений), майновий стан (не працює), особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 років до довічного позбавлення волі, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та приходить до висновку про те, що у сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, також, зважаючи на доведеність прокурором та слідчим наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, так як за наведених вище обставин інший, більш м`який запобіжний захід застосований бути не може. Саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявні по справі реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного.

Слідчий суддя також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст.183КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_5 розміру застави, оскільки вчинений ним злочин спричинив загибель людини та вчинений із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання обвинуваченого - з моменту затримання.

Таким чином, строк тримання під вартою необхідно обчислювати з моменту фактичного взяття під варту ОСОБА_5 в залі суду, а строк дії ухвали необхідно встановити у шістдесят днів, а саме до 25.03.2022 о 00 год. 10 хв.
Відповідно до статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст.177,178,182,183,193,194,196,197,206,211,372,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погодженого із начальником Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000025 від 21 січня 2022 року, щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України, задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іллін, Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 25 січня 2022 року з 00 години 10 хвилин.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 25 березня 2022 року 00 год. 10 хв.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській областіта начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000025.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту із залу суду - негайно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття його під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 25.01.2022 об 00 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та вручено її копію „ ___________20 року о „ год. „
хв. ____