Справа № 951/797/21
Справа № 1-кп/951/113/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова матеріали кримінального провадження за № 0000110 від 03 вересня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хоростець, Козівського району Тернопільської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 жительки АДРЕСА_2 , громадянки України; з середньою-спеціальною освітою, пенсіонерки; не депутата, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимої: 08.06.2021 Козівським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 310 КК України до 3 років позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила незаконне виготовлення та незаконне зберігання наркотичних засобів.

Кримінальне правопорушення вчинено нею за таких обставин.

У кінці червня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, в кінці червня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 , в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 11.08.2013, «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 23.12.2015, та Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» на своїй присадибній ділянці у АДРЕСА_2 незаконно зібрала кілька верхівкових частин рослин коноплі, точної кількості досудовим розслідуванням не встановлено, які попередньо там вирощувала, таким чином виготовивши наркотичний засіб.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, охоплені одним умислом, ОСОБА_4 , в кінці червня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 частково подрібнила зібрані нею на своїй присадибній ділянці верхівкові частини рослин коноплі та залишила на горищі для просушування, щоб в подальшому використовувати для лікування, чим почала незаконно зберігати наркотичні засоби без мети збуту.

09 вересня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Зборівського районного суду Тернопільської області було проведено обшук у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також на присадибній земельній ділянці за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта має ботанічні ознаки верхівкових частин рослин коноплі, містить канабіноїди тетрагідроканабінол, канабінол, канабідіол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом загальною масою 156,81 грама.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом з`ясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні, після роз`яснення їй суті обвинувачення підтвердила вищевказані обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, свою вину визнала повністю.

Пояснила, що в 2020 році на базарі в м. Зборові у незнайомої їй жінки придбала насіння речовини, яку продавщиця назвала «портулат». Оскільки обвинувачена хворіє на вегето-судинну дистонію, вона придбала це насіння, сприймаючи його як лікарську рослину і висіяла у себе на присадибній ділянці з метою подальшого використання для лікування. У червні 2020 року ОСОБА_4 зібрала врожай цієї рослини та помістила на горище. З`ясувавши, що ця рослина є коноплею, обвинувачена викинула її залишки за межі господарства. Проте, та частина урожаю, що була на горищі там і залишилася, де її знайшли працівники правоохоронних органів у ході обшуку Мети збувати її ОСОБА_5 не мала.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що покази обвинуваченої є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 .

Суд також вважає, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб дійти висновку про визнання обвинуваченої винною у вчиненні пред`явленого їй обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні пред`явленого йому кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, так як вона незаконно зберігала наркотичні засоби без мети збуту.
Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченої у скоєнні пред`явленого їй кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Обвинувачена ОСОБА_4 не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачена не перебуває, відповідно до характеристики за місцем реєстрації скарг на неї не надходило, обвинувачена є пенсіонеркою, разом з тим, раніше судима за злочин у сфері обігу наркотичних засобів.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин в обвинувальному акті прокурором не зазначено і такі не можуть бути встановлені судом.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді арешту на строк 5 місяців. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових порушень закону, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Крім того, згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 08.06.2021 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі і встановлено їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Оскільки кримінальне правопорушення за даним вироком ОСОБА_4 вчинила до постановлення попереднього вироку від 08.06.2021, покарання за цим вироком не відбуте, тому остаточне покарання слід визначити за правилами передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, перевівши при цьому згідно ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення вола на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.
Враховуючи особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного кримінального проступку, яка щиро розкаялася у вчиненому, є пенсіонеркою, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на неї частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в межах цього кримінального провадження не обирався. І підстави його обирати відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати на залучення експертів за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 27.09.2021 № СЕ-19/120-21/9375-НЗПРАП., які суд вважає слід стягнути із ОСОБА_4 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах кримінального провадження №0000110.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати до покарання за даним вироком покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 08.06.2021 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 , ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.

Речові докази: канабіс, вилучений під час проведення санкціонованого обшуку у житловолодінні ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , поміщений у сейф-пакет № 4201961 - знищити.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_6