Справа № 732/742/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/832/21
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 05.07.2017 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 25.10.2019 року умовно-достроково на невідбутий термін 8 місяців 20 днів відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.10.2019 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 686,48 грн.

Питання речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за умисні кримінальні правопорушення, у точу числі проти власності, судимості за які не зняті та не погашені, 29 квітня 2021 року, близько 14 години 00 хвилин, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув до двору будинку АДРЕСА_2 , де через незамкнені двері проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно та повторно викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки ARDIS моделі „Quick, з діаметром коліс 26 дюймів, з рамою закритого типу розміром 19 дюймів, вартість становить 3604,61 грн, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Не погоджуючись з даним вироком, обвинувачений звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що призначене покарання не відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості, судом не враховано пом`якшуючу покарання обставину - активне сприяння у розкритті злочину, а також те, що сума викраденого майна є незначною, тому вважає можливим застосувати щодо нього положення ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вважаючи рішення суду законним та вмотивованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, у апеляційній скарзі фактичні обставини та кваліфікацію не оспорює.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, якими суд визнав часткове визнання вини, каяття та готовність нести відповідальність та наявність обтяжуючої рецидив злочину, враховано особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, перебування на обліку у лікаря-нарколога з приводу зловживання алкоголем та те, що на обліку у лікаря-психітра не перебуває, негативні характеризуючі дані за місцем проживання, не працює, раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції частини статті.

З огляду на вимоги ст. 50, 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 стане необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції при обранні покарання були враховані.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4