Справа № 694/821/21
Провадження № 1-кс/690/97/21
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
08 листопада 2021 року м. Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000638, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисників ОСОБА_5
ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7
ОСОБА_8
представників потерпілих ОСОБА_9
ОСОБА_10
в с т а н о в и в:
до Ватутінського міського суду Черкаської області із прокуратури Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000638, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області ОСОБА_1 від 07.10.2021 вказане кримінальне провадження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вказала, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, підстави для повернення обвинувального акта або для закриття кримінального провадження на даній стадії відсутні, як наслідок, слід призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, а також доручити територіальному органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого.
Захисником ОСОБА_6 подано письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого судового засідання. Вказане клопотання мотивоване тим, що в обвинувальному акті невірно вказано реєстраційний номер кримінального провадження (16-значний, а не 17-значний), підпис прокурора в ньому не скріплено печаткою. Також вказано, що обвинувальний акт містить положення, що суперечить одне одному, зокрема, вказано, що ОСОБА_3 як підозрюється, так і обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування 19.04.2021, хоча відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування це зроблено 23.04.2021, а також, що ОСОБА_3 не являється учасником бойових дій, хоча він має відповідне посвідчення, про що відомо прокурору, та проживає в с. Дашуківка, Лисянського району, Черкаської області, хоча такий район ліквідовано відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ.
Крім вказаного, на думку захисника, підставою для повернення прокурору обвинувального акту є те, що в обвинувальному акті всупереч п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України відсутнє формулювання обвинувачення, із зазначенням обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, а натомість продубльовано фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими, а також воно дублює повідомлення про підозру, що є недопустимим.
Також вказане в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є не коректним, оскільки не містить точного зазначення місця вчинення злочину, що унеможливлює належним чином здійснювати якісний і повний захист ОСОБА_3 , зокрема вул. Героїв Майдану в м. Звенигородка немає, а по просп. Шевченка з м. Звенигородка в напрямку смт. Лисянка є декілька виїздів, натомість всупереч ч. 2, 4 ст. 291 КПК України містить посилання на такі докази як висновки судово-медичних та автотехнічної експертиз.
Окремо зазначено, що диспозиція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Водночас за змістом обвинувального акту потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім вищевказаного, захисником ОСОБА_6 акцентовано увагу, що в діях ОСОБА_11 , який є власником автомобіля Infiniti FX-35, д.н.з. НОМЕР_1 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 287 КК України, однак він є потерпілий у даному кримінальному провадженні, та в реєстрі відсутня інформація про прийняте процесуальне рішення відносно ОСОБА_11 з даного приводу.
Також вказано, що в обвинувальному акті вказано лише частину речових доказів, які наявні у даному кримінальному провадженні, та на які відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування накладався арешт.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали клопотання заявлене захисником ОСОБА_6 з викладених у ньому підстав невідповідності обвинувального акту відносно ОСОБА_3 вимогам КПК України.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду по суті.
Представники потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечили проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 та просили призначити справу до судового розгляду по суті.
Потерпілий ОСОБА_11 надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_4 висловила позицію щодо безпідставності клопотання захисника ОСОБА_6 , оскільки обвинувальний акт не містить таких порушень вимог ст. 291 КПК України, що зумовлює необхідність повернення його прокурору.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає до задоволення, а наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до розгляду по суті.
Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено право суду в підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.
Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, а не за клопотанням сторони кримінального провадження, оскільки положення КПК України не лише не містять прямої норми, яка б на давала стороні захисту право на таке клопотання, а й не передбачають можливості оскарження в апеляційному порядку рішення суду, передбаченого п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України. При цьому, сторона захисту не позбавлена можливості вказувати на наявність таких недоліків, але рішення про їх вагомість та достатність для повернення обвинувального акту приймає суд, за результатами підготовчого провадження.
Відповідно до ст. 291 КПК України передбачено вимоги до форми та змісту обвинувального акту, які не передбачають необхідність зазначення інших відомостей про обвинуваченого окрім як анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання та громадянство).
Виявлену захисником невідповідність у написанні номеру кримінального провадження суд вважає очевидною опискою, допущеною внаслідок недогляду під час складання обвинувального акта, оскільки її допущено лише на одному аркуші обвинувального акта, а тому така невідповідність не вказує на недотримання під час складання обвинувального акта вимог п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України, та не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України слідчий (прокурор) викладає в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення такими, якими він їх вважає встановленими.
Вимоги щодо відповідності зазначених обставин тим, які викладені у повідомленні про підозру процесуальне законодавство не містить.
Наданий до суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, затверджений прокурором Черкаської обласної прокуратури та містить гербову печатку Черкаської обласної прокуратури, хоча ч.1-3 ст. 291 КПК України не містять прямих вимог щодо її необхідності для надання обвинувальному акту статусу офіційного документа.
Питання про відповідності викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.
Вказане узгоджується з висновком Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17, відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.
Суд також наголошує, що конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються в ході судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання. Разом із цим, згідно ст. 373 КПК України, зазначені в клопотання обставини щодо некоректності формулювання обвинувачення, у разі їх підтвердження та не реалізації прокурором права, передбаченого ст. 338 КПК України, можуть бути підставою для ухвалення виправданого вироку.
Доводи захисника ОСОБА_6 з приводу неповноти відомостей викладених в обвинувальному акті щодо обсягу речових доказів у даному кримінальному провадженні, які вказані в реєстрі матеріалів досудового розслідування, що долучений до обвинувального акта, підлягають критичній оцінці, оскільки згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є, і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.
Крім того, вимоги ч. 2 ст. 291 КПК України не передбачають необхідності зазначення в обвинувальному акті переліку доказів, у тому числі речових, зібраних (встановлених) у ході досудового розслідування.
Також за змістом постанови Верховного Суду України від 24.11.2016 в справі № 5-328кс16 вказано, що відсутність вказівки в обвинувальному акті на обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило судам нижчих інстанцій ухвалити законні та обґрунтовані рішення. Таким чином, зміст обвинувального акта та формулювання обвинувачення зокрема, виключає будь-які сумніви щодо статусу особи, яка отримала обвинувальний акт. Не можна вважати підозрюваною особу лише на тій підставі, що слово «підозрюється» міститься в обвинувальному акті.
Підсумовуючи вищевказане, відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»).
З огляду на вказане та те, що підсудність вказаного кримінального провадження судом апеляційної інстанції визначена за Ватутінським міським судом Черкаської області, підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, не встановлено, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту.
Підстав, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2, 3 ст. 31 КПК України, для проведення закритого судового засідання впродовж усього судового провадження, а також для розгляду вказаного кримінального провадження колегіально судом чи судом присяжних, не встановлено.
Суд вважає за необхідне розгляд кримінального провадження провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, за участі прокурора, обвинуваченого, його захисників, потерпілих, їх представників та свідків.
Крім того, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд, з урахуванням клопотання прокурора, відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України, з урахуванням того, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 314-1 КПК України, вважає за необхідне доручити Лисянському районному сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області підготувати досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 314-316, 376, 392, 395 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
кримінальне провадження № 0000638, внесене 25 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України призначити до судового розгляду на 16 год. 00 хв. 18 листопада 2021 року, який провести у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ватутінського міського суду Черкаської області.
На розгляд кримінального провадження викликати прокурора, обвинуваченого, захисників, потерпілих, їх представника та свідків.
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого судового засідання.
Зобов`язати Лисянський районний сектор з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області підготувати досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , яку подати до суду не пізніше 18 листопада 2021 року.
Копію ухвали негайно надіслати до Лисянського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області для виконання.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовані.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 10 листопада 2021 року о 13 год. 00 хв.

Головуючий ОСОБА_12 Здоровило