Дата документу 24.12.2021
Справа № 334/9899/21
Провадження № 1-кп/334/947/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має спеціальну освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.12.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді громадський робіт строком на 80 (вісімдесят) годин,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3 , був засудженим 06.12.2018 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

5.04.2019 під підпис ознайомлений про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт згідно ст. 37, 40 КВК України, в цей же день ОСОБА_3 отримав направлення для відпрацювання призначеного покарання, проте письмово відмовився від відбування покарання і до відбування покарання не приступив.

23.05.2019 ОСОБА_3 з`явився до Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробаціі» в Запорізькій області отримав нове направлення на 27.05.2019 до КУ «Запорізька станція швидкої медичної допомоги» ЗОР та був письмово попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування вказаного покарання.

27.05.2019 ОСОБА_3 з`явився до КУ «Запорізька станція швидкої медичної допомоги» ЗОР, був направлений для проходження інструктажу, однак не пройшов інструктаж з техніки безпеки та не приступив до відбування призначеного покарання.

ОСОБА_3 , будучи обізнаним про порядок та умови відбування покарання та кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в період часу з 08.04.2019 по 12.06.2019, без поважних причин не з`являвся для відбування призначеного покарання у КУ «Запорізька станція швидкої медичної допомоги» ЗОР, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сержанта Медведєва, 6.18 на визначеному об`єкті не працював, встановлений судом строк громадських робіт не відпрацьовував. Тим самим ОСОБА_3 порушив вимоги ст. 37 КВК України.

13.06.2019 ОСОБА_3 з`явився на територію підстанції ШМД Дніпровського району і приступив до відбування покарання. Однак, у період з 21.06.2019 по 25.07.2019 без поважних причин не вийшов на громадські роботи 10 разів.

Відповідно до ч. З ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіте систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання та невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Згідно ст. 37 КВК України «умови відбування покарання» засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт.

Так, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, а саме: ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , згодна із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що він судимий, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працездатний, однак ніде не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту, на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченим скоєне кримінальне правопорушення після вироку Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 06.12.2018 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, то остаточне покарання має бути призначено за правилами ст. 71 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком 3 місяці.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати покарання призначене вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2018 за ч. 2 ст. 389 КК України та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 місяців 5 днів арешту.

Строк покарання рахувати з моменту прибуття засудженого до арештного дому.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1