Провадження № 1-кс/686/29/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вказавши, що 29.07.2021 він отримав лист №М-2766/14-01-01-21 від 09.02.2021 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, з яким не погоджується. Просить зобов`язати слідчого внести заяву-повідомлення про злочин до ЄРДР.

У судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали повністю.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Відповідно до копій матеріалів № М-2766 за зверненням ОСОБА_3 встановлено, що останній звернувся до Президента України, ВРУ, Прем`єр-Міністра України, ГПУ із заявою про вчинення суддями Верховного Суду України Стефанів, Голубицьким, прокурорами м. Києва Опанасюком та Демченко, прокурором м. Хмельницького Остапюком та Кисіль, адвокатом ОСОБА_5 злочинів у ході розгляду справи № 51-535км18.

У заяві вказував, що посадовці: 24.01.2019, у порушення вимог ст. 389 КПК України, через сім років уперше провели судове засідання про незаконне довічне засудження ОСОБА_3 ; понад два роки не витребовували і не розглядали справу по суті в касаційній інстанції, а в подальшому не розглядали наявні в матеріалах справи докази вини Теплюка та Наливайко; безпідставно відмовилися надати на ознайомлення ОСОБА_3 копії матеріалів справи; безпідставно розглядали справу за КПК 1960 року; без згоди ОСОБА_3 призначили адвокатом ОСОБА_5 , а прокурором - прокурора м. Хмельницького Остапюка; безпідставно відмовили у задоволенні клопотання про зупинення знищення речових доказів; безпідставно застосували стягнення до адвоката ОСОБА_6 ; відмовили у долученні до справи і розгляді клопотань ОСОБА_3 ; провели розгляд справи у відсутності потерпілої; провели розгляд справи в режимі відео конференції з прокурором та адвокатом, що не передбачено КПК 1960 року; безпідставно долучали до матеріалів справи документи; допустили до участі у справі потерпілу в режимі відеоконференції; здійснили розгляд 29.08.2019 без участі адвоката; 19.09.2019 призначили розгляд справи без повідомлення адміністрації установи, де знаходиться ОСОБА_3 як довічно засуджений, з метою не етапування для розгляду справи, підробивши докази, та за відсутності адвоката; посадові касаційної інстанції викрали п`ять висновків експертиз та інші матеріали; надали наказ адміністрації ВУВП-1 про застосування спецзасобів та фальсифікацію документів, а також про примусову доставку у кімнату для судових засідань; відмовлялися надати для ознайомлення ОСОБА_3 та його адвокату копію касаційної скарги і фальсифікували справу.

Також зазначав, що прокурор ОСОБА_7 безпідставно підтримував обвинувачення Хмельницької прокуратури.

Дану заявуповідомлення щодо можливих неправомірних дій працівників правоохоронних органів та суддів Верховного Суду України з Офісу Генерального прокурора України супровідним листом № 13/3/2-16986-09 від 22.06.2021 року було направлено до Хмельницької обласної прокуратури.

З Хмельницької обласної прокуратури заяву ОСОБА_3 направлено за належністю для розгляду до ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому, отримано адресатом 05.07.2021 року та зареєстровано за № М-2766.

За результатами перевірки за заявою ОСОБА_3 , листом начальника першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому М. Борусовського від 09.07.2021 року за вих. № М-2766/14-01-01-21 заявнику було надано відповідь в якій зазначено, що вивченням доводів, викладених у заяві, обставин, які б вказували на ознаки складу злочину і які б свідчили про вчинення злочину працівниками правоохоронних органів та суддями, не встановлено.

Положеннями частини 1ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У заяві ОСОБА_3 жодних відомостей про обставини кримінальних правопорушень, які б підлягали внесенню до ЄРДР не викладено, по суті скарга зводиться до незгоди із процесуальними діями суддів в ході розгляду ними справи №51-535км18 та діями представників правоохоронних органів.
Частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Законність процесуальних актів суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Підстави для дисциплінарної відповідальності судді визначені ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
За наявності обґрунтованих підстав, що визначені вище, скаржник наділений правом ініціювати питання про притягнення судді та працівників правоохоронних органів до дисциплінарної відповідальності за допущені процесуальні порушення.
Також заява не містить жодних обґрунтувань щодо вчинення кримінальних правопорушень прокурорами Опанасюком та ОСОБА_8 , іншими працівниками правоохоронних органів.
Сама по собі незгода з рішенням прокурора чи його діями з організації та прийняття процесуальних рішень не може свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення та не є підставою для внесення відомостей в ЄРДР.
Таким чином, при дослідженні матеріалів звернення ОСОБА_3 слідчим суддею підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування не встановлено, а тому, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення рішення.

Повний текст ухвали проголошено 10.01.2022.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1