В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні угоду про визнання винуватості, яка укладена 19 листопада 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002522, яке внесене до ЄРДР 18 жовтня 2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (далі Угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у в незаконному придбанні та незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, за таких фактичних обставин.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, тобто і канабісу, включеного до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, допускається лише в цілях, передбачених ст.ст. 15, 19 та 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме:

1.Діяльність з культивування рослин, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

2.Використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

3.Діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР);

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, 12 жовтня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , не землі придбав-знайшов прозорий поліетиленовий пакет з вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, зовні схожу на канабіс.

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й канабісу, ОСОБА_4 визначив за зовнішнім виглядом, та запахом, що знайдені ним частини рослин є наркомісткими, після чого вирішив залишити їх собі для власного вживання без мети збуту. В подальшому переніс знайдений пакет до свого місця проживання, а саме будинку по АДРЕСА_2 , де зберігав до 14 жовтня 2021 року.

14 жовтня 2021 року близько 01:50 год. в ході проведення огляду, за письмовим дозволом власника ОСОБА_6 , в будинку АДРЕСА_2 , в кімнаті ОСОБА_4 , працівниками Білоцерківського РУП виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору. Вищевказана подрібнена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 7,35 г., яку ОСОБА_4 посягаючи на встановлений законом порядок, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді двох років обмеження волі та визначили за доцільне звільнити його, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку тривалістю один рік із покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України є кримінальним проступком.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Отже, у кримінальному провадженні № 0002522, яке внесене до ЄРДР 18 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що вона містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Погоджене у ній покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, адже визначене в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України та з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального проступку, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, а саме він раніше не судимий, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, офіційного місця роботи не має.

Судом встановлено, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони Угоди про визнання винуватості, узгодили ОСОБА_4 покарання не більше п`яти років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ч. 2 ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на нього обов`язки, визначені у ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0002522 від 18 жовтня 2021 року, висновок експерта від 21 жовтня 2021 року № СЕ-19/111-21/50249-НЗПРАП, витрати на проведення експертизи становлять 1 029,72 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 25 жовтня 2021 року, речовину зелено-коричневого кольору, яка знаходиться у паперовому конверті та є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, визнана речовим доказом.

Згідно із п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх необхідно знищити.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 19 листопада 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002522, яке внесене до ЄРДР 18 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді у виді двох років обмеження волі.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з 19 листопада 2021 року.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1 029,72 грн.

Речові докази, а саме: речовину зелено-коричневого кольору, яка знаходиться у паперовому конверті та є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області