Справа № 138/2922/21
Провадження №11-кп/801/1403/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вінниці в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.11.2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора : ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_8
в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000367 від 18.09.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.11.2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.11.2021 року продовжено застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 07.01.2022 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.11.2021 року скасувати, призначити суму застави близьку до мінімального розміру.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого мотивовано тим, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням його права на захист, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В оскаржуваній ухвалі відсутні відомості про розгляд його клопотання про застосування застави.
Крім того, висновки суду про те, що у обвинуваченого немає, осіб з якими він підтримує соціальні звязки, які здатні внести за нього заставу є хибними, необгрунтованими та мають ознаки припущення.
Також наявність такого ризику, як можливість здійснення тиску на свідків, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки він вину свою визнає.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, тому ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив застосувати йому домашній арешт, захисника ОСОБА_8 , який підтримав думку свого підзахисного, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд встановив, що зазначені вимоги закону судом були дотримані.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Обвинувальний акт №0000367 від 18.09.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України скерований до суду, триває судовий розгляд.
Судом першої інстанції враховано вимоги ч.1 ст. 183 КПК України та обгрунтовано належним чином рішення про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий за умисні корисливі злочини проти власності, передбачені ст.ст.185, 186, 190, 187 КК України, покарання за які відбував у місцях позбавлення волі, судимості за вказані злочини не погашені у встановленому законом порядку, крім того, обвинувачений нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, а саме 29.07.2021 року з Вінницької виправної колонії № 86, та вчинив даний злочин менше ніж через 2 місяці з часу звільнення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачене покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_9 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжує свою злочинну діяльність, також, враховано, що у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні звязки, офіційно непрацевлаштований.
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду клопотання ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшився, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаному ризику.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України, хоча і має місце проживання та реєстрації , а саме за адресою: АДРЕСА_1 проте там не проживає, що вказує на відсутність підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання.
Крім того, в матеріалах провадження відсутні відомості, що родичі ОСОБА_6 не заперечують щодо відбування обвинуваченим домашнього арешту за адресою: по АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що ОСОБА_6 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи тяжке кримінальне правопорушення , проявив самовпевненість у безкараності за свої вчинки, таким чином, перебування його на волі може призвести до можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, що в подальшому ускладнить проведення судового розгляду.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, що приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд застосував відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується останній.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.11.2021 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.11.2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4