Справа №586/754/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/923/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України

25 листопада 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 586/754/20 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Середино-Будського районного суду Сумської області від 26.04.2021, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, без постійного місця проживання, раніше судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_12 вказує на те, що він не вчиняв кримінального правопорушення, а справа відносно нього сфальсифікована;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК через відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, оскільки огляд місця події проведений з порушеннями, а саме без ухвали слідчого судді, тому всі отримані докази в результаті цієї слідчої дії є недопустимими. Вказані в протоколі затримання дані не відповідають дійсності. Поняті не надали конкретних відповідей на запитання щодо викладених у протоколі обставин. На ножі не виявлено слідів рук.

Вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 26.04.2021 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком 9 років. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 1471,05 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 26.07.2020 близько 18:00 через відчинені двері проник до верандного приміщення буд. АДРЕСА_1 , де здійснив напад на ОСОБА_13 , погрожуючи їй ножем. ОСОБА_10 вимагав у останньої віддати йому грошові кошти та цигарки. Сприймаючи для себе реальну загрозу життю, ОСОБА_13 дала йому пачку цигарок, з якої ОСОБА_10 взяв одну цигарку. Після цього ОСОБА_10 почав вимагати у останньої грошові кошти. ОСОБА_13 , реально побоюючись за своє життя, з метою припинення погрози фізичного насильства, небезпечного для її життя та здоров`я з боку ОСОБА_10 , обома руками схопила його за руку, в якій знаходився ніж, та між ними почалася боротьба, внаслідок чого ОСОБА_13 з ОСОБА_10 перемістились з верандного приміщення на ґанок, з якого потерпіла впала на землю, продовжуючи тримати ОСОБА_10 за руку, в якій він тримав ніж. Після цього ОСОБА_13 почала кричати та кликати на допомогу, а ОСОБА_10 зник з місця події.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка заперечила проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він не вчиняв розбійного нападу, а також захисника ОСОБА_11 про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, то вони є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Так, розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, суд першої інстанції визнав доведеним, що останній вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

На підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку зазначив докази, які визнав належними, допустимими, достовірними і які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_10 поза розумним смунівом.

Так, потерпіла ОСОБА_13 надала показання, що 26.07.2020 близько 17:50 вона сиділа у веранді свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок забором не огороджений, а тому прохід безперешкодний. Вона не бачила як ОСОБА_10 йшов до будинку та як він зайшов на поріг її веранди. ОСОБА_10 попросив у неї цигарку, на що вона відмовила. ОСОБА_10 мовчки повернувся та пішов з будинку. У вікно вона побачила як ОСОБА_10 пішов по вулиці із сумкою, а відійшовши приблизно 10 м зупинився та почав щось у ній шукати. Вона продовжила займатися власними справами та не помітила як приблизно через 5 хв ОСОБА_10 зайшов у будинок та приставив до неї на рівні грудей кухонний ніж. Побоюючись за своє життя та здоров`я вона надала останньому пачку з цигарками. ОСОБА_10 взяв одну цигарку, після чого знову почав вимагати гроші, на що вона відповіла, що їх у неї немає, але обвинувачений знову виказав вимогу передати йому гроші, наголошуючи на серйозності своїх намірів та погрожуючи ножем. Вона сприйняла погрозу своєму життю як реальну. Далі вона схопила ОСОБА_10 двома руками за руку, у якій він тримав ніж, та виштовхнула його на вулицю, але не втримавшись на ногах впала на землю, продовжуючи тримати руку останнього. Обвинувачений втримався на ногах та стояв над нею, намагаючись звільнити свою руку. ОСОБА_10 зумів вирвати свою руку та втік. Під час нападу вона перебувала в паніці та сильно кричала.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_13 є його сусідкою. 26.07.2020 близько 18:00 він знаходився у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час він почув дуже сильний крик ОСОБА_13 . Вийшовши на вулицю він побачив, що потерпіла лежала на землі біля ґанку будинку та сильно кричала, свої руки тримала вгору, а над нею стояв обвинувачений з ножем у руках. Потім він побачив, що ОСОБА_10 швидким кроком пішов у провулок. Коли він вийшов на вулицю до потерпілої, ОСОБА_10 вже не було, а біля потерпілої стояла сусідка ОСОБА_15 .

З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 навпроти будинку потерпілої. У липні 2020 р. близько 17:00 вона почула як кричить ОСОБА_13 . Коли вона відчинила ворота, то побачила ОСОБА_13 , яка стояла біля свого будинку, а на відстані близько 40 м швидким кроком в напрямку провулку йшов чоловік ( ОСОБА_10 ). Вона відразу пішла до ОСОБА_13 . Також між її будинком та будинком ОСОБА_13 побачила сумку біля кущів.

Згідно показань свідка ОСОБА_16 вона мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . У теплу пору року вона біля свого будинку почула дуже голосний крик потерпілої. Приблизно через 5-7 хв з кущів, що розташовані біля будинків, один з яких належить потерпілій, на відстані близько 4-5 м від будинку ОСОБА_13 вибіг обвинувачений та побіг на поле.

Свідок ОСОБА_17 надав показання, згідно яких він познайомився з обвинуваченим влітку 2020 р. та проживав з ним декілька днів.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що знає обвинуваченого як особу, яка тимчасово проживала з братом її цивільного чоловіка за адресою: АДРЕСА_5 . Приблизно влітку сусіди поскаржилися на шум і крики. Прийшовши до квартири вона разом з ОСОБА_17 попросили обвинуваченого залишити квартиру. Останній зібрав свої речі та попрямував у бік житла потерпілої. Події відбувалися приблизно о 16:00.

Свідок ОСОБА_19 надав показання, що як слідчий розслідував кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 . Крім інших слідчих і процесуальних дій він проводив слідчий експеримент з потерпілою та свідком, огляд предмета та пред`явлення речі для впізнання ножа, який був вилучений у обвинуваченого під час його затримання.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що його запросили до Середино-Будського ВП для участі як понятого під час пред`явлення речей для впізнання. У службовому кабінеті слідчий на столі розклав кухонні ножі, однакові за довжиною, а один ніж окремо дістав з опечатаного пакету. Потім була запрошена потерпіла, якій пред`явили вказані ножі, із яких вона впізнала один ніж.

Свідок ОСОБА_21 надав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_20 .

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку інші докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 26.07.2020 та відеозапис до нього, згідно якого оглянуто домоволодіння, яке належить потерпілій ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події біля кущів між будинком потерпілої та будинком навпроти виявлено та виявлено клітчату тканинну сумку з одягом та іншими речами;

- протокол затримання особи від 26.07.2020, згідно якого під час затримання ОСОБА_10 проведено його особистий обшук, у ході якого виявлено та вилучено, крім іншого, кухонний ніж;

- протокол огляду предметів із відеозаписом від 15.09.2020, під час якого оглянуто ніж, вилучений у ОСОБА_10 під час його затримання;

- протокол пред`явлення речей для впізнання та відеозаписом від 15.09.2020, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_13 , під час якого остання перед пред`явленням ножа повідомила ознаки, за якими може впізнати ніж, з яким ОСОБА_10 вчинив напад на неї. Ніж пред`явлено в числі інших трьох однорідних ножів. За результатами слідчої дії ОСОБА_13 впізнала ніж, вилучений у ОСОБА_10 під час його затримання;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2020 за участі свідка ОСОБА_15 , в ході якого остання перед пред`явленням повідомила, що може впізнати чоловіка, який 26.07.2020 близько 18:00 біг від будинку ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 . Свідку пред`явлено чотири фотознімки, серед яких свідок вказала на особу під № 4 ( ОСОБА_10 );

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2020 за участі свідка ОСОБА_14 , в ході якого останній перед пред`явленням повідомив, що може впізнати чоловіка, який у вечірній час 26.07.2020 перебував біля дверей будинку ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 та в руках тримав ніж, спрямований на сусідку, яка лежала на боці. Свідку пред`явлено чотири фотознімки, серед яких свідок вказав на особу під № 2 ( ОСОБА_10 );

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2020 за участі потерпілої ОСОБА_13 з відеозаписом, в ході якого остання перед пред`явленням повідомила, що може впізнати чоловіка, який 26.07.2020 близько 18:00, погрожуючи ножем, вимагав у неї цигарки та гроші. Потерпілій пред`явлено чотири фотознімки, серед яких потерпіла вказала на особу під № 3 ( ОСОБА_10 );

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.09.2020 за участі потерпілої ОСОБА_13 з відеозаписом, під час якого остання відтворила обстановку та обставини події, які трапилася із нею 26.07.2020 близько 18:00. Потерпіла вказала де стояв ОСОБА_10 коли зайшов до її веранди вперше, куди та як приставив до неї ніж, коли повернувся до веранди вдруге, як тримав ніж коли вона на його вимогу встала та як вона схопила його за руку з ножем і почала виштовхувати з веранди, показала місце куди впала, у якому положенні лежала, як ОСОБА_10 стояв над нею, спрямовуючи ніж у ділянку грудної клітини, після чого вивільнив руку та побіг;

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.09.2020 з відеозаписом за участі свідка ОСОБА_14 , під час якого останній відтворив обстановку та обставини події, яка трапилася 26.07.2020 близько 18:00 з ОСОБА_13 . Свідок вказав на місце, з якого він побачив як ОСОБА_13 лежала біля ґанку будинку, а обвинувачений стояв над нею з ножем, показав місце, де лежала потерпіла, розташування обвинуваченого, як саме він спрямовував ніж на ОСОБА_13 , а потім побіг;

- протокол добровільної видачі від 28.07.2020, згідно з яким потерпіла ОСОБА_13 добровільно надала слідчому такі документи: медичну довідку від 26.07.2020 про те, що вона оглянута лікарем 26.07.2020 о 19:35, встановлений діагноз гіпертонічний криз від 26.07.2020, подряпина першого пальця лівої руки в розмірі 0,4 см; повідомлення про нещасний випадок невиробничого характеру, згідно якого до КНП «Середино-Будська ЦРЛ» 26.07.2020 о 18:30 звернулася ОСОБА_13 ;

- висновок експерта № 155 від 07.09.2020, згідно якого у ОСОБА_13 виявлені ушкодження: подряпина в ділянці І пальця лівої руки; садно в ділянці І пальця лівої стопи, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що могли утворитися 26.07.2020 від не менш чим двох механічних дій, під час отримання яких вона могла знаходитися обличчям до нападаючого в вертикальному, горизонтальному або близькому до них положенні;

- довідку КП «Міський ринок міста Шостка» та висновок експерта № 19/119/11/1-1898е від 05.08.2020 щодо вартості викраденого у потерпілої ОСОБА_13 майна;

- висновок про результати медичного огляду, згідно якого огляд проведено 26.07.2020 о 19:05 та встановлено, що ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

При встановленні наявності у ОСОБА_10 умислу на заволодіння чужим майном суд першої інстанції обгрунтовано врахував характер і послідовність дій обвинуваченого, який, не маючи місця мешкання, роботи та будь-яких джерел доходу, зайшов до будинку потерпілої з метою попрохати цигарку, а отримавши відмову, усвідомлюючи, що потерпіла знаходиться в будинку одна, здійснив на неї напад з метою заволодіння майном, погрожуючи застосуванням насильства, сприйняте потерпілою як реальне. При цьому суд правильно визнав показання обвинуваченого нелогічними, непереконливими та не підтвердженими жодними іншими доказами, оскільки він не зміг обгрунтовано пояснити чому втікав від будинку потерпілої та що стало причиною такої поведінки. Натомість показання потерпілої є змістовними, послідовними і логічними, повністю узгоджуються як між собою, так і іншими доказами в їх сукупності, які встановлені та досліджені судом. Судом не встановлено підстав ставити під сумнів правдивість показань потерпілої та оговорювати обвинуваченого.

Суд першої інстанції обгрунтовано залишив без задоволення доводи захисника про те, що протокол огляду місця події від 26.07.2020 та похідні від нього докази є недопустимими з тих підстав, що слідча дія проведена без ухвали слідчого судді на проникнення до володіння особи.

Так, огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів вчинення кримінального правопорушення. Огляд є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Якщо подія, з приводу якої проводиться огляд, відбулась у житлі чи іншому володінні особи, на проведення такого огляду місця події поширюються вимоги, передбачені ст. 30 Конституції України та відповідними положеннями ст. 13, 233, 234 і 237 КПК.

Встановлення наявності та добровільності згоди особи на проведення в її житлі або іншому володінні огляду є важливим для визначення допустимості доказів, отриманих у результаті такого огляду, оскільки за такої згоди немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку ч. 3 ст. 233 КПК. Тому сторона, яка надає такі докази, має переконати суд у наявності такої згоди та її добровільності. Для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, включаючи поведінку володільця, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю підтвердження такої згоди. Варто враховувати, що якщо потерпілий викликає правоохоронців для розслідування кримінального правопорушення, вчиненого в межах його володіння, виникає обґрунтована презумпція того, що потерпілий погоджується і з тим, що місце події буде оглянуто, хоча б для того щоб пересвідчитися, що злочинна подія дійсно мала місце.

Судом вірно встановлено, що підставою для проведення огляду місця події (житла) стало повідомлення ОСОБА_13 про вчинення на неї розбійного нападу. З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд домоволодіння з дотриманням положень ч. 1 ст. 233 КПК, яка надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, хоча форма і зміст такої згоди КПК не регламентована. Дії потерпілої ОСОБА_13 свідчили про її зацікавленість у розслідуванні вчиненого проти неї кримінального правопорушення та про намір сприяти правоохоронним органам у цьому, в тому числі шляхом надання доступу до свого помешкання для проведення огляду місця події, в ході якого вона детально розповіла та показала на місці про обставини події. Підстав вважати, що надання вказаної згоди не відповідало справжній думці потерпілої, як і того, що вона перебувала в уразливому стані, не встановлено. В ході кримінального провадження скарг на те, що огляд домоволодіння проведено всупереч її волі, потерпіла не заявляла.

З огляду на викладене, сукупність дій ОСОБА_13 свідчить про її згоду на огляд домоволодіння, власником якого вона є, і сторона захисту не надала будь-яких доказів, які б ставили під сумнів добровільність цієї згоди, наявність якої давала право на такий огляд без дозволу суду, враховуючи, що фактично проводився огляд місця вчинення кримінального правопорушення, а не огляд житла потерпілої, тому доводи апеляційної скарги захисника з цього приводу є неприйнятними. При цьому посилання захисника в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 159/451/16-к як на підтвердження обґрунтованості своєї позиції є недоречним, оскільки викладені в згаданому рішенні мотиви жодним чином не спростовують висновків суду в цьому провадженні.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що вказані в протоколі затримання ОСОБА_10 відомості не відповідають дійсності, спростовуються дослідженими в суді першої інстанції доказами.

Так, свідок ОСОБА_22 (начальник СВ ВП № 1 (м. Середина-Буда) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області) надав показання, що 26.07.2020 він у порядку ст. 208 КПК затримав ОСОБА_10 , якого працівники СРПП доставили до приміщення поліції. Процедура затримання проходила у службовому кабінеті ВП у присутності двох понятих. Під час проведення особистого обшуку у обвинуваченого, крім іншого, був виявлений кухонний ніж.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що 26.07.2020 його запросили до Середино-Будського ВП для участі як понятого при затриманні особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в ході якого у обвинуваченого вилучили ніж.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що працівниками поліції він був запрошений до приміщення Середино-Будського ВП для участі в процесуальній дії, але чи бачив він обвинуваченого та ніж він не пам`ятає.

Протокол затримання ОСОБА_10 складений в присутності його захисника, підписаний всіма учасниками, будь-яких зауважень, заперечень чи доповнень протокол не містить. Не повідомлення понятими деяких обставин складання протоколу затримання та обшуку ОСОБА_10 не вказує на недостовірність викладених в цьому процесуальному документі відомостей, як і на недопустимість отриманих в результаті затримання доказів, оскільки вимога закону щодо здійснення обшуку особи з обов`язковою участю двох свідків, які засвідчили певні факти та події, дотримана. При цьому поняті, хоча й не змогли пригадати всіх обставин затримання та обшуку ОСОБА_10 , але фактично і не заперечили та не спростували зазначених у протоколі відомостей.

Також суд першої інстанції обгрунтовано зазначив у вироку, що відсутність слідів рук на кухонному ножі не може свідчити про те, що ОСОБА_10 не вчиняв кримінального правопорушення із застосуванням ножа, так як сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, а саме показання потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , протоколи затримання особи, пред`явлення речей для впізнання та слідчих експериментів сукупно доводять подію вчинення ОСОБА_10 розбійного нападу з погрозою застосування насильства та використанням ножа.

З огляду на викладене, установивши фактичні обставини кримінального провадження, оцінивши всі зібрані докази згідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 187 КК.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_10 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Середино-Будського районного суду Сумської області від 26.04.2021 відносно ОСОБА_25 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4