Справа № 203/4567/21
Провадження № 1-кп/0203/859/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 29.09.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Івашинівка, П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11.11.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

14.09.2021, близько о 23 год. 45 хв., ОСОБА_5 , разом з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись біля підземного входу до станції метро «Вокзальна», розташованого поруч із будинком за адресою: м. Дніпро, Центральний район, вул. Курчатова, 2, побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_6 , який стояв у вказаного входу до станції метро, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите заволодіння особистим майном потерпілого, яке він визначив, як предмет свого злочинного посягання. Надалі ОСОБА_5 запропонував особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_6 - сумкою з мобільним телефоном та золотими ланцюжком з хрестиком, на що останні погодились, після чого ОСОБА_5 здійснив розподіл злочинних дій між всіма учасниками. Так, згідно оговореного та погодженого розподілу ролей, особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, мали відкрито заволодіти сумкою з мобільним телефоном та золотими ланцюжком з хрестиком потерпілого ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 повинен був знаходитись поруч, керувати їх діями та спостерігати за навколишньою обстановкою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно попереднього розподілу злочинних дій, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою подолання опору наніс потерпілому ОСОБА_6 не менше одного удару по обличчю та двох ударів по спині, зірвав з шиї потерпілого золоті вироби - ланцюжок вагою 13,00 грам 583 проби вартістю 20 745,99 грн. з хрестиком вагою 8,00 грам 583 проби вартістю 12 766,76 грн., а інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зірвав з потерпілого сумку, яка висіла у нього через плече, в середі якої знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy M30S SM-M307FN/DS вартістю 2 651,31 грн. з флеш-картою Transcend 16 Gb micro CD, вартістю 116,67 грн.. ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, весь цей час знаходився поруч, керував діями осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та спостерігав за навколишньою обстановкою. Надалі особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, після відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 передали зазначене майно ОСОБА_5 , після чого всі разом покинули місце вчинення злочину та розпорядились вказаним майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з групою осіб, з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, відкрито викрав чуже майно, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 36 280,73 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що 14.09.2021 року, приблизно о 23 годині, він знаходився зі своїми товаришами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , біля підземного входу до станції метро «Вокзальна». Він побачив чоловіка з сумкою та золотими виробами на шиї. Надалі ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволодіти майном потерпілого, на що останні погодились, після чого ОСОБА_5 здійснив розподіл злочинних дій між всіма учасниками. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали бити потерпілого, після чого ОСОБА_7 зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок, а ОСОБА_8 зірвав сумку, в якій знаходився мобільний телефон. Він в цей час стояв поруч та спостерігав за останніми та навколишньою обстановкою. Викрадене майно передали йому та вони пішли до ломбарду, де здали ланцюжок, телефон не здали, оскільки не влаштувала ціна. Вину визнає в повному обсязі та розкаюється у вчиненому. Цивільний позов визнає в повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що його характеризують, та судових витрат, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
З таких підстав, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вказане узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції щодо порядку застосування ч. 4 ст. 70 КК України, викладеною в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №760/26543/17.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2021, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
З огляду на вищевказане, суд вважає, що зазначений вирок підлягає окремому виконанню, та ч.4 ст.70 КК України застосуванню не підлягає.
В матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 33153,75 гривень.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 вину визнав та визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , який знайшов підтвердження в судовому засіданні, однак, матеріали кримінального провадження відносно інших особі, причасних до вчинення злочину, виділені в окреме провадження, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 та стягнути з ОСОБА_5 1/3 частині заявлених позовних вимог, а саме 11171,25 гривень матеріальної шкоди.
Згідно з ч.9 ст.100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.
Однак, питання щодо спеціальної конфіскації у власність держави грошових коштів в сумі 6910 гривень, які здано на зберігання УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області, вирішено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2021 року, яким було засуджено ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.2 ст.186 КК України.
Судові витрати за проведення судових експертиз, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.11.2021, за яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 22 жовтня 2021, зарахувавши в зазначений строк попереднє ув`язнення з 22 жовтня 2021 по 13 грудня 2021 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, 11171 (одинадцять тисяч сто сімдесят одну) гривню 25 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.
Речові докази: договір про надання фінансового кредиту під заставу №DP-111.64369/0, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1