ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/9569/21

Номер провадження 1-кп/495/1015/2021

15 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000434 від 15 вересня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухолужжя Білгород-Дністровського району Одеської області , громадянина України , раніше не судимого, працюючого за трудовим наймом, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального проступку , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно таємно викрав чуже майно ,тобто скоїв кримінальний проступок , передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

21 серпня 2021 року приблизно в 20 годин,білш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись в роздягальні ПрАТ " Еліпс",яка розташована за адресою : Одеська область Білгород-Дністровський район с. Салгани вулиця Шабська 1Б, де він працював наладчиком, умисно,з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна,шляхом вільного доступу,таємно викрав мобільний телефон марки " HUAWEI Y 2018" чорного кольору , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1500 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду,що дійсно 21 серпгня 2021 року він згаходився в роздягальні ПрАТ " Еліпс", де він працював наладчиком, та в халаті потерпілій він побачив мобільний телефон, після чого він викрав вищевказаний телефон та зберігав його за місцем свого проживання, де через кілька днів був вилучений працівниками поліціїї. Вину свою визнає повністю та в скоєному чистосердечно розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннія, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України тобто умисне, таємне заволодіння чужим майном.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно , має на утриманні неповнолітню дитину, його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, займається суспільно-корисною працею, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є не судимою особою, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, займається суспільно-корисною працею , а також його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Судові витрати по справі -витрати по проведенню судової таварознавчої експертизи від 01.10. 2021 року №21-5669 в розмірі 1716 гривень 10 коп. Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речовий доказ по справі- мобільний телефон марки " HUAWEI Y 2018" чорного кольору який переданий потерпілій ОСОБА_6 під зберігальну розписку, слід залишити потерпілій за належністю.

.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання .

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі -витрати по проведенню судової таварознавчої експертизи від 01.10. 2021 року №21-5669 в розмірі 1716 гривень 10 коп.

Речовий доказ по справі- мобільний телефон марки " HUAWEI Y 2018" чорного кольору який переданий потерпілій ОСОБА_6 під зберігальну розписку -залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1