Провадження 11-кп/824/836/2022 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000289 від 14.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2062 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

В обґрунтування мотивів прийнятого рішення місцевий суд указав на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому відсутні дані про час та місце вчинення кримінального правопорушення та виклад об`єктивної сторони кримінального правопорушення поставленого у вину ОСОБА_8 , що позбавляє суд встановити підсудність даного кримінального провадження. Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором не було у відповідності до вимог кримінального процесуального закону вручено обвинуваченому та його захиснику копії обвинувального акта та реєстру матеріалів судового розслідування, оскільки розписки про отримання вище вказаних процесуальних документів відсутні. Надані стороною обвинувачення трекінги поштових відправлень свідчать якраз про те, що направлені поштовим відправленням копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, ані обвинуваченим, ані його захисником отримані не були та на час проведення підготовчого судового засідання стороні захисту не вручені.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність оскаржуваної ухвали у зв`язку істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор зазначив, що обвинувальний акт складений щодо ОСОБА_8 , за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а рішення суду про невідповідність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення прийнято всупереч положення ст. 314 КПК України, оскільки виходить за межі підготовчого судового засідання. Також апелянтом зазначено про хибність висновків місцевого суду про необхідність повернення обвинувального акта у зв`язку з порушенням органом досудового розслідування вимог п. 3 ч. 4 ст.291 КПК України. Так, прокурором зазначено про те, що як вбачається з долучених до обвинувального акта квитанцій про поштове відправлення, стороною обвинувачення було вжито заходів у передбачений законом спосіб для вручення захисникам та обвинуваченому копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, що є доказом виконання стороною обвинувачення вимог ст. 293 КПК України. Поряд з цим, апелянт зазначив про те, що сам факт заявлення у судовому засіданні стороною захисту клопотань про закриття кримінального провадження та повернення обвинувального акта, свідчить про обізнаність обвинуваченого та його захисників зі змістом обвинувального акта, викладеними у ньому обставинами, та дає підстави вважати про його отримання стороною захисту. Також апелянт указав, що кримінальний процесуальний закон не містить вимог щодо того, як повинен діяти прокурор у разі відмови обвинуваченого від отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Вважав, що небажання обвинувачених та захисників отримувати процесуальні документи жодним чином не свідчить про порушення їх прав, а зумовлено лише їх прагненням затягнути здійснення кримінального провадження. За наведених обставин, просив ухвалу скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 указав на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Так, захисник указав, що відсутність в обвинувальному акті конкретного часу, місця та дати вчинення ОСОБА_8 поставленого йому у вину кримінального правопорушення унеможливлює правильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Поряд з цим, захисник вважав, що відсутність додатків до обвинувального акта, наявність яких є невід`ємною складовою обвинувального акта, а саме розписок, якими підтверджується факт належного отримання стороною захисту та обвинуваченим копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування є перешкодою для призначення судового розгляду і є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Відтак, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи, викладені у ній та просив її задовольнити;

захисника, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу залишити без змін;

обвинуваченого, який також заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора;

представника потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу прокурора,

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право ухвалити рішення про повернення обвинувального акта прокурору у випадку, коли він не відповідає вимогам КПК України. Вимоги до обвинувального акта викладені у ст. 291 КПК України. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що додатки до обвинувального акта, необхідність надання яких передбачена ч.4 ст. 291 КПК України є невід`ємною складовою обвинувального акта. У зв`язку із цим, при перевірці дотримання стороною обвинувачення положень закону, які регламентують вимоги до обвинувального акта суд першої інстанції повинен перевірити наявність додатків, указаних у ч.4 ст. 291 КПК України. При цьому, на думку колегії суддів, зазначена перевірка повинна носити не формальний, а реальний характер, тобто суд повинен у межах наявних у нього даних перевірити факт виконання стороною обвинувачення тих дій, підтвердженням яких є документи, зазначені у ч.4 ст. 291 КПК України. Не проведення такої перевірки може призвести до наслідків, за наявності яких в подальшому суд повинен буде виконувати не властиві йому функції (вручати копії обвинувального акту, копії цивільного позову), або які будуть перешкодою для подальшого провадження (відсутність реєстру матеріалів досудового розслідування чи довідки про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження). Наведене указує на те, що не надання документів, передбачених ч.4 ст. 291 КПК України, чи надання таких документів, які не підтверджують факт вчинення процесуальних дій, що підтверджуються цими документами, є перешкодою для призначення судового розгляду і є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування. Між тим до обвинувального акта не долучено розписки ОСОБА_8 про отримання ним копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування. Судом першої інстанції встановлено те, що обвинувальний акт, цивільний позов та реєстр матеріалів досудового розслідування не були вручені обвинуваченому ОСОБА_8 . Направлення копій цих документів цінним листом на відомі адреси проживання ОСОБА_8 не вказує на факт вручення їх ОСОБА_8 , який повинен підтверджуватися відповідною розпискою. Наведене указує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам закону. За наявності цих обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи прокурора про те, що стороною обвинувачення було вжито заходів у передбачений законом спосіб для вручення захисникам та обвинуваченому копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак останні ухилялись від отримання копії вказаних документів є безпідставними, оскільки прокурором в суді апеляційної інстанції не наведено жодного доказу, який би підтверджував факт ухилення обвинуваченого та його захисників від отримання обвинувального акту, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування. Також є безпідставними доводи прокурора про те, що ним виконано вимоги ст.293 КПК України шляхом направлення копії обвинувального акту, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування на всі відомі адреси проживання обвинуваченого та його захисників поштою цінним листом, оскільки, матеріали провадження не містять доказів, які б підтверджували факт отримання обвинуваченим та його захисниками вказаних документів.

Поряд із цим, колегія суддів вважає не у повній мірі обґрунтованими доводи суду першої інстанції, які стосуються конкретності пред`явленого обвинувачення, не можливості у зв`язку із цим встановити місце закінчення вчинення злочину та правильно визначити підсудність розгляду справи.

Так, в обвинувальному акті викладені ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, а відтак і сформульоване відповідне обвинувачення. Втручання суду у це обвинувачення або надання йому правової оцінки на даній стадії кримінального провадження законом не передбачено. Щодо визначення місця закінчення злочину, то поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що злочин, вчинення якого поставлено у вину ОСОБА_8 є закінченим із моменту державної реєстрації власності придбаних відсотків у статутному капіталі ТОВ «АВС-ТРАНС». Місце вчинення цих дій у обвинувальному акті зазначене, що дає можливість суду першої інстанції вирішити питання належної підсудності цієї справи. Зазначені мотиви повернення обвинувального акту стороною обвинувачення при усуненні недоліків обвинувального акта враховуватись не повинні. Проте вони не можуть бути підставою для скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2021року, оскільки є такими, які відповідають вимогам закону, а мотиви суду в частині не вручення обвинуваченому копії обвинувального акта є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Підстав для скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2021року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000289 від 14.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2021року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 залишити без змін з урахуванням доводів, викладених в мотивувальній частині даної ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4