Справа № 587/2165/20
УХВАЛА
29 вересня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
його захисника адвоката ОСОБА_8
В провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом затвердженим прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по обвинуваченню ОСОБА_7 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про призначення додаткової психолого-психіатричної експертизи у даному кримінальному провадженні. Посилається на те, що відповідно до матеріалів, які були досліджені судом обвинувачений ОСОБА_7 є ВІЛ-інфікованою особою та страждає на гепатит, у зв`язку з чим, йому призначений лікарський препарат «Трастива», який він вживає протягом 20 років. При цьому він вказав, що після прийняття вказаного лікарського засобу у нього виникають запаморочення, галюцинації або стан збудження, що приводить до неконтрольованої поведінки та провалів у пам`яті. Вказала, що у висновку психолого-психіатричної експертизи не були досліджені питання впливу препарату «Трастива». А тому просила призначити додаткову психолого-психіатричну експертизу та з`ясувати наступні питання: 1) чи могло вживання препарату «Трастива» вплинути на психічний стан ОСОБА_7 під час конфлікту з ОСОБА_10 .? якщо так, то яким чином2) чи могло вплинути вживання препарату спільно з алкогольними напоями на психічний стан ОСОБА_7 та з якими наслідками? 3) чи міг ОСОБА_7 усвідомлювати свої дії та керувати ними під час конфлікту після вживання препарату разом з алкоголем?
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо призначення додаткової психолого-психіатричної експертизи. Зазначила, що у кримінальному провадженні проведено судово-психіатричну експертизу і є висновок, згідно якого обвинувачений міг усвідомлювати свої дії та керувати ним.
Потерпілі ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задовлення клопотання вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Суд, вислухавши думки учасників процесу, пояснення експертів, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Відповідно до ч.1ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до вимог ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до п.п.6, 8, 9, 10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 08 травня 2018 року №865, за формою проведення судово-психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною. За процесуальними ознаками судово-психіатрична експертиза може бути первинною, повторною, додатковою. За організаційними ознаками судово-психіатрична експертиза може бути одноосібною та комісійною.
Згідно з п.10 Порядку, предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
У п.16 зазначено, що за потреби отримати додаткові матеріли експерт подає клопотання про надання йому додаткових матеріалів та повертає органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), матеріали, надані для проведення експертизи.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що була проведена судово-психіатрична експертиза № 113 від 22 червня 2020 року за результатами обстеження психічного стану ОСОБА_7 . Під час встановлення відомостей про особу ОСОБА_7 було встановлено, що особа має захворювання цироз печінки, гепатит С., СНІД, ЧМТ. При цьому, посилався на погіршення зору останні два місяці, погіршення пам`яті, а саме не може згадати ім`я людей, все це ОСОБА_7 пов`язував з медикаментозним лікуванням СНІДу. Згідно висновку наявні у ОСОБА_7 індивідуально-психологічні особливості істотно не впливали на його поведінку в ситуації інкримінованого йому правопорушення , тобто не обмежували його здатність до змістовної оцінки та вольового контролю своїх протиправних дій під час вчинення кримінального правопорушення. На момент вчинення кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 суду пояснила, що під час проведення експертизи і на момент вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вказала, що інформація про те, що він тривалий час вживав препарат «Трастива» на даний висновок ніяким чином не вплине, оскільки він під час проведення експертизи був безпосередньо опитаний і не виявляв ознак хворобливого стану.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є психологом і під час проведення експертизи вивчала психічні функції обвинуваченого, його можливість мислення, волеві функції та пам`ять. ОСОБА_7 під час проведення експертизи послідовно, чітко ідентифікував простір, час свої дії , тобто на час дослідження і на час вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення був психічно здоровою людиною. Будь яких сумнівів його психічний стан у неї, як експерта не викликав.
Таким чином, у матеріалах кримінального провадження наявний висновок експерта щодо психічного стану обвинуваченого, де надані всі відповіді на поставлені запитання.
При цьому, суд вважає, що судово-психіатрична експертиза була проведена у встановленому законом порядку експертами, які мають на це право на підставі поданих матеріалів для виконання покладених на них обов`язків та несуть відповідальність за завідомо неправдивий висновок, яка встановлена законом.
Вищевказаний висновок експерта містить необхідну мотивацію та ґрунтується на відомостях, які експерти сприймали безпосередньо або які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. А тому, будь-яких сумнівів у суду не викликає.
За наведених обставин, підстав для проведення додаткової психолого-психіатричної експертизи суд не вбачає, і в задоволенні даного клопотання слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст.ст.332, 372 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про призначення додаткової психолого-психіатричної експертизи -відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1