Справа № 468/1406/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

05.11.2021 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000295, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000295, внесеному 28.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, про арешт автомобіля Ford Focus номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 28.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення 27.10.2021 року грошових коштів в сумі 8600 грн. з будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

28.10.2021 року в ході огляду слідчим був вилучений автомобіль Ford Focus номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 та на якому пересувались особи, в тому числі ОСОБА_7 , якій повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Прокурор вважає, що вказаний транспортний засіб може бути знаряддям або засобом вчинення кримінального правопорушення і вказаний транспортний засіб слід зберегти як речовий доказ, тому необхідно накласти на нього арешт.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 до суду не з`явився, на телефонні виклики за номером мобільного телефону, вказаному у клопотання та протоколі його допиту, не відповідав, тому з врахуванням скорочених строків розгляду вказаної категорії справ, він повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України та його неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

За такого, розгляд клопотання проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копію рапорту; копію заяви; копію протоколу огляду місця події від 27.10.2021 року; копію протоколу допиту потерпілої; копію заяви; копію протоколу огляду від 28.10.2021 року; копію доручення; копії протоколів допитів свідків; копію паспорта ОСОБА_8 ; копію реєстраційних документів на автомобіль; копію страхового поліса; копію протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.10.2021 року; копію повідомлення про підозру від 29.10.2021 року; копію протоколу допиту підозрюваного; копію ухвали слідчого судді від 01.11.2021 року; постанову про визнання речовими доказами від 28.10.2021 року), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на автомобіль з метою його збереження як речового доказу (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб з метою його збереження як речового доказу, оскільки він є знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що під час розслідування кримінального провадження був вилучений автомобіль Ford Focus н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 та який перебував у володінні ОСОБА_6 .

Вказаний транспортний засіб має значення речового доказу по кримінальному провадженню, він є необхідним для підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим постановою слідчого від 28.10.2021 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Слідчий суддя вважає, що вказаний транспортний засіб дійсно може бути речовим доказом вчинення крадіжки, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як можливе знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів клопотання слідує, що крадіжка у ОСОБА_5 могла бути вчинена особами, які пересувались на даному автомобілі та проживають в інших населених пунктах на значній віддаленості від місця події. Крім того, такий транспортний засіб був виявлений під час огляду місця події та в його салоні були виявлені та вилучені речі, які очевидно належали потерпілій (копія паспорта).

Також ч.2 ст. 167 КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення речей, які були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, тим самим відносячи такі речі до речових доказів по справі.
При цьому остаточна кваліфікація вказаної речі, як доказу по справі, має здійснюватись не слідчим суддею, а судом при розгляді кримінального провадження по суті та вирішенні питання про долю речових доказів.
Крім того, на час розгляду клопотання вилучений автомобіль як речовий доказ докладно не оглянутий, тому він має бути збережений в наданому стані для його докладного огляду відповідно до ч.2 ст. 100 КПК України.

Також на даному етапі слідчому судді не надано відомостей, що вжиття таких заходів забезпечення є неспівмірними чи порушить баланс інтересів досудового розслідування та володільця вилученого майна. Натомість відповідні передбачені ст. 170 КПК України заходи щодо арешту такого майна є такими, що ґрунтуються на законі, відповідають законній меті та інтересам суспільства та є необхідними для досягнення завдань, визначених ст. 2 КПК України.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вказане вище вилучене майно.
За такого клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000295, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford Focus 1.8 TDDI» н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який перебував у володінні ОСОБА_6 і був вилучений слідчим в ході огляду 28.10.2021 року та визнаний речовим доказом постановою від 28.10.2021 року.

Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: