ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретарів
судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000179 від 02 лютого 2013 року за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 травня 2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

за п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано за ч.4 ст.152 КК України у зв`язку із відсутністю події злочину.
ОСОБА_7 визнано невинуватим та виправдано за п.10 ч.2 ст.115 КК України у зв`язку із недоведеністю вини у вчиненні злочину.
Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 скасовано та звільнено з-під варти негайно в залі суду.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта, короткий зміст заперечення на апеляційну скаргу.
На вказаний вирок прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7

_____________________________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 722/169/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Провадження №11-кп/822/277/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України, і призначити йому покарання:

-за п.10 ч.2 ст.115 КК України у виді 15-ти років позбавлення волі;

-за ч.4 ст.152 КК України у виді 14-ти років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 15-ти років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 70873 грн., вирішити долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК.
Свої доводи обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки, у судовому рішенні не зазначено, чому районний суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші, а також висновки суду містять істотні суперечності.

Вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність незастосування до ОСОБА_7 п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України, які підлягають застосуванню.

Прокурор не погоджується з підходом районного суду щодо оцінки кожного доказу окремо, а не в сукупності та взаємозв`язку одне з одним, оскільки сукупність непрямих доказів у даному кримінальному провадженні відтворюють загальну картину злочинів, вчинених щодо ОСОБА_12 .

Апелянт вказує, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується рядом наявних у кримінальному провадженні доказів, однак суд першої інстанції у вироку неповно та невірно виклав показання учасників кримінального провадження, а також перекручено результати проведення слідчих дій та судових експертиз.

Посилається також на те, що судом не надано жодної оцінки тому факту, що свідками захисту є мати та рідна сестра ОСОБА_7 , які не погодилися на проведення судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфу, і відносно яких внесені відомості до ЄРДР за ч.2 ст.384 КК України за ознаками надання завідомо неправдивих показань.

Вказує, що судом не надано критичної оцінки показанням обвинуваченого щодо наявності тривалих статевих стосунків з ОСОБА_12 , оскільки він категорично заперечував цей факт на стадії досудового розслідування.

Крім того, звертає увагу на те, що судом у вироку не вирішено питання щодо стягнення процесуальних витрат на проведення судових експертиз та не вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, вважає, що сукупність доказів вказує на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України, а тому виправдувальний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню як необґрунтований.

На вказану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав заперечення, в якому просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

На підтримку своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження діяв у спосіб, передбачений законом, висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, розгляд кримінального провадження проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, будь-яких порушень норм матеріального права судом першої інстанції допущено не було.

Захисник вказує, що районний суд вірно встановив, що стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів наявності факту зґвалтування та вбивства ОСОБА_12 ОСОБА_7 .

Зокрема, на думку захисника, прокурором не спростовано того факту, що обвинувачений мав з потерпілою тривалі статеві стосунки, а також добровільний статевий зв`язок 12 квітня 2008 року.

Звертає увагу і на те, що районний суд вірно встановив, що в підтвердження вини обвинуваченого відсутні показання свідків-очевидців, а тому посилання прокурора на показання непрямих свідків не доводять вини ОСОБА_7 .

Стверджує, що стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами, що саме ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство ОСОБА_12 .

Крім того, зазначає, що посилання прокурора на неправдивість показань свідка ОСОБА_13 сестри обвинуваченого, а також матері обвинуваченого, було вірно відхилено судом першої інстанції, оскільки такі показання узгоджуються з поясненнями ОСОБА_7 та не спростовані іншими доказами.

Зрештою, вважає, що районний суд вірно встановив всі обставини справи, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що 13.04.2008 року у період часу з 01-ої до 03-ої години, він прийшов до помешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, де з метою вступу з нею у статеві зносини природним способом, долаючи опір потерпілої, завдав їй удар кулаком руки в область обличчя, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

У результаті зазначеного удару потерпіла ОСОБА_12 впала горілиць на підлогу у коридорі свого помешкання.

В подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, навалився зверху на неї та насильно утримуючи потерпілу за руки і притискаючи її до підлоги, вступив з нею проти її волі у статеві зносини природним способом, вчинивши вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_12 своїми геніталіями.

У результаті насильного утримання потерпілої за руки та в результаті насильницького статевого акту, у ході якого ОСОБА_7 вагою свого тіла притискав потерпілу до підлоги, він спричинив їй середньої тяжкості тілесні ушкодження, а також легкі тілесні ушкодження.

Одразу, після вчинення цих злочинних дій, ОСОБА_7 , продовжуючи застосовувати фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_12 , з метою протиправного позбавлення життя останньої, діючи умисно, почав завдавати їй удари колюче-ріжучим предметом по типу «ножа», зокрема, завдав один удар в область тулуба, чим спричинив легкі тілесні ушкодження, завдав ще один удар в область черевної порожнини, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, завдав удар в область шиї, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді садна лівої бокової поверхні шиї, та наприкінці, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зазначеним колючо-ріжучим предметом перерізав шию потерпілій в передній її частині, чим спричинив ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі і настання смерті потерпілої на місці події.

Смерть ОСОБА_12 настала від прижиттєво отриманої проникаючої різаної рани шиї з пошкодженням горлянки та зовнішніх сонних артерій, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі.

Після вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця його вчинення втік.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.152 КК України та п.10 ч.2 ст.115 КК України, тобто зґвалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки та умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), поєднане із зґвалтуванням.

За наслідками розгляду кримінального провадження суд першої інстанції дійшов висновку, що в судовому засіданні не встановлені достатні докази для доведення винуватості обвинуваченого, а судом вичерпані можливості їх отримання, що не дає суду можливість переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.152 КК України та п.10 ч.2 ст.115 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Прокурор та потерпіла підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Обвинувачений та захисники заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін вирок районного суду.

Мотиви Суду та обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження, дослідивши письмові докази та допитавши свідків і експертів, заслухавши учасників апеляційного провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині виправдувального вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення і мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та не навів переконливих мотивів, з яких дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

За клопотанням прокурора та за погодженням з учасниками апеляційного провадження, апеляційним судом, у відповідності до положень ч.3 ст.404 КПК України, повторно досліджено обставини, встановлені під час кримінального провадження.

Допитаний судом апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочинів не визнав та надав показання, згідно яких 12 квітня 2008 року він приїхав з заробітків з м.Москва (Російська Федерація) додому до батьків в с.Ломачинці. Коли він прийшов додому, в будинку була його матір, з якою вони протягом 2-3-х годин поспілкувалися. Після цього, близько 17 год., він пішов в гості до своєї рідної сестри ОСОБА_13 , що проживає в іншому кінці села. Дорогою до будинку сестри зайшов в магазин, де купив пиво та гостинці для свого племінника. В сестри в гостях вживав горілку близько 150-200 грамів, пробув там приблизно до 20 год., після чого пішов додому. Дорогою додому проходив повз господарство своєї сусідки ОСОБА_12 , яка в той час закривала хвіртку. ОСОБА_12 запросила його до себе в будинок, де в них відбувся добровільний статевий акт. Всього в ОСОБА_12 вдома пробув близько 15-ти хвилин. Після цього він пішов додому, де проживають батьки. Вдома взяв гроші та гостинці для свого товариша ОСОБА_14 , які йому передав батько з м.Москва, та пішов до ОСОБА_14 , який є його сусідом. Разом з ОСОБА_14 в подальшому вони пішли в бар, де відпочивали з іншими товаришами і однокласниками та вживали горілку. Бар працював до 00 год., тоді ж вони з ОСОБА_14 пішли додому, їх трохи підвіз на автомобілі ОСОБА_15 , по дорозі пили пиво. Після цього ОСОБА_14 пішов до себе додому, а ОСОБА_7 до себе. Вдома його зустріла матір, яка йому приготувала вечерю. До 03 год. ночі спілкувалися з матір`ю, доглядали коня, після цього він ліг спати. 13 квітня 2008 року близько 11 год. його розбудила матір, яка повідомила про те, що вбили ОСОБА_12 .

Зазначив, що через день після вбивства ОСОБА_12 його допитували працівники міліції в Ломачинецькій сільській раді та відібрали зрізи нігтів. Там він надавав пояснення і підписав протокол допиту. Про те, що був у загиблої вдома напередодні, міліції не повідомив, бо його про це не запитували. Вказав, що працівники міліції опитували його, і він розповів, де перебував напередодні, окрім того, що відвідував ОСОБА_12 . На запитання прокурора, чому не розповів про перебування вдома у ОСОБА_12 і статеві зносини з нею, чіткої відповіді надати не зміг. На наступний день після допиту він виїхав в м.Москву.

Вказав, що до приїзду з заробітків в квітні 2008 року не бачив ОСОБА_12 близько одного року. Зазначив, що перебував у статевих відносинах з ОСОБА_12 з 14-річного віку, відколи влаштувався на місцеву пекарню, перший статевий акт відбувся саме там. Вказав, що на момент вбивства йому було 22 роки, однак віку загиблої на той час не пам`ятає. Крім інтимних стосунків, жодних спільних інтересів їх не пов`язувало, крім дрібної допомоги по господарству. Зазначив, що за весь час статевих стосунків з ОСОБА_12 не помічав у неї фізіологічних особливостей тіла. Статевий акт завжди відбувався у одній позі з заду, загибла стояла на ногах задом до нього, нахилившись вперед. Охарактеризував ОСОБА_12 як мирну сусідку, з якою ніхто не сварився, вказав, що вона продавала спиртні напої, і до неї часто заходили з цього приводу чоловіки.

Про те, що мав статеві відносини з ОСОБА_12 , вперше дав показання в суді першої інстанції. Під час досудового розслідування не говорив про цей факт, оскільки йому було соромно. Про інтимні стосунки з ОСОБА_12 до того часу нікому не розказував, про це він розповів лише своїй рідній сестрі через понад рік після вбивства ОСОБА_12 , коли повернувся з заробітків з м.Москви.

Колегія суддів критично оцінює такі показання обвинуваченого, оскільки досліджені під час апеляційного розгляду докази у своїй сукупності спростовують такі свідчення ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_10 , допитана апеляційним судом, надала показання, що на момент вбивства 12 квітня 2008 року її матір ОСОБА_12 проживала одна в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області. Три-чотири рази на тиждень вони з чоловіком приїздили до матері з м.Новодністровська та допомагали по господарству. В день вбивства матері вона перебувала в м.Чернівці на екзаменаційній сесії, про вбивство дізналася від дружини свого брата по телефону. Зазначила, що на літні канікули залишала у ОСОБА_12 свою 9-річну доньку онуку загиблої, яка розповідала, що ОСОБА_7 до них в гості не приходив. З родиною ОСОБА_7 перебували в добросусідських відносинах, однак заперечила, що обвинувачений допомагав її матері по господарству. Також, спростувала твердження обвинуваченого про те, що ОСОБА_12 продавала алкоголь. Зазначила про те, що загибла працювала в дитячому садочку і категорично заперечила ймовірність статевих стосунків між нею та ОСОБА_7 через значну різницю у віці та через те, що в останнього на той час були стосунки з дівчиною. Вказала, що у ОСОБА_12 була сусідка, яка в неї часто ночувала, і в умовах сільського життя факт статевих відносин її матері з чоловіками неможливо було б приховувати. Звернула увагу на те, що у загиблої спереду на тулубі було доброякісне утворення розміром з кулак, і у разі неодноразового статевого акту в позі, про яку говорить обвинувачений, він мав би про це знати. Зазначила, що після смерті батька в 1997 році, ОСОБА_12 не мала стосунків з чоловіками та не бажала цього, дружила з чоловіком ОСОБА_16 , який помер майже за рік до її вбивства. Крім того, пояснила, що її матір об`єктивно не могла платити ОСОБА_7 грошові кошти по 150 грн. за статевий акт, оскільки її пенсія становила 450 грн., і з цих коштів ОСОБА_12 фінансово допомагала доньці і задовольняла свої побутові потреби.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_17 надав показання, згідно яких 12 квітня 2008 року вдень вони зустрілися з ОСОБА_7 , який прийшов до нього в гості, алкоголь вдень не вживали. Після цього ввечері вони разом пішли до бару, де вживали алкоголь ( ОСОБА_7 пив горілку і пиво), і удвох пішки повернулися додому близько 00:30 год. Вказав, що ОСОБА_15 не підвозив їх з бару. Додому ОСОБА_17 зайшов перший, оскільки його будинок був найближчим. Не бачив, куди далі пішов ОСОБА_7 . Про вбивство ОСОБА_12 дізнався вранці 13 квітня 2008 року. Про те, чи перебував ОСОБА_7 в стосунках з ОСОБА_12 , свідку не відомо. Не помічав, щоб ОСОБА_12 мала стосунки з чоловіками та не бачив, щоб до неї заходив хтось із чоловіків. У ОСОБА_12 алкоголь не купував і не чув про таку її діяльність.

Колегія суддів звертає увагу на розбіжності у показаннях свідка ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо того, чи підвозив їх ОСОБА_15 з бару на своєму автомобілі.

У районному суді свідок ОСОБА_15 надав показання, що не перебуває та не перебував ні в яких відносинах з обвинуваченим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_14 . Про обставини, які відбулися 13 квітня 2008 року, свідку не відомо, чи підвозив ввечері ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не пам`ятає.

Колегія суддів не надає іншої оцінки показанням цього свідка, аніж надав районний суд, крім того, зі слів прокурора, свідок ОСОБА_14 перебуває за кордоном і його місцезнаходження неможливо встановити, а тому апеляційним судом досліджено його показання, надані суду першої інстанції.

Допитана в апеляційному суді свідок ОСОБА_18 надала показання, що є матір`ю обвинуваченого. В суботу 12 квітня 2008 року близько 12 години ОСОБА_7 повернувся додому в с.Ломачинці з заробітків з Росії. Був одягнутий у джинсовий костюм та білі кросівки, у цьому ж одязі поїхав назад. Близько 17 год. він пішов в гості до сестри ОСОБА_13 . Приблизно о 20 год. він повернувся додому і пішов до ОСОБА_17 з гостинцями. Після опівночі ОСОБА_7 повернувся додому з бару, вони удвох вечеряли, доглядали коня та спілкувалися про заробітки та різне, після чого лягли спати близько 03 год. Вранці наступного дня вона прокинулись, пішла з сестрою доглядати хвору матір по сусідству, бачили, що в ОСОБА_12 закриті занавіски на вікнах. Близько 12 год. вона пішла до церкви, повертаючись додому, дізналась від сусідки про вбивство ОСОБА_12 , на її подвір`ї було багато людей та міліція. У вівторок 15 квітня 2008 року ОСОБА_7 поїхав назад на заробітки. В межах одного-двох тижнів ОСОБА_7 викликали до міліції, але він вже був за кордоном. Події дня, коли сталося вбивство, пам`ятає чітко, з точністю до години, однак про інші події того періоду не пам`ятає, зокрема, коли та з ким наступного разу приїздив ОСОБА_7 додому, про що розмовляли в інші приїзди тощо. Зазначила, що ОСОБА_7 є лівшею (шульгою).

Щодо відносин ОСОБА_7 з ОСОБА_12 вказала, що вони були сусідами і обвинувачений їй допомагав у господарстві, орав город. Про стосунки з особами жіночої статі ОСОБА_7 їй не розповідав. Під час досудового розслідування працівникам поліції про місце проживання ОСОБА_7 не пам`ятає, чи повідомляла. Від проходження допиту на поліграфі в суді першої інстанції відмовилася з релігійних переконань.

Свідок ОСОБА_13 , надала апеляційному суду показання, що є рідною сестрою обвинуваченого. 12 квітня 2008 року ОСОБА_7 повернувся додому в с.Ломачинці з заробітків з м.Москви, прийшов до неї в гості, приніс гостинці для дитини, вживав горілку в невеликій кількості з нею та її чоловіком. ОСОБА_7 був одягнутий у джинсовий костюм та білі кросівки. Зазначила, що ОСОБА_7 пробув у неї в гостях недовго, приблизно до 17 год., оскільки йому телефонували товариші, щоб зустрітися, і він поспішав на зустріч. Наступного дня вранці дізналась про вбивство ОСОБА_12 . Після цього пішли до матері в гості, біля будинку вбитої вже було багато працівників міліції. В цей час її чоловік з ОСОБА_7 поїхали до м.Новодністровськ, забрати меблі. ОСОБА_7 був вдягнутий у той самий одяг, виглядав спокійним. У вівторок, 15 квітня 2008 року ОСОБА_7 повернувся до Росії на заробітки.

З братом перебуває в дуже близьких стосунках, оскільки вони є двійнятами. Вперше ОСОБА_7 розповів їй про добровільні статеві відносини з ОСОБА_12 приблизно у вересні 2010 року, при цьому просив зберегти таємницю. Вказала, що на момент першого статевого акту ОСОБА_7 було приблизно 15 років, а різниця у віці з ОСОБА_12 становила понад 40 років. ОСОБА_12 платила ОСОБА_7 гроші за статевий зв`язок, по 150 грн. кожного разу, однак вона не помічала цих коштів у брата і він з нею не ділився. Під час досудового розслідування правоохоронним органам вона цю інформацію не повідомляла, а вперше повідомила в районному суді. Щодо наявності інших особистих стосунків ОСОБА_7 з дівчатами на той період, вказала, що обвинувачений з нею такою інформацією не ділився, однак станом на квітень 2008 року дівчини у нього не було. У суді першої інстанції відмовилась від перевірки її показань із застосуванням поліграфа, мотивуючи проблемами в сім`ї та емоційним станом.

Колегія суддів критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він мав регулярні статеві стосунки з ОСОБА_12 з дитинства, а також про те, що в них був добровільний статевий акт з загиблою о 20 год. 12 квітня 2008 року та оцінює їх як обрану лінію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Такі показання спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_17 , наданими в апеляційному суді, згідно яких ОСОБА_12 не мала стосунків з чоловіками протягом тривалого часу, та до неї в гості ніхто з чоловіків не заходив.

Спростовуються такі показання і поведінкою ОСОБА_7 , який одразу після зґвалтування та вбивства ОСОБА_12 не повідомив міліції про те, що був вдома у загиблої, де нібито в них був добровільний статевий акт, практично одразу після вбивства виїхав за межі України, надавав непідтверджені показання про те, що ОСОБА_12 торгувала спиртними напоями.

Сумнівними є твердження обвинуваченого про те, що він мав добровільні статеві зв`язки з 14-річного віку, ініціатором яких стала ОСОБА_12 , оскільки вперше такі показання ОСОБА_7 надав лише в суді першої інстанції, через 13 років після вчинення злочинів. Ці показання обвинуваченого колегія суддів оцінює як неправдиві з огляду на їх недоведеність жодними доказами.

Колегія суддів також критично ставиться до показань свідків ОСОБА_18 та

ОСОБА_13 (матері та рідної сестри обвинуваченого) та оцінює їх як створення штучного алібі з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Зокрема, свідок ОСОБА_18 під час допиту в апеляційному суді в дрібних деталях відтворила всі події 12-13 квітня 2008 року з точністю до години, однак на запитання суду про інші події та ситуації, які мали місце в той період, свідок відповісти не могла, вказавши, що пройшло багато часу і вона не пам`ятає.

При цьому, показання сестри обвинуваченого свідка ОСОБА_13 щодо обізнаності про інтимне життя ОСОБА_7 з загиблою, є непослідовними та суперечливими, оскільки і вона, і свідок ОСОБА_18 під час допиту вказували, що обвинувачений ніколи не ділився з ними деталями своїх стосунків з особами жіночої статі.

Колегія суддів також дослідила письмові докази у кримінальному провадженні та допитала експертів.

З протоколу огляду місця пригоди від 13 квітня 2008 року з ілюстраціями (т.1 а.п.16-30) встановлено, що місцем події є господарство ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області. У ході огляду, в житловому сараї (сінях) на підлозі виявлено напівоголений труп ОСОБА_12 , який лежав на спині, дещо повернутий на правий бік, обличчям догори, руки складені на грудях, зігнуті в ліктьових суглобах, ноги зведені між собою, дещо зігнуті в колінах, стопи опираються на підлогу.

Колегія суддів звертає увагу на позу та одяг виявленого трупа ОСОБА_12 , зокрема, на позу трупа горілиць із зігнутими в ногах колінами, підняту вище пояса нічну сорочку, оголеність нижньої частини тіла та відсутність спідньої білизни в останньої. У сукупності з виявленими у ОСОБА_12 тілесними ушкодженнями, висновками судово-медичних експертиз, роз`ясненнями експертів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 щодо механізму їх заподіяння, а також виявленою спермою ОСОБА_7 всередині піхви загиблої, ці обставини поза розумним сумнівом свідчать про вчинення обвинуваченим насильницького статевого акту нерозривно в часі з вбивством ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15 квітня 2008 року, об`єктом огляду є межа городу господарства ОСОБА_21 в с.Ломачинці Сокирянського району. Під час огляду місця події було вилучено рештки згорілих речей, які поміщені в картонну коробку (т.1 а.п.31).
Апеляційний суд зауважує, що з моменту вбивства ОСОБА_12 до виявлення її трупу пройшло близько 8-ми годин. Протягом цього часу ОСОБА_7 мав достатню можливість створити собі алібі для уникнення кримінальної відповідальності, а також знищити сліди кримінального правопорушення (знаряддя злочину, стерти сліди крові, спалити одяг).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №60 від 08 червня 2008 року (т.1 а.п.53-60), при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено: тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості переломи 4-5-го ребер справа по правій середньо-ключичній лінії (прямий тип) та 5,6,7,8-го ребер зліва, по лініях від передньо-пахвинної до задньо-пахвинної (непрямий тип), крововиливи в міжреберні м`язи та пристінну пліву в ділянках всіх вищевказаних переломів ребер, синці задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого зап`ястя, задньої поверхні лівого зап`ястя, в проекції кута нижньої щелепи зліва; легкі тілесні ушкодження непроникаючу колото-різану рану 10-го міжребір`я по лівій середньо-пахвинній лінії, садно лівої бокової поверхні шиї; тяжкі тілесні ушкодження проникаючу колото-різану рану лівої здохвинної ділянки черевної стінки з проникненням в ліву плевральну порожнину та пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої долі лівої легені; тяжкі тілесні ушкодження різану рану передньої поверхні шиї, повне пересічення обох ключично-сосцеподібних м`язів справа та зліва з пошкодженням яремних вен та зовнішніх сонних артерій, повне пересічення на рівні з`єднання правого ріжка під`язикової кістки, неповне пересічення (насічка) верхнього правого ріжка щитоподібного хряща. При судово-імунологічному дослідженні встановлено, що на тампоні з піхви трупа ОСОБА_12 знайдені сперматозоїди. При судово-цитологічному дослідженні встановлено, що в піднігтьовому вмісті ОСОБА_12 знайдено епітеліальні клітини, частина яких на лівій руці носить травматичний характер.

Висновком експертизи встановлено, що тілесні ушкодження настали внаслідок дії тупих твердих предметів або удару об такі, вірогідніше всього внаслідок травматичної дії кулака руки, на що вказує синець в проекції кута нижньої щелепи зліва, після чого потерпіла, вірогідніше всього впала на підлогу, що призвело до утворення синця задньої поверхні правого ліктьового суглобу. В послідуючому громадянка ОСОБА_12 , вірогідніше всього, перебуваючи в горизонтальному положенні тіла, утримувалась пальцями рук нападника за зап`ястя, що призвело до утворення синців правого та лівого зап`ясть і в цей же час відбулося притискання її тіла між двома площинами підлогою та тілом нападника, що призвело до утворення зламів ребер, на що вказують локалізація зламів згідно анатомічних ліній та механізм їх утворення. А з урахуванням того, що при судово-імунологічному дослідженні марлевого тампону з піхви покійної виявлено сперматозоїди, то не виключається можливість виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень при проведенні з потерпілою насильницького статевого акту.

Апеляційним судом допитано експерта ОСОБА_19 , який підтвердив складений ним висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 №60 від 23.05.2008 року. Роз`яснив складений ним висновок, зазначивши, що всі тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_12 прижиттєво. Вказав, що останньою було нанесено різану рану передньої поверхні шиї, що й призвела до смерті ОСОБА_12 . Експерт вказав, що тілесні ушкодження у виді переломів ребер виникли внаслідок притискання тіла потерпілої між двома площинами підлогою і тілом нападника. Вказав, що рана шиї нанесена зліва направо, а тому, у разі, якщо нападник був шульгою (лівшею), то він знаходився обличчям до обличчя з потерпілою. Враховуючи відсутність вертикальних патьоків крові на одязі та на ступнях загиблої, дійшов висновку про те, що смертельні поранення наносилися в горизонтальному положенні її тіла. Експерт був присутній під час огляду місця події та зазначив, що тіло вбитої було виявлено в такому ж положенні, в якому його було залишено після вчинення злочину, слідів волочіння чи переміщення тіла виявлено не було. Крім того, експерт ствердив, що відсутність тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів не може свідчити про відсутність насильницького статевого акту, однак такий статевий акт із загиблою відбувся, про що свідчить виявлена сперма всередині статевих органів останньої. Зазначив, що не надавав у районному суді показів про те, що при насильницькому статевому акті вхід до піхви потерпілої мав бути спазмований, що у свою чергу призвело б до розривів. На підставі проведеного дослідження, із врахуванням виявлених тілесних ушкоджень та механізмів їх заподіяння (синці в ділянці зап`ястя, переломи ребер), допускає, що вони могли виникнути під час насильницького статевого акту.

Апеляційний суд також дослідив висновок комісійної судово-медичної експертизи №163 від 26.10.2010 року, що був зроблений на основі висновку експерта №60 від 14.04.2008 року.

Експерт ОСОБА_20 , допитаний апеляційним судом, надав показання про те, що був у складі комісії, яка проводила комісійну судово-медичну експертизу (висновок №163 від 26.10.2010 року). Пояснив, що тілесні ушкодження, котрі були виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 , виникли незадовго до моменту настання смерті, визначити чітку послідовність заподіяння тілесних ушкоджень виявилось неможливим. Зазначив, що експертизу було проведено на основі матеріалів проведеної первинної судово-медичної експертизи, сумніви у достовірності яких виключаються. Вказав, що під час експертизи встановлено факт статевого акта, що відбувся із елементами еякуляції, про що свідчать сперматозоїди, виявлені в піхві загиблої. Наведене може свідчити як про добровільність статевого акту, так і про статевий акт проти волі потерпілої, однак без її спротиву (наприклад, внаслідок втрати свідомості). Щодо зламаних ребер загиблої та інших виявлених, експерт не виключив, що такі тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок натискання на них або «навалювання» іншої особи на загиблу, із врахуванням похилого віку ОСОБА_12 та крихкості її кісток. Зазначив, що немає підстав стверджувати про те, що труп ОСОБА_12 переміщували або змінювали положення її тіла після вбивства до моменту виявлення.

Сторона захисту заявила клопотання про допит апеляційним судом експерта ОСОБА_22 , однак, у зв`язку з неможливістю прибуття останнього до апеляційного суду, колегією суддів було допитано члена комісії експертів ОСОБА_20 . У ході допиту експерта та за його результатами захисники не заперечували проти показань експерта ОСОБА_20 та не наполягали на повторному виклику експерта ОСОБА_22 , а тому колегія суддів вважає такий допит належним доказом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що районний суд у вироку невірно виклав показання експерта ОСОБА_19 , який в судовому засіданні апеляційного суду заперечив викладені у вироку показання про те, що при насильницькому статевому акті вхід до піхви потерпілої мав би бути спазмований, що у свою чергу призвело б до розривів.

Крім того, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_7 є шульгою, а труп ОСОБА_12 після вбивства не переміщувався, що підтверджено показаннями експертів, колегія суддів вважає встановленим, що обвинувачений наніс потерпілій тілесні ушкодження та, зокрема, смертельну рану шиї, знаходячись в положенні обличчям до обличчя з нею.

Згідно протоколу добровільної видачі від 14 квітня 2008 року, ОСОБА_7 добровільно надав зрізи нігтів правої та лівої руки (т.1 а.п.40).

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи зрізів нігтьових пластин з китиць обох рук ОСОБА_7 №59 (т.1 а.п.107-108), в піднігтьовому вмісті ОСОБА_7 знайдено епітеліальні клітини, невелика кількість яких на лівій руці має травматичне походження. Присутність домішок клітин від особи з В (111) групою крові, в тому числі, від ОСОБА_12 не виключається.

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №71 від 24.04.2019 року, частина клітин, що знайдено в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_7 є травматичного походження та містить антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Дані антигени являються чужорідними для ОСОБА_7 і могли походити від особи (осіб), що містить(-ять) їх в своїй крові. Таким чином, неможливо виключити присутності клітин від трупа ОСОБА_12 (для якої антиген В є основним в крові) в піднігтьовому вмісті ОСОБА_7 . Клітини в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_7 не є травматичного походження та містять чужорідні для нього антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Хоча вони не носять травматичного характеру, присутність домішка клітин від трупа ОСОБА_12 в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_7 не виключається (т.8 а.п.207).

Згідно висновку додаткової судово-цитологічної експертизи №70 від 24.04.2019 року, в піднігтьовому вмісті з китиць обох рук ОСОБА_12 знайдено епітеліальні клітини, частина яких на лівій руці носить травматичний характер. Клітини, що є в наявності в піднігтьовому вмісті обох рук, містять антигени В та Н (О) ізосерологічної системи АВО. Антиген Н (О), враховуючи травматичний характер клітин в піднігтьовому вмісті лівої руки, міг бути принесений ззовні за рахунок клітин від особи з О (І) групою крові. В такому випадку, присутність клітин від ОСОБА_7 не виключається (т.8 а.п.209).

На підставі досліджених доказів колегія суддів встановила, що в піднігтьовому вмісті саме лівої руки обвинуваченого знайдено клітини ОСОБА_12 травматичного походження та в піднігтьовому вмісті ОСОБА_12 знайдено клітини ОСОБА_7 травматичного характеру, що свідчить про вчинення насильницьких дій обвинуваченим щодо потерпілої перед вбивством. Ці обставини свідчать про те, що потерпіла намагалася чинити опір ОСОБА_7 при здійсненні насильницького статевого акту та заподіянні тілесних ушкоджень.

Крім того, згідно протоколу виїмки від 06.05.2008 року, в приміщенні судово-імунологічного відділення ЧОБ СМЕ в м.Чернівці, по вул.Мусоргського, 9, було вилучено кров і тампон зі спермою з піхви від ОСОБА_12 (т.1 а.п.125).

Висновком молекулярно-генетичної експертизи №567 від 13.06.2008 року, встановлено ДНК, виділену з тампону з піхви від трупа ОСОБА_12 (т.1 а.п.130-137).

Висновком молекулярно-генетичної експертизи №917 від 17.12.2010 року встановлено, що сперма, виявлена на тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_12 , 1943 р.н., може походити від невідомої особи чоловічої генетичної статі (т.3 а.п.66-72).

Згідно протоколу про відібрання зразків для експертного дослідження від 31.08.2018 року, у ОСОБА_7 було відібрано зразки букального епітелію (т.8 а.п.157).

Відповідно до висновку експерта від 20.03.2019 року №793, генетичні ознаки клітин та сперматозоїдів, виявлених у піхвовому вмісті трупа ОСОБА_12 є змішаними, належать більше, ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.8 а.п.163-170).

Згідно копії картки обстеження та медичного огляду №116/11 військовозобов`язаного ОСОБА_7 , група крові останнього О (І) Rb+ позитивна (т.8 а.п.185).

Відповідно до протоколу про результати НСРД №2559т від 10.09.2019 року, у ОСОБА_7 було відібрано біологічні зразки слини (т.8 а.п.238-239).

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №992 від 10.10.2019 року, було встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 . Генетичні ознаки клітин та сперматозоїдів, виявлених у піхвовому вмісті трупа ОСОБА_12 , є змішаними, належать більше, ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 та зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.8 а.п.244-252).

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи, у ОСОБА_7 було відібрано зразки крові (т.8 а.п.293).

Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №1611 від 22.11.2019 року, кров від громадянина ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В (т.8 а.п.299-300).

Відповідно до висновку судово-біологічної експертизи №1202 від 19.12.2019 року, в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_7 . Генетичні ознаки слідів сперми та піхвового вмісту трупа ОСОБА_12 , є змішаними, належать більше, ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_12 та зразків крові і букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.8 а.п.361-369).

Обвинувачений стверджує про факт добровільного статевого акту з ОСОБА_12 , проте, досліджені докази поза розумним сумнівом підтверджують, що в ОСОБА_7 був саме насильницький природній статевий акт з ОСОБА_12 , що завершився еякуляцією.

Протоколом виїмки від 02.10.2008 року зафіксовано вилучення одягу, в який була одягнута ОСОБА_12 перед проведенням судово-медичного обстеження (т.1 а.п.141).

Згідно висновку медико-криміналістичної експертизи №221-мк від 10.10.2008 року, в момент нанесення ушкоджень лезо травмуючого знаряддя було обернене ліворуч. Відсутність пошкоджень на кофті та гольфі обумовлене зміщенням даних предметів одягу догори в момент спричинення ушкоджень потерпілій (т.1 а.п.143-147).

Згідно висновку додаткової медико-криміналістичної експертизи №219-МК від 23.11.2010 року, стійке повторення подібних слідоутворюючих ознак на всіх пошкодженнях свідчить про те, що останні причинені одним травмуючим знаряддям (т.3. а.п.74-79).

Наведеними доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_7 заподіював ОСОБА_12 тілесні ушкодження нерозривно в часі з її зґвалтуванням, оскільки одяг останньої був піднятий догори, а тулуб в ділянках нанесених ударів відповідно був оголений.

З дослідженої план-схеми та витягу з кадастрової карти вбачається взаємне розташування будинків потерпілої ОСОБА_12 із сусідніми будинками, із зазначенням вулиць та господарств осіб, які там проживають (т.5 а.п.91, т.8 а.п.205).

Даною план-схемою встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 є сусідами, і обвинувачений міг непомітно для ОСОБА_17 потрапити до господарства потерпілої. Витяг з кадастрової карти в свою чергу підтверджує той факт, що свідок ОСОБА_15 проживає в протилежній частині с.Ломачинці і об`єктивно не міг підвозити ОСОБА_7 та ОСОБА_17 з бару додому.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 05.11.2019 року №495, ОСОБА_7 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_7 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними (т.8 а.п.281-282).

Аналізуючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України є доведеною поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів з підстав непереконливості наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Стаття 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, доказування тих чи інших обставин злочину часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Таким чином, у даному випадку, винуватість ОСОБА_7 підтверджується сукупністю належних і допустимих непрямих доказів, з якими не узгоджуються непослідовні версії обвинуваченого та свідків захисту щодо обставин кримінального провадження, а тому досліджену сукупність доказів колегія суддів кладе в основу винуватості ОСОБА_7 як належні, допустимі, достовірні і достатні для визнання його вини.

На підставі викладеного, апеляційним судом встановлено і визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 13 квітня 2008 року у період часу з 01-ї до 03-ї години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до помешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: с.Ломачинці, Сокирянського району, Чернівецької області, де, з метою вступу з нею у статеві зносини природнім способом, долаючи опір потерпілої, завдав їй удар кулаком руки в область обличчя, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції кута нижньої щелепи. У результаті зазначеного удару потерпіла ОСОБА_12 впала горілиць на підлогу у коридорі свого помешкання, і тоді ОСОБА_7 , діючи умисно, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, навалився зверху на неї та, насильно утримуючи потерпілу за руки та притискаючи її до підлоги, вступив з нею, проти її волі, у статеві зносини природним способом, вчинивши вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_12 своїми геніталіями. У результаті насильного утримання потерпілої за руки та в результаті насильницького статевого акту, у ході якого ОСОБА_7 вагою свого тіла притискав потерпілу до підлоги, він спричинив їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-5 ребер справа по правій середньо-ключичній лінії (прямий тип), переломів 5-8 ребер зліва по лініях від передньо-пахвинної до задньо-пахвинної (непрямий тип), крововиливів в міжреберні м`язи та пристінну пліву в ділянках всіх вище перерахованих переломів ребер, а крім того, спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні правого ліктьового суглобу, задньої поверхні правого зап`ястя, задньої поверхні лівого зап`ястя.

Одразу, після вчинення цих злочинних дій, ОСОБА_7 , продовжуючи застосовувати фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_12 , з метою протиправного позбавлення життя останньої, діючи умисно, почав завдавати їй удари колюче-ріжучим предметом по типу «ножа», зокрема, завдав їй один удар в область тулуба, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани 10-го міжребер`я по лівій середньо-пахвинній лінії, завдав ще один удар в область черевної порожнини, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої здухвинної ділянки черевної стінки з проникненням в ліву плевральну порожнину та пошкодженням діафрагмальної поверхні нижньої долі лівої легені, завдав удар в область шиї, чим спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді садна лівої бокової поверхні шиї, та наприкінці, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зазначеним колючо-ріжучим предметом перерізав шию потерпілій в передній її частині, чим спричинив ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї, повного пересічення обох ключично-сосцеподібних м`язів справа та зліва з пошкодженням яремних вен та зовнішніх сонних артерій, повного пересічення на рівні з`єднання правого ріжка під`язикової кістки, неповного пересічення (насічки) верхнього правого ріжка щитоподібного хряща, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі і настання смерті потерпілої на місці події.

Після вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_7 з місця вчинення злочинів втік.

Смерть ОСОБА_12 настала від прижиттєво отриманої проникаючої різаної рани шиї з пошкодженням гордянки та зовнішніх сонних артерій, що призвело до виникнення гострої масивної зовнішньої кровотечі.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які утворюють ідеальну сукупність злочинів та передбачені:
- п.10 ч.2 ст.115 КК України (в редакції від 05.04.2001 року № 2341-III) умисне вбивство, поєднане із зґвалтуванням;
- ч.4 ст.152 КК України (в редакції від 05.04.2001 року № 2341-III) зґвалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання в межах санкцій вищевказаних статей, у відповідності до ст.65 КК України, колегія суддів враховує, що ним вчинено два особливо тяжкі злочини проти життя та статевої свободи особи.

Даними про особу обвинуваченого встановлено, що він вину у вчиненому не визнав, є осудним, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують покарання, колегією суддів не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, апеляційний суд визнає вчинення злочинів щодо особи похилого віку та вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочинів підтвердив як сам обвинувачений ОСОБА_7 , так і свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 .

Враховує колегія суддів також характер, спосіб та наслідки вчинення злочинів, а також посткримінальну поведінку обвинуваченого, який в 2008 році після вчинення злочинів покинув територію України, протягом тривалого часу уникав кримінальної відповідальності за скоєне, надавав неправдиві показання.

Із врахуванням наведене вище обставин, апеляційний вважає, що реальне покарання в межах санкцій ч.2 ст.115 (в редакції від 05.04.2001 року № 2341-III) КК України та ч.4 ст.152 (в редакції від 05.04.2001 року № 2341-III) КК України та остаточне покарання із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України колегією суддів не встановлено.

Долю речових доказів апеляційний суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з ОСОБА_7 підлягають стягненню витрати за проведення експертиз.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що виправдувальний вирок, постановлений судом першої інстанції, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки винуватість ОСОБА_7 є доведеною поза розумним сумнівом та підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами.

На підставі наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.409, ст.411 КПК України з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст.374, 404, 405, 407, 409, 411, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 травня 2021 року, яким ОСОБА_7 виправдано за п.10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст.115 КК України (в редакції від 05.04.2001 року № 2341-III) та ч.4 ст.152 КК України (в редакції від 05.04.2001 року № 2341-III) та призначити йому покарання:
-за п.10 ч.2 ст.115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі;
-за ч.4 ст.152 КК України у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.
Взяти ОСОБА_7 під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 29 грудня 2021 року.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання попереднє ув`язнення з 25 жовтня 2019 року по 28 травня 2021 року з розрахунку день за день.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-сліди рук, циліндровий механізм замка, вилучені при огляді місця події від 13.04.2008 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
-три ножі, вилучені при огляді місця події від 13.04.2008 року повернути власникам;
-рештки згорілих речей, вилучені при огляді місця події від 15.04.2008 року знищити;
-вилучений у ОСОБА_23 одяг, згідно протоколу добровільної видачі від 14.04.2008 року (т.1 а.п.37) повернути власнику;
-вилучений у ОСОБА_24 одяг, згідно протоколу добровільної видачі від 14.04.2008 року (т.1 а.п.38) повернути власнику;
-вилучений у ОСОБА_25 одяг, згідно протоколу добровільної видачі від 16.04.2008 року (т.1 а.п.39) повернути власнику;
-зрізи нігтів ОСОБА_7 (т.1 а.п.40) залишити в матеріалах кримінального провадження;
-зрізи нігтів ОСОБА_26 (т.1 а.п.41) залишити в матеріалах кримінального провадження;
-вилучені речі, згідно постанови від 18.04.2008 року (т.1 а.п.157) повернути власникам;
-вилучені речі, згідно постанови від 10.10.2008 року (т.1 а.п.159) повернути власникам;
-пластмасовий тубус з ватною паличкою зі зразками букального епітелію ОСОБА_7 , згідно постанови про визнання речовим доказом від 23.10.2019 року (т.8 а.п.285-286) залишити в матеріалах кримінального провадження;
-марлевий тампон з мазком з піхви трупа ОСОБА_12 зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-марлеві тампони та ватні палички з біологічними зразками інших осіб, згідно п.1 постанови про визнання речовими доказами від 22.01.2020 року (т.8 а.п.374-375) залишити в матеріалах кримінального провадження.
Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні, а саме:
-486 грн. 77 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 622-К від 07.05.2008 року;
-6342 грн. 60 коп. за проведення Одеським обласним бюро судово- медичної експертизи молекулярно-генетичної експертизи № 567 від 13.06.2008 року;
-1504 грн. 45 коп. - за проведення Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи молекулярно-генетичної експертизи №1008 від 10.10.2008 року;
-563 грн. 04 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 631 від 28.05.2009 року;
-225 грн. 12 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області трасологічної експертизи № 0236 від 17.02.2011 року;
-1591 грн. 92 коп. за проведення ДНДЕКЦ молекулярно-генетичної експертизи № 20-710 від 17.10.2012 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 62 від 05.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 53 від 04.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 58 від 05.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 49 від 04.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 56 від 05.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 60 від 05.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 51 від 04.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 57 від 05.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 59 від 05.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 50 від 04.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 54 від 04.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 52 від 04.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 55 від 04.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 61 від 05.05.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 307 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 304 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 300 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 308 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 310 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 312 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 311 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 318 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 320 від 20.12.2013 року;
-1108 грн. 80 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 114 від 30.04.2014 року;
-1108 грн. 80 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 115 від 30.04.2014 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 302 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 303 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 305 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 306 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 319 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 317 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 314 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 315 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 301 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 313 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 309 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 316 від 20.12.2013 року;
-1103 грн. 25 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 299 від 20.12.2013 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 433 від 02.11.2015 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 437 від 02.11.2015 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 436 від 02.11.2015 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 435 від 02.11.2015 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 434 від 02.11.2015 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 432 від 02.11.2015 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 431 від 02.11.2015 року;
-1384 грн. 95 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 430 від 02.11.2015 року;
-2230 грн. 80 коп. за проведення НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області молекулярно-генетичної експертизи № 782 від 15.12.2017 року;
-1180 грн. 51 коп. за проведення Вінницьким НДЕКЦ УМВС України молекулярно-генетичної експертизи № 792 від 20.03.2019 року;
-1180 грн. 51 коп. за проведення Вінницьким НДЕКЦ УМВС України молекулярно-генетичної експертизи № 793 від 20.03.2019 року;
-1180 грн. 51 коп. за проведення Вінницьким НДЕКЦ УМВС України молекулярно-генетичної експертизи № 992 від 10.10.2019 року;
-1372 грн. 79 коп. за проведення Вінницьким НДЕКЦ УМВС України молекулярно-генетичної експертизи № 1202 від 19.12.2019 року.
а, всього на суму 70 873 (сімдесят тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 22 коп. стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

29.12.2021 року
(дата засвідчення копії)