Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1354/21
Справа № 711/4683/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 05.07.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на постанову прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 05.07.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021.

Скаргу обґрунтовує тим, що постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури від 05.07.2021 року відмолено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021 року. Вважає вказану постанову необгурнтованою, такою,що постановлена на користь прокурорів які утримують наркобізнес і проституцію в коридорі на пожарному балконі біля його квартири. А тому вказана постанова підлягає скасуванню з зобов`язанням залучити ОСОБА_3 в якості потерпілого в кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021. Постільки факти вживання і реалізації наркотичних засобів і проституції мають місце з 2017 року то збитки мають великі розміри, як в матеріальному так і в моральному відношенні. Він має на праві власності квартиру АДРЕСА_1 в цьому будинку. Наркомани та проститутки не допускають його користуватися власністю з 2017 року і вимагають передати їм квартиру у користування, погрожують фізичною розправою.

На підставі наведеного просить поновити строк на оскарження постанови прокурора. Скасувати постанову прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури від 05.07.2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021 року та зобов`язати прокурора визнати його потерпілим.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали, додані до скарги та матеріали кримінального провадження №0000001 від 19.03.2021, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

19.03.2021 року до ЄРДР внесено відомості №0000001 за ч.1 ст. 317 КК України стосовно того, що згідно ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.03.2021 року ОСОБА_5 з 2017 року за адресою свого місця проживання, АДРЕСА_2 в коридорному приміщенні разом з невстановленими особами вживають наркотичні засоби та вчиняють інші протиправні дії.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області.

Постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 05.07.2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021 року відмовлено. Обгрунтовуючи вказане рішення, прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження факти, відображені в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення сусідом останнього не знайшли свого підтвердження. Крім того, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 не надано обґрунтованих підтверджуючих даних про завдання йому істотної шкоди внаслідок вчинення неправомірних, на його думку, дій сусідом останнього, підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні на даний час відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Статтею 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Так, об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України є здоров`я особи.

Об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 317 КК України, утворюють такі альтернативні дії: 1) організація місця для незаконного вживання, виробництва чи виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів; 2) утримання такого місця, або 3) надання приміщення із зазначеною метою.

Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч.1 ст.55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, заявником ОСОБА_3 до скарги не надано будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили, що на момент звернення із заявою про визнання потерпілим йому дійсно завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, як це передбачено ч.1 ст.55 КПК України.

Заявником не зазначено, в чому полягає спричинена йому шкода й не надано до суду жодного підтвердження таких аргументів, що засвідчували б очевидні ознаки спричинення йому шкоди, імовірних душевних страждань, переживань або фізичних страждань тощо, в розумінні положень ч.1 ст.55 КПК України. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги.

Дослідивши оскаржувану постанову, слідчий суддя дійшов до переконання, що вона винесена правомірно, із дотриманням положень ст.110 КПК України в частині зазначення змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування, та прокурором прийнято рішення про відмову у залученні як потерпілого, навівши достатньо вагомі підстави та мотиви для такого рішення з посиланням на положення КПК України.

Окрім цього, зважаючи на відомості про кримінальне правопорушення, які внесені до ЄРДР за відповідною заявою, заявником не наведено конкретних фактів та достатніх даних щодо заподіяння йому шкоди кримінальним правопорушенням, що є обов`язковою передумовою для визнання особи потерпілою, а відтак, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене, а також обставини, які зазначені ОСОБА_3 щодо залучення його до кримінального провадження як потерпілого, наявні у суду на час розгляду документи та матеріали кримінального провадження, то останні на даний час в силу положень ст.55 КПК України не є потерпілими у кримінальному провадженні.

Тому слідчий суддя вважає, що прокурор на даному етапі досудового розслідування правомірно прийняв рішення на підставі ч.5 ст.55 КПК України, через відсутність очевидних та достатніх даних щодо завдання шкоди особі.

За таких обставин приходжу до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 05.07.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021 року.

Слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку для звернення до суду із вказаною скаргою, оскільки такі строки ОСОБА_3 не пропущені.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 05.07.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000001 від 19.03.2021 року відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20.08.2021 року о 15:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1