Справа № 342/1208/21
Провадження № 1-кп/342/73/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000082 від 07.09.2021 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семаківці, Городенківського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який депутатом не обирався, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:
ОСОБА_4 проживає спільно із своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в одному житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , з якою він має спіль ний побут та пов`язаний сімейними відносинами. Починаючи із січня 2021 року між ОСОБА_4 та його мамою ОСОБА_5 , у зв`язку із зловживанням ОСОБА_4 спиртними напоями, склались особисті неприязні відносини, які супроводжуються постійними сімейними сварками, нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_4 відносно своєї матері ОСОБА_5 насильства в сім`ї. Зокрема, 30.06.2021 біля 14 год. 00 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , вчинив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживає за однією адресою. В ході конфлікту ОСОБА_4 висловлювався в її сторону нецензурними словами, тобто застосував домашнє насильство психологічного характеру стосовно ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.
Крім цього, 14.07.2021 біля 15 год. 00 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , вчинив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , з якою проживає за однією адресою, в ході якого висловлювався в її сторону нецензурними словами,тобто застосував домашнє насильство психологічного характеру стосовно ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.
Також, 25.07.2021 біля 15 год. 00 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , вчинив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , з якою проживає за однією адресою, в ході якого висловлювався в її сторону нецензурними словами, тобто застосував домашнє насильство стосовно ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.
За вище вказаними фактами працівниками відділення поліції №2 (м. Городенка), Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 04.08.2021 було складено та скеровано до Городенківського районного суду Івано-Франківської області протоколи про вчинення адміністративних правопорушень серії ВАБ №421321, ВАБ №421322 та ВАБ №421385, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Постановою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 від 27.08.2021 провадження у справах за вказаними протоколами об`єднано в одне провадження, а правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 1732 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 340 (триста сорок гривень).

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. Не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_4 знову вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 при наступних обставинах:
Так, 04.09.2021 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 черговий раз вчинив конфлікт зі своєю мамою ОСОБА_5 , під час якого, діючи умисно, застосовуючи психологічне насильство до ОСОБА_5 , яке полягало у висловленні словесних образ нецензурними словами та погрозами їй фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань, у зв`язку із чим вона звернулась до відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області із повідомленням про вчинення щодо неї сином ОСОБА_4 домашнього насильства, що відповідно зафіксовано у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.09.2021 та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст. 1261 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Унаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, що виразилось у не стійкій увазі, пасивній активності, неврівноваженості процесів збудження та гальмування в поведінці, егоцентричних особливостях, агресивності, депресивних станах та порушення сну.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється, запевнив, що більше такого не повториться. Ствердив, що вчиняв конфлікти з своєю матір`ю ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає, за які притягувався до адмінвідповідальності. Зазначив, що все що зазначено в обвинувальному акті відповідає дійсності. Наголосив, що вів себе неправомірно через те, що часто випивав і через це у нього виникали сварки з мамою ОСОБА_5 .. Під час вказаних конфліктів, ображав її нецензурними словами, погрожував їй фізичною розправою. Ствердив, що негативно ставиться до скоєного. Просив його суворо не карати. Зазначив, що на даний час не працює, особою, яка має групу інвалідності чи пенсіонером не являється.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій просила розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ст.126-1 КУпАП провести без її участі. Просить її сина ОСОБА_4 суворо не карати.
Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої, знайшла своє підтвердження.
Його дії за ст. 126-1 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини.
Обставиною, які обтяжують покарання судом не встановлено.
За місцем проживання органом місцевого самоврядування ОСОБА_4 характеризується негативно. На обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст.89 КК України раніше не судимий. На даний час не працює, неодружений, не являється пенсіонером та не являється особою, яка має групу інвалідності.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді органу пробації зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для суспільства та може зростати за умови відсутності постійної роботи, зловживання алкогольними напоями та спільним проживанням з мамою, перебуваючи з нею в довготривалих неприязних відносинах.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, те що обвинувачений не працює, не являється пенсіонером та не являється особою, яка має групу інвалідності, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, не одружений, відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засудженні своєї протиправної поведінки, пом`якшуючі покарання обставини, так як обтяжуючої не встановлено, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 200 годин громадських робіт, думку потерпілої щодо міри покарання, яка просила суворо обвинуваченого не карати, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді громадських робіт.

На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий тягар для обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи». Саме виконання громадських робіт змусить обвинуваченого усвідомити необхідність правомірної поведінки.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання - громадські роботи на строк 200 (двісті) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1