Справа № 125/793/20
Провадження №11-кп/801/65/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000489 від 10.12.2019 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Барського районного суду Вінницької області від 01.07.2021, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Ялтушків, Барського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, громадянина України, раніше судимого:
- 11 травня 2021 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на піставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком, 22.09.2021 ухвалою Барського районного суду скасовано звільнення від покарання з направленням для відбування покарання на 3 роки,
визнано винним у вчинені кримінального правопорушення та призначено покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирішено питання з накладеним арештом, речовими доказами та процесуальними витратами.

За участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 09 грудня 2019 року біля 17 год. 00 хв., перебуваючи в кімнаті № 308 гуртожитку ДНЗ "Барський професійний будівельний ліцей", в якій проживав потерпілий ОСОБА_11 , умисно, шляхом обману, маючи на меті умисел на заволодіння чужим майном, заздалегідь не маючи мети на повернення чужого майна, попросив у ОСОБА_11 його телефон мобільного зв`язку, бренду "Xiaomi", суббренду "Redmi", моделі "8-А" та універсальну мобільну батарею, марки "Xiaomi", моделі "Mi 2 S", щоб зателефонувати. Потерпілий ОСОБА_11 , довіряючи ОСОБА_8 , помилково впевнившись в добросовісності його дій, погодився на його прохання та передав останньому свій телефон. Після цього, обвинувачений ОСОБА_8 , маючи можливість вільно використовувати чуже майно, залишив приміщення гуртожитку та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 2862 грн 15 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Барського районного суду від 11.05.2021 у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом при призначені покарання ОСОБА_8 за двома вироками не була застосована ч. 4 ст. 70 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених у ній, та просить про скасування вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_8 та ухвалення нового вироку, так як суд не застосував ч. 4 ст. 70 КК України при призначені покарання, що стало наслідком неправильного застосування Закону при постановлені вироку та призначення м`якішого покарання, обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_10 , який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування в цілому судового рішення у провадженні не встановлено.

За таких обставин, вирок, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядається лише в частині призначення покарання.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі
вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є
рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак зазначені вимоги судом першої інстанції не було виконано.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., та в мотивувальній частині вироку зазначив, що хоча ОСОБА_8 засуджений вироком Барського районного суду Вінницької області від 11.05.2021, однак керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України не потрібно, оскільки згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

В роз`ясненнях п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку» від 29.06.1990 зазначається, що зміст резолютивної
частини вироку має бути викладено чітко і ясно, щоб при його виконанні не
виникло сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та
змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в
частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після
постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в
іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У
цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю
злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково
попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та
позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при
призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив
кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України до
постановлення попереднього вироку, тобто до 11.05.2021, у строк
покарання остаточно йому необхідно призначити у відповідності до вимог ч. 4
ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами,
передбаченими ч. 3 ст. 72 КК України, згідно якої основні покарання у виді
штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за
сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і
виконуються самостійно.

Таким чином, застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання за двома вироками є обов`язковою, а не застосування даної норми є істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

За наведених обставин, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з постановленням апеляційним судом нового вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , в частині застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Вирок Барського районного суду Вінницької області від 01.07.2021 щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання, та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Барського районного суду Вінницької області від 11.05.2021 у виді 3 років позбавлення волі з урахуванням ухвали Барського районного суду Вінницької області від 22.09.2021, та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Зарахувати в строк відбування покарання відбуте частково за вироком Барського районного суду Вінницької області від 11.05.2021.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4