В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Кобеляки, кримінальне провадження № 0000126 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, працюючого приватним підприємцем, не одруженого, маючого на утриманні 4 неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 влітку 2020 року, точної дати та часу не встановлено, на прохання посадових осіб приватного підприємства «Явір-2000», переслідуючи корисливий мотив, як організатор ініціював вчинення кримінального правопорушення, спрямовував і координував діяльність співучасників та забезпечував фінансування дій інших співучасників вчинення кримінального правопорушення, а саме крадіжки майна, що належить ТОВ Агрофірма «Добробут», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18.06.2021 року засуджені за даний злочин, за наступних обставин.

ОСОБА_4 влітку 2020 року, точного часу не встановлено, перебуваючи в селі Малий Тростянець Полтавського району Полтавської області разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , запропонував останньому отримати прибуток за вчинення крадіжки обладнання з сільськогосподарської техніки фірми «John Deere» на території відділення ТОВ Агрофірма «Добробут», яке знаходиться в селі Красне по вул. Шевченка, 38 Полтавського району Полтавської області. ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_8 запропонував своєму знайомому ОСОБА_9 допомогти у викраденні обладнання з сільськогосподарської техніки фірми «John Deere», оскільки останній обізнаний у роботі даної техніки та має навички роботи з нею. За успішно виконану роботу ОСОБА_8 пообіцяв ОСОБА_9 грошові кошти.

У середині серпня 2020 року ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в селі Малий Тростянець по вул. Лісова, 4 Полтавського району Полтавської області, розповівши детальний план вчинення крадіжки обладнання з сільськогосподарської техніки фірми «John Deere» з відділення ТОВ Агрофірма «Добробут». За виконану роботу ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надати по дві тисячі доларів США кожному.

Зазначені особи розприділили між собою ролі, згідно з якими ОСОБА_4 отримав роль організатора, як особа, що ініціювала вчинення кримінального правопорушення, спрямовувала і координувала діяльність співучасників та забезпечувала фінансування дій інших співучасників вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 взяли на себе ролі безпосередніх виконавців злочину.

18 серпня 2020 року близько 24 години ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Полтава по вул. Європейській, 187а, поблизу кафе «McDonald`s», зустрівся з ОСОБА_9 та разом сіли до автомобіля марки «Audi» моделі «A6» чорного кольору з іноземною реєстрацією під керуванням ОСОБА_10 та виїхали з м. Полтави до села Красне Полтавського району Полтавської області. Приїхавши до зазначеного населеного пункту, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 підійшли до огородженої парканом території відділення ТОВ Агрофірма «Добробут», де ОСОБА_8 спостерігав за охороною та іншими особами, а ОСОБА_9 зайшов на територію відділення ТОВ Агрофірма «Добробут», проник до кабіни самохідного обприскувача марки «John Deere 4730» з державним номерним позначенням « НОМЕР_1 », шляхом відчинення дверей заздалегідь підготовленим ключем, звідки, шляхом демонтажу кріплення, таємно викрав монітор із серійним номером PCGU2UK693465, заподіявши ТОВ Агрофірма «Добробут» матеріальну шкоду на загальну суму 55 303, 46 гривень.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернулися до автомобіля марки «Audi» моделі «A6» під керуванням ОСОБА_10 та в подальшому виїхали до м. Полтава, після чого вирушили до будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , з метою передачі останньому викраденого монітору із серійним номером PCGU2UK693465 та отримання винагороди за вчинення кримінального правопорушення.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 за викрадення монітору із самохідного обприскувача марки «John Deere 4730» із серійним номером PCGU2UK693465 заплатив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 близько 20 тисяч гривень кожному.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України організував таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті. Крім того, ОСОБА_4 показав, що за допомогою соціальної мережі Facebook він впізнав осіб, які були замовниками даного злочину та назвав їх прізвища.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, обмежився оголошенням характеризуючих документів на обвинуваченого.

Докази по справі не досліджувалися в зв`язку з тим, що суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження тих доказів, які ніким не оспорюються. При цьому учасникам судового провадження було роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених вище обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю і об`єктивно доведена в судовому засіданні.

Частина 3 статті 27 КК України передбачає, що організатором є особа, яка організувала вчинення кримінального правопорушення (кримінальних правопорушень) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування кримінально протиправної діяльності організованої групи або злочинної організації.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

ОСОБА_4 як організатор, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вчинення злочину, вирішив за попередньою змовою групою осіб вчинити крадіжку обладнання з сільськогосподарської техніки фірми «John Deere» на території відділення ТОВ Агрофірма «Добробут».

З метою реалізації свого злочинного плану та досягнення злочинного результату незаконного збагачення, ОСОБА_4 як організатор, розуміючи, що самостійно, без залучення інших осіб, не зможе досягти бажаного злочинного результату на отримання незаконних прибутків шляхом вчинення злочину на свою користь та на користь співучасників, розробив план готування і вчинення злочину.

Дана група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів щодо отримання наживи шляхом вчинення крадіжки, чіткою розробкою плану вчинення злочину, детальною підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей між співучасниками, підшукуванням місць переховування та збуту викраденого, а в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.

Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки він за попередньою змовою групою осіб організував вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 є приватним підприємцем, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При вирішенні питання про призначення покарання суд враховує, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому та готовий нести відповідальність.

Таким чином, із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає призначити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи тяжкість злочину та особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд вважає можливим застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 в період з 30.10.2021 по 31.10.2021 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину.

01.11.2021 року ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід тримання під вартою до 28 грудня 2021 року з визначенням застави в розмірі 68 100,00 гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

03.11.2021 року ОСОБА_4 звільнений з-під варти під заставу.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, та з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дію запобіжного заходу у вигляді застави слід залишити до набрання вироком законної сили.

У даному кримінальному провадженні директор приватного підприємства «Еверест О» ОСОБА_11 звернувся з цивільним позовом, у якому прохав стягнути з ОСОБА_4 на користь приватного підприємства «Еверест О» матеріальну шкоду в розмірі 451 946,96 гривень.

Представник цивільного позивача ОСОБА_7 подав заяву про залишення цивільного позову без розгляду.

Беручи до уваги заяву представника цивільного позивача, цивільний позов слід залишити без розгляду.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі була проведена судово-трасологічна експертиза, вартість проведення якої становить 653,80 гривень, а тому із ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати за проведення даної експертизи в сумі 653,80 гривень.

Керуючись статтями 349, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк відбування покарання час затримання та тримання під-вартою ОСОБА_4 з 30.10.2021 по 03.11.2021 включно.

Цивільний позов приватного підприємства «Еверест О» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 451 946,96 гривень залишити без розгляду.

Запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653,80 (шістсот п`ятдесят три грн. вісімдесят коп.) гривень за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя