КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 378/549/21 Провадження № 11-кп/824/4008/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000059 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Антонівка Білоцерківського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок Ставищенського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вироком Ставищенського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.
Також цим вироком вирішене питання щодо стягнення процесуальних витрат та речових доказів.

За доводами апеляційної скарги прокурор вважає вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Апелянт, посилаючись на положення ст. 53 КК України зазначає, що наведеною нормою закону чітко вказано про те, що єдиним виміром розміру покарання у виді штрафу є неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Поряд з цим, як вказує прокурор, призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу тільки із його визначенням у грошовій сумі без визначення його розміру у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на думку прокурора є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 в червні місяці 2021 року, точного часу дізнанням не встановлено виявила на своїй присадибній земельній ділянці домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , рослини маку, які вирішила не знищувати, а довести їх до стадії визрівання. З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне вирощування рослин маку, ОСОБА_6 всупереч вимог ч. 1 ст. 7, ч. 6 ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 15 лютого 1995 року № 61/95-ВР та ст. 7, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР незаконно вирощувала виявлені рослини маку шляхом прополювання і скошування бур`янів та підпушування ґрунту навколо вказаних рослин з метою доведення їх до стадії дозрівання. 17 липня 2021 року о 09 годині 40 хвилин під час проведення обшуку присадибної земельної ділянки домогосподарства ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 349 рослин, які згідно висновку експерта від 21 липня 2021 року за № СЕ-19/111-21/34505-НЗПРАП відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей та є рослинами виду мак снотворний.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 щодо задоволення апеляційної скарги не заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 та правильно кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування снотворного маку у кількості від ста до п`ятисот рослин.
Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченої, а також вид та розмір призначеного покарання ніким не оскаржується.

Судове рішення оскаржується лише в частині неправильного, на думку сторони обвинувачення, призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу без зазначення його розміру у співвідношенні до неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на положення ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції лише в межах цих вимог.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями ч. 1 ст. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, санкція ч. 1 ст. 310 КК України передбачає покарання від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до вимог ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Як вбачається із вироку, суд призначив ОСОБА_6 покарання в виді штрафу у розмірі одна тисяча сімсот гривень, без зазначення певної кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що розмір штрафу одна тисяча сімсот гривень, який призначений ОСОБА_6 , відповідає ста неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, що є мінімальним розміром штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 310 КК України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що не зазначення судом першої інстанції у вироку суми штрафу у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за умови, що його розмір не виходить за межі санкції статті, не є підставою для зміни вироку, оскільки таке застосуванням закону України про кримінальну відповідальність не можна вважати неправильним відповідно до ст. 413 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 30 липня 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4