Справа № 369/1239/22
Провадження №1-кс/369/187/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003184 від 09.12.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2021 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_11 та застосовуючи насильство до нього, яке не є небезпечним для здоровя потерпілого, штовхнув його в кут під`їзного приміщення, у результаті чого потерпілий втратив рівновагу та після чого ОСОБА_10 відкрито заволодів грошовими коштами потерпілого, які знаходились у задній кишені штанів останнього.

Після чого, ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 7600 гривень.

Відомості за даним фактом 11.07.2021 слідчим СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області внесено до ЄРДР за № 0003184 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

13.12.2021 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ відділу поліції Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підозрюється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вишневе, Бучанського (Києво-Святошинського) району, Київської області, українець, громадянин України, не одружений, маючий середню освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Підставами підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, та іншими доказами в своїй сукупності.

20.12.2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області скеровано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.12.2021 Києво-Святошинським районним судом Київської області справа №369/17931/21 винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_10 , та останньому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладено на нього наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , окрім як для явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) прибувати відразу на першу вимогу до слідчого Бучанського управління поліції ГУ НП в Київській області, до прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури в Київській області, слідчого судді чи суду;

3) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілим.

Однак, підозрюваний ОСОБА_10 порушив покладені на нього обов`язки, а саме:

1)29.12.2021 15:29:03 год. працівниками поліції відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, було перевірено місце проживання ОСОБА_10 , та встановлено, що двері до квартири ніхто не відчиняє, на неодноразові дзвінки останній не відповідає, що зафіксовано на грудну боді камеру поліцейського №90800;

2)05.01.2022 11:00:04 год. працівниками поліції відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, було перевірено місце проживання ОСОБА_10 , та встановлено, що двері до квартири ніхто не відчинив, на неодноразові дзвінки останній не відповідає;

3)09.01.2022 15:15:38 год. працівниками поліції відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, було перевірено місце проживання ОСОБА_10 , та встановлено, що перевірити адміннаглядного не представилося за можливе, оскільки двері до квартири ніхто не відчинив, телефон знаходиться поза зоною досяжності, що зафіксовано на грудну боді камеру поліцейського №90790.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_10 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В даному випадку ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину санкція статті за якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_10 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Аналізуючи ризик переховування в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має офіційного постійного місця роботи;
- підозрюваний не має на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто не має стійких соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою переховування;

- підозрюваний схильний до ухилення від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується неодноразовим відвідуванням працівниками поліції його місця проживання, де він був відсутній.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Реальним є і ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрюваному в ході розслідування стали відомі анкетні дані та місце проживання потерпілого та свідків, тому він буде впливати на них з метою зміни ними своїх показань.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_10 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, крім того останній порушив покладенні на нього обов`язки під час цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_10 необхідно змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту, та обрати його запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_10 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_10 , крім того, останній вже порушив покладені на нього обов`язки під час цілодобового домашнього арешту, слідчий просила суд задовольнити клопотання та змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Бучанського (Києво-Святошинського) району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, по строк досудового розслідування по вище вказаному кримінальному провадженню, а саме до 13.02.2022.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання, вважає його безпідставним та не обґрунтованим.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
У провадженні СВ ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0003184 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
13.12.2021 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим СВ відділу поліції Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за погодженням із прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.12.2021 у справі № 369/1239/22, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно із ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо підозрюваного допускається за наявності на те підстав для його зміни, а саме наявності нових обставин. Обов`язковою умовою зміни запобіжного заходу на більш тяжкий є доведеність того, що раніше застосований запобіжний захід, не забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного/обвинуваченого і наявна об`єктивна необхідність в застосуванні більш суворого запобіжного заходу.
Як визначено ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У клопотанні слідчим порушується питання щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на найсуворіший запобіжний захід, а саме тримання під вартою, оскільки існують певні обставини, які можуть слугувати підставами для зміни запобіжного заходу.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи на підтвердження доводів останнього, слідчий суддя вважає, що цілодобовий арешт у нічний час доби є стримуючим фактором для підозрюваного щодо вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки, слідчий та прокурор не довели, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не достатньо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.
Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003184 від 09.12.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1