Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/5142/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучену в ході проведеного 25.11.2021 року обшуку за місцем реєстрації керівника ТОВ «Галицька торгівельна компанія «Лемберг» - ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; документи з вільними зразками підпису ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 5 арк.
В обґрунтування клопотання вказав, що арешт зазначеного майна необхідний для забезпечення як речового доказу, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінально протиправних дій.
В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.
Власник майна у судове засідання не з`явився.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000052 від 10.02.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.15, ч. 5, ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом замаху службових осіб ТОВ «Галицька торгівельна компанія «Лемберг» ( ) на заволодіння коштами державного бюджету направлених на відшкодування з ПДВ шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до останніх завідомо неправдивих відомостей щодо придбання та реалізації тютюнових виробів.
25.11.2021 року, в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучене наступне: копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.; документи з вільними зразками підпису ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 5 арк.
25.11.2021 року, слідчим винесено постанову про визнання вилучених предметів речовими доказами у кримінальному провадженні №0000052 від 10.02.2021 року.
З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на вилучену в ході проведеного 25.11.2021 року обшуку за місцем реєстрації керівника ТОВ «Галицька торгівельна компанія «Лемберг» - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- копію паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк.;
- документи з вільними зразками підпису ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 5 арк.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5