Справа № 331/6912/21
Провадження № 1-кс/331/2087/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001083 від 09.12.2021 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

І. Короткий виклад клопотання.
Слідчим відділом відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0001083 від 09.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Слідчий СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а мобільний телефон «Samsung», модель «Galaxy J5» в корпусі чорного кольору з НОМЕР_1 , Imei2 НОМЕР_2 , з сім-картою «Водафон» № НОМЕР_3 , упаковано до паперового конверта, який було вилучено в ході огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 36.

ІІ. Позиція учасників розгляду клопотання.
Слідчий підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому надавши відповідну заяву про розгляд справи без його участі.
В судове засідання викликався ОСОБА_5 , як особа, за адресою якої вилучено майно, яке просить арештувати слідчий, однак на розгляд клопотання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
З огляду на необхідність збереження майна щодо якого розглядається питання про накладення арешту, до виконання ухвали з цього питання, відсутність клопотань про відкладення судового засідання з розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності власника майна.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.

ІІІ. Встановлені слідчим суддею обставини.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001083 від 09.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
08.12.2021 року невстановлена особа, знаходячись в КДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за адресою : м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, 36, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами. Сума матеріального збитку встановлюється.

08.12.2021 року було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Samsung», модель «Galaxy J5» в корпусі чорного кольору з НОМЕР_1 , Imei2 НОМЕР_2 , з сім-картою «Водафон» № НОМЕР_3 , упаковано до паперового конверта, що належить ОСОБА_5 , на яке просить накласти арешт слідчий.

IV. Досліджені докази.
При вирішенні клопотання слідчим суддею досліджено та враховано наступні докази:
протокол огляду місця події від 08.12.2021, де слідчим за адресою м. Запоріжжя, вул.. Перша Ливарна, 36 слідчим було виявлено та вилученомобільний телефон «Samsung», модель «Galaxy J5» в корпусі чорного кольору з НОМЕР_1 , Imei2 НОМЕР_2 , з сім-картою «Водафон» № НОМЕР_3 ;
витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001083 від 09.12.2021, де заявник вказує на вчинення кримінального правопорушення відносно нього шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами.
пояснення ОСОБА_5 від 08.12.2021

V. Нормативно-правове обґрунтування.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до п. 2 ч. 12 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

VI. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.
Матеріали клопотання містять інформацію, що дає обґрунтовані підстави вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, що може бути підставою для накладення арешту.
Матеріали додані до клопотання обґрунтовують можливу причетність ОСОБА_5 до вказаного кримінального правопорушення, а саме витяг з Єдиного реєстру досудового розслідуваня, та телефон, який був знайдений за місцем огляду події.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про які ідеться у клопотанні слідчого та є співмірними із завданнями, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням. З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України. Більш того, слідчим суддею враховується, що до проведення відповідних експертиз щодо вилучених предметів, необхідно накласти на них арешт.
Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом.
З цих підстав,
Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001083 від 09.12.2021року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung», модель «Galaxy J5» в корпусі чорного кольору з НОМЕР_1 , Imei2 НОМЕР_2 , з сім-картою «Водафон» № НОМЕР_3 , упаковано до паперового конверта.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1