В И Р О К
іменем України
20 жовтня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000131 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.04.2021 року, в денний час, ОСОБА_5 , який знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, через хвіртку проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав електронасос «Водолей БЦЛ З 0,5-40У», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 17/21 від 11.06.2021 - 2500 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах. Пояснив, що під час вчинення крадіжки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд визнає доведеним обвинувачення, що 16.04.2021 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через хвіртку проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів викрав електронасос «Водолей БЦЛ З 0,5-40У» вартістю 2500,00 грн.

Правова кваліфікація вказаного діяння ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, за якою суд визнає ОСОБА_5 винуватим.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК України розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Обираючи покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 не працює, не одружений, на утриманні дітей або непрацездатних осіб не має, за місцем проживання скарг не надходило, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виправлення, як мета покарання це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність претензій з боку потерпілої, усвідомлення наслідків скоєного правопорушення, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, особі обвинуваченого, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи,

Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,- УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № 1564/21 від 20.05.2021 у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.05.2021 на тимчасово вилучене під час огляду місця події 17.05.2021 майно, а саме: електронасос «Водолей БЦЛ З 0,5-40У».

Речові докази у кримінальному провадженні №0000131: електронасос «Водолей БЦЛ З 0,5-40У», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 - вважати їй повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку вручити негайно обвинуваченому, прокурору, інши учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: