ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2519/21 Справа № 199/1877/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одружений, працюючого в ТОВ РЕЦКОН на посаді директора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0002226,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору для приведення у відповідності до вимог КПК.
Рішення суду обґрунтовано тим, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки за результатами виклику останнього до суду шляхом надіслання повісток поштовим повідомленням на адресу проживання зазначеної в обвинувальному акті, однак жодної інформації щодо належного повідомлення про вручення судової повістки не надходило, що свідчить про порушення стороною обвинувачення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
При цьому суд зауважив, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджено прокурором 18.03.2020 року, про те як слідує з рапорту працівників поліції на виконання ухвали про привід, у АДРЕСА_2 зі слів сусідів відомо, що ОСОБА_6 не мешкає за вказаною адресою вже на протязі року. Тобто, вже на момент затвердження обвинувального акту ОСОБА_6 не проживав за адресою вказаною в обвинувальному акті.

В апеляції:
- прокурор просить ухвалу скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувальний акт повернуто судом з порушення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Зазначає, що в обвинувальному акті зазначено всі необхідні відомості, відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі і прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання обвинуваченого.

В матеріалах справи наявна розписка обвинуваченого від 20.03.2020 року про отримання копії обвинувального акту, жодної заяви від ОСОБА_6 про зміну свого місця проживання не надходило, тобто на момент направлення кримінального провадження до суду (18 березня 2020 року) процесуальним керівником встановлено місце проживання обвинуваченого.

Вказує, що згідно до ч. 1 ст. 323 КПК України на суд покладений обов`язок щодо вжиття заходів для забезпечення прибуття обвинуваченого до суду.

Вважає необґрунтованою позицію суду щодо неможливості оголошення в розшук обвинуваченого під час підготовчого судового засідання.

Заслухавши прокурора, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

У підготовчому судовому засіданні, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо документ містить положення, що суперечать одне одному; наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучені передбачені законом додатки.
Повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002226 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд першої інстанції послався на те, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого, зазначених в обвинувальному акті, оскільки за результатами виклику останнього до суду шляхом надіслання судових повісток поштовими повідомленнями на його адресу проживання судом встановлено, що ОСОБА_6 за зазначеною в обвинувальному акті адресою не проживає, що свідчить про порушення стороною обвинувачення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, та дійшов висновку про те, що на момент затвердження обвинувального акту ОСОБА_6 вже не проживав за адресою, вказаною в обвинувальному акті.
Проте такий висновок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 - АДРЕСА_2 , на момент його затвердження 18.03.2020 року до нього долучені письмові розписки від 20 березня 2020 року про отримання копій обвинувального акту обвинуваченим і його захисником.

Окрім того, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 надійшов до місцевого суду 24.03.2020 року, в матеріалах справи наявна повістка на адресу обвинуваченого, яка була зазначена в обвинувальному акті, згідно журналу судового засідання від 18.05.2020 року обвинувачений був присутнім у судовому засіданні, яке було за ініціативою суду відкладено на 04.06.2020 року, що також підтверджується письмовими розписками обвинуваченого про отримання ним пам`ятки про його права та про повідомлення його про слухання справи, ОСОБА_6 знаходиться в розшуку СБУ з 04.08.2020 року, а ухвала про повернення обвинувального акту постановлена вперше 12.02.2021, вдруге 30.07.2021 року, що не відповідає загальним засадам кримінального провадження щодо дотримання розумності строків розгляду справ (ст. 7, 28 КПК України), у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт складений в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого є такими, що не відповідають дійсності.
Саме по собі знаходження обвинуваченого у розшуку не тягне за собою повернення обвинувального акту щодо нього прокурору на підставі його невідповідності п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому правові підстави для його повернення прокурору відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у суду першої інстанції були відсутні, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та його апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала про повернення обвинувального акта прокурору - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.03.2021 року порушене питання щодо необхідності повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, прокурору з тих самих підстав вже було вирішено, ухвала суду першої інстанції скасована та призначений новий розгляд в місцевому суді.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4