Справа № 950/2081/21
Провадження № 1-кп/950/246/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000214, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.09.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України, уродженець м. Прилуки Чернігівської області; освіта середня спеціальна; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше судимого:

- 27.09.2009 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 6 місяців;

- 27.10.2009 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- 21.09.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва по ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 25.01.2013 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 28.12.2018 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- 06.03.2019 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. 395 до покарання у виді арешту на строк 1 місяць. На підставі ч. 1 ст. 71 ст. 72 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком Лебединського районного суду від 28.12.2018 року та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 день. Звільнений 05.02.2020 року по відбуттю строку покарання;

- 24.11.2020 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
30.08.2021 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшов до домогосподарства по АДРЕСА_3 , де раніше проживав. В цей час у нього виник корисливий умисел, спрямований на протиправне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, таємно з корисливих мотивів, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника сусіднього господарства, переліз через паркан, яким огороджене господарство АДРЕСА_4 та яке належить ОСОБА_5 , тобто проник до іншого сховища. З території господарства АДРЕСА_4 ОСОБА_3 виніс належне ОСОБА_5 майно, а саме п`ять автомобільних радіаторів, загальною вартістю 716,16 грн., яким розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ОСОБА_5 вартістю 716,16 грн., вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення, та його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро покаявся. Суду пояснив, що в той день в кінці серпня 2021 року він прийшов до господарства по АДРЕСА_3 з метою копати картоплю. У сусідньому господарстві АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 організував СТО, а тому він ( ОСОБА_6 ) знав, що на території того господарства є металобрухт. Оскільки в той час він з дружиною та дитиною проживали у квартирі, яку винаймали, йому необхідно було сплачувати комунальні послуги і таке інше, він вирішив узяти з території господарства № 30 наявний там металобрухт. Для цього він переліз через паркан, підійшов до гаража, де зберігалися старі радіатори узяв п`ять таких радіаторів, які перекинув через паркан на територію свого господарства а у подальшому здав на металобрухт. При цьому просив суворо його не карати, вказав на те, що на даний час працює, хоча і неофіційно, має нормальний дохід та можливість утримувати сім`ю. На його утриманні перебуває трирічна донька та дружина, яка на даний час вагітна. Також зазначив, що із потерпілим усе вирішив, оскільки відпрацював останньому завдану шкоду.

Ураховуючи визнання вини обвинуваченим, зважаючи на те, що учасники судового розгляду не оспорювали обставини, викладені в обвинувальному акті, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи його даних.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів з урахуванням особи винного, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вчинений ОСОБА_3 злочин, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є тяжким.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність претензій з боку потерпілого; перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітньої доньки та вагітної дружини.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що він має судимість, однак за місцем проживання характеризується нейтрально, зі слів працює неофіційно через що має можливість утримувати сім`ю; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи наведені дані суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 міру покарання відповідно до санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі.

При цьому, враховуючи окрім тяжкості вчиненого злочину, розмір завданої шкоди, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, наявність утриманців, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та звільнення його від покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов не заявлений. Питання речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, загальний розмір яких згідно з довідкою Сумського НДЕКЦ складає 514,86 грн.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном у 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: п`ять автомобільних радіаторів системи охолодження, передані на зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 514,86 грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1