Справа № 495/8852/21
№ провадження 1-кс/495/2590/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
26.10.2021 до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.303 КПК України, в якій вона просила:
- визнати бездіяльність слідчого СВ Білгород - Дністровського РВП ГУНП в Одеській області щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001070;
- зобов`язати процесуального керівника Білгород - Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснити контроль над виконанням ухвали суду.
Короткий виклад змісту поданої скарги.
02.09.2021 до чергової частини Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про зникнення мати ОСОБА_4 ОСОБА_5 . Відомості за зазначеним повідомленням внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за №0001070 за ч.1 ст.115 КК України.
Станом на дату звернення до слідчого судді зі скаргою ОСОБА_3 не набула статусу потерпілої, у зв`язку з чим звернулась до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.
Позиції сторін.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву за вхідним №ЕП-6092/21-Вх у якому просила скаргу розглядати у її відсутність.
Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений, надав до суду матеріали кримінального провадження №0001070.
Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно з ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні здійснюється, у тому числі, слідчим суддею (п.18 ч.1 ст.3 КПК України) та регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Як вбачається з матеріалів скарги, 18.10.2021 року ОСОБА_3 подано заяву слідчому СВ БілгородДністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про залучення її до кримінального провадження №0001070 у якості потерпілої, оскільк вона є першим близьким родичем ОСОБА_5 .
Всупереч вимогам ст.220 КПК України слідчим замість вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 було направлено лист за вихідним №63/Є-1853 від 20.10.2021 у якому слідчим зазначалось, що клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілої зареєстровано за №Є-1853 від 18.10.2021р обліку вхідної кореспонденції відділу, розглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000670 разом з наданими додатками. Також у відповіді слідчим зазначалось, що кримінальне провадження зареєстроване за фактом того, що 02 вересня 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин з б/в «Гаваї», котра розташована за адресою: вулиця Лазурна 94, смт.Затока, Кароліно-Бугазька ОТГ. Білгород-Дністровський район, Одеська область, на пляж пішла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не повернулась. Відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності кримінальної кваліфікації - ч.1 ст. 115 КК України (умисне вбивство), однак за відсутності складу даного злочину, так як факт стосується безвісти зниклої особи в ЄРДР окремо зазначено саме таку статистичну відмітку «Зникнення безвісти». Тим самим розгляд клопотання ОСОБА_3 не можливо проводити у відповідності ст.220 КПК України, так само як і визначати Вас учасником процесу передбаченого ст.55 КПК України.
Дослідивши відповідь слідчого про неможливість визнати ОСОБА_3 потерпілою слідчий суддя приходить до думки, що слідчим не наведено належних обставин, які б свідчили про наявність очевидних підстав вважати, що заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, яку не можливо визначити як потерпілу.
Відповідно до положень ч. 1 і 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов. Набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється лише на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі, зокрема подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У відповідності до п. 33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст.34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Разом з тим слід зазначити, що зобов`язання слідчого винести постанову про визначення особи потерпілим у кримінальному провадженні не відноситься до повноважень слідчого судді, оскільки відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень.
Частиною другою ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, в тому числі, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора та зобов`язання вчинити певну дію.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність розглянути у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку клопотання ОСОБА_3 від 18.10.2021 про визнання її потерпілою, на підставі чого клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 55, 220, 303, 306-307 КПК України, -
У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.303 КПК України, яка виразилась у невизнанні потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001070 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноваженого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0001070 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 18.10.2021 про визнання її потерпілою у відповідності до положень ст.ст. 55, 220 КПК України.
У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1