Справа № 338/255/13-к
Провадження № 11-кп/4808/134/22
Категорія ст. 539 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ: ОСОБА_3 (головує), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2021 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2013 року,

в с т а н о в и в :
1. Зміст ухвали суду першої інстанції та встановлені обставини.
1.1. Ухвалою суду у задоволенні заяви ОСОБА_6 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2013 року відмовлено.

1.2. Суд першої інстанції, з огляду на те, що дійшов висновку, що жодних сумнівів і протиріч, які би перешкоджали виконанню згаданого вироку, немає і будь-яких додаткових рішень (ухвал) для забезпечення виконання вироку не потрібно.

1.3. Встановлені обставини.
У ході досудового розслідування кримінального провадження №0000152 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 18 січня 2013 року було накладено арешт на майно ОСОБА_6 , виявлене та вилучене 23 серпня 2012 року під час обшуків, проведених в гаражних приміщеннях, які знаходяться в АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_6 , та за адресою проживання ОСОБА_6 в с. Саджава Богородчанського району, на підставі постанов Калуського міськрайонного суду.

Було виявлено та вилучено матеріальні цінності, серед яких є продукція торгової марки «Stihl» та «Лукойл», яка незаконно розповсюджувалась, етикетки, бочки та ємності в яких зберігались оливи, а також грошові кошти.

12.06.2013 вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 229 КК України, і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 5100 грн з конфіскацією і знищенням продукції, яка маркована, як продукція торгівельної марки «STIHL» та «Лукойл». Вирок набрав законної сили 07.05.2014.

Зазначеним вироком вирішено долю речових доказів та ухвалено:

Речові докази моторну оливу в загальній кількості 959,5 літрів, яка зберігається в трьох металевих бочках ємкістю 200 л. маркованих торговою маркою «Лукойл» та у пластмасовій тарі: каністрах ємкістю 1,5 л., маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло М10Г2К» в кількості 83 шт.; каністрах ємкістю 5 літрів маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло М10Г2К» в кількості З шт.; каністрах ємкістю 10 л. маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло М10Г2К» в кількості 2 шт.; в каністрах ємкістю 1,5 л. маркованих торговою маркою «Лукойл моторное масло «М6з10Г1» в кількості 40 шт.; в каністрах ємкістю 10 л. «Лукойл моторное масло «М6з10Г1» в кількості 1 шт., а також вилучені етикетки з нанесеним торговим знаком «Лукойл» із маркуванням «М6з10Г1» в кількості 284 шт. та «М10Г2Л» в загальній кількості 220 шт. - знищити.

Речові докази - продукцію, марковану під торгову марку «STIHL» в загальній кількості 258 літрів, а саме: пластмасові ємкості об`ємом 1 л. в кількості 20 шт., які марковані наклейкою «STIHL»; пластмасові ємкості об`ємом 0,5 л. в кількості 76 шт. без наклейок, з оливою червоного кольору; металеву бочку ємкістю 200 літрів з оливою червоного кольору, а також вилучені наклейки в кількості 40 шт. марковані торговою маркою «STIHL» - знищити.

Грошові кошти в сумі 6852 грн та 100 Євро, вилучені в ОСОБА_6 і передані на зберігання ВФЗБО УМВС України в Івано-Франківські області з метою забезпечення цивільних позовів залишити арештованими до набрання вироку законної сили.

Усе інше майно, арештоване відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 18.01.2013 (справа №344/597/13-к) за вироком суду, підлягало поверненню ОСОБА_6 .

Вирок набрав законної сили 06.08.2013 і був звернутий Богородчанським районним судом до виконання.

Зокрема, 13 вересня 2013 року ОСОБА_6 направлено копію вироку від 12 червня 2013 року для отримання ним майна арештованого відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 18 січня 2013 року.

Згодом, за наслідком касаційного перегляду та повторного розгляду апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого 07.05.2014 вирок суду був змінений в частині цивільного позову про стягнення з ОСОБА_6 на користь ТзОВ "ЛЛК Україна" процесуальних витрат пов`язаних із залученням спеціалістів. В решті вирок залишено без змін.

24.01.2014 постановою головного державного виконавця відділу ДВС Богородчанського управління юстиції закінчено виконавче провадження стосовно виконання вироку в частині конфіскації та знищення продукції торгівельної марки «STIHL» та «Лукойл».

06.06.2014 ОСОБА_6 подано суду заяву про повторну видачу двох копій вироку суду від 12.06.2013 та ухвали Апеляційного суду від 07.05.2014 з метою подання до відділу фінансового забезпечення УМВС в Івано-Франківській області для повернення арештованого майна згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 18.01.2013.

13.06.2014 ОСОБА_6 власноручно отримав у суду вказані процесуальні документи.

З того часу до серпня 2021 року жодних заяв чи звернень ОСОБА_6 з приводу невиконання вироку суду в частині повернення арештованого майна не надходило.

09.08.2021 ОСОБА_6 через систему Електронного суду подав суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, у якій одночасно просив зобов`язати ГУНП в Івано-Франківській області негайно повернути йому майно: гаражі № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_2 , гаражні приміщення на території Богородчанського ринку у смт. Богородчани, житловий будинок по АДРЕСА_3 , приміщення на авторинку ТОВ «Карбон», що в с. Угринів Тисменицького району. При цьому вказував, що у грудні 2020 року звертався до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про повернення цього майна.

У зв`язку з надходженням такої скарги, Богородчанський районний суд 28.08.2021 надіслав безпосередньо на адресу ГУНП в Івано-Франківській області копію ухвали Івано-Франківського міського суду від 18.01.2013 та копію вироку суду з метою вжиття заходів по поверненню ОСОБА_6 арештованого майна, яке не було предметом конфіскації за вироком.

Водночас 28.08.2021 ОСОБА_6 повторно подав суду заяву, у якій просив вирішити подану заяву як клопотання про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку від 12.06.2013.

Зі змісту поданої заяви, працівниками Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, згідно з заявами ОСОБА_6 , не було повернуто належне йому майно, на яке ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.01.2013 накладено арешт та яке вироком від 12 червня 2013 року ухвалено повернути йому.

Будь-яких інших додаткових відомостей щодо цього заявник не подав.

На розгляд клопотання судом першої інстанції ОСОБА_6 не з`являвся, що, в свою чергу, позбавило суд першої інстанції можливості з`ясувати, які саме перешкоди і зі сторони яких конкретно органів чи посадових осіб виникли при виконанні вироку.

2. Доводи апеляційної скарги:
- ухвала незаконна, прийнята з істотним порушенням п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»;

- суд помилково не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що вимоги про повернення вилучених в межах кримінального провадження грошових коштів, документів та речей, повинні вирішуватися у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом;

- у вироку Богородчанського районного суду від 12.06.2013 суд не визначив конкретного переліку речей, які підлягають поверненню.

Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити його клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Богородчанського районного суду від 12.06.2013.

2.1. Щодо строку апеляційного оскарження.
ОСОБА_6 оскаржив цю ухвалу з пропуском встановленого строку, який клопотав поновити.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.02.2022 клопотання задоволено, строк на апеляційне оскарження ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2021 року поновлено.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.
В апеляційний суд ОСОБА_6 та прокурор не з`явились, про причини суд не повідомили. З огляду на війну в державі апеляційний суд уважає необхідним розглянути апеляційну скаргу на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для прийняття рішення.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково.
По-перше. У своїй заяві (а.п. 8 т. 3) ОСОБА_6 просив повернути йому конкретне майно: гаражі № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_2 , гаражні приміщення на території Богородчанського ринку у смт. Богородчани, житловий будинок по АДРЕСА_3 , приміщення на авторинку ТОВ «Карбон», що в с. Угринів Тисменицького району, яке арештоване відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 18.01.2013 (справа №344/597/13-к).

Відповідно, суд першої інстанції у своєму рішенні мав дослідити обставини, на які посилався заявник, і дати конкретну відповідь щодо конкретних речей, повернення яких вимагає ОСОБА_6 .

Цього суд не зробив, у матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді від 18.01.2013 (справа 344/597/13-к) про арешт майна, з приводу якого спір. Тобто, основний процесуальний документ, на підставі якого майно вилучене, відсутній і предметом дослідження не був.

По-друге. Невірною є вказівка в рішенні на те, що повернути речі можна в порядку КАСУ.

Речі були арештовані в кримінальному провадженні і їх доля теж повинна визначатися порядком КПК (ПВПВС від 05.12.2018).

Зробити це можна тільки за наслідками належно проведеного нового судового розгляду, позаяк апеляційний суд за приписами ст. 404 КПК не може самостійно встановлювати ті обставини, які не були досліджені та оцінені судом першої інстанції.

Окрім того, рекомендації звернутись до суду порядком КАС не є ефективним способом захисту ні з точки зору швидкого поновлення власника в порушених правах, ні з точки зору процесуальної економії.

По-третє. Суд зазначив, що жодних сумнівів і протиріч, які б перешкоджали виконанню вироку немає і якихось інших судових рішень не потрібно.

Це не так.

ОСОБА_6 є законним володільцем (власником) арештованих речей і не може їх собі повернути. Його право власності захищене ст. 41 Конституції України. З правової точки зору немислимим є становище, коли власник не може здійснити свої правомочності щодо майна.

Це і є основним протиріччям, яке суду першої інстанції належало вирішити.

Усунути вказані недоліки можна тільки шляхом нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 370, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2021 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2013 року скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5