В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000376, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2021 року, за обвинуваченням громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Монастирийська Тернопільської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, має 2 повнолітніх дітей, освіта вища, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 124 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2021 року близько 18 години 00 хвилин, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник побутовий конфлікт. В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в обличчя дружини ОСОБА_4 , після чого почав наносити своїй рідній доньці ОСОБА_7 удари руками в область голови, тулуба та почав її душити, внаслідок чого остання була позбавлена можливості чинити опір з метою припинення протиправних дій відносно неї, та перебувала в обстановці, яка загрожувала її життю та здоров`ю.

В цей час, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані необхідної оборони, з метою припинення протиправних дій відносно ОСОБА_6 , що виразились в задушенні її рідної доньки ОСОБА_7 та з метою недопущення загрози життю та здоров`ю останньої, взявши з кухонної поверхні ніж, належним чином не оцінивши засоби захисту та нападу, перевищуючи межі необхідної оборони, діючи умисно, нанесла своєму чоловікові ОСОБА_6 один удар вказаним ножем в область живота, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки зліва з ушкодженням м`яких тканин і великого сальника, які відповідно до висновку експерта №245 від 16.08.2021 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що були небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

25 серпня 2021 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості. Підозрювана ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, тобто в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 124 КК України у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Кримінальне правопорушення за даним обвинувальним актом є нетяжким злочином.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання обвинувачена ОСОБА_4 відповіла «так».

Після роз`яснення ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ст. 124 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання нею угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття у вчиненні злочинів та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченої суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є уродженкою м. Монастириська Тернопільської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України.

Захисник обвинуваченої також наполягав на її затвердженні.

Потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що не заперечує проти укладення даної угоди, до матеріалів справи долучено відповідну його письмову заяву.

Обвинувачена погодилася на призначення узгодженої міри покарання та наполягала на затвердженні угоди судом.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 25 серпня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Визначене угодою покарання обвинуваченій відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті, та буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 25 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0000376, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2021 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 124 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 2059,44 грн (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень 44 коп.).

Речові докази: кухонний ніж із пошкодженою дерев"яною ручкою із кухонного приміщення, що знаходиться у камері зберігання речових доказів, - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1