В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі:

судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9 липня 2019 року за № 0004194 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дібрівськ, Зарічненського району Рівненської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, вдови, не працюючої, не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

Приблизно о 12 годині 30 хвилин 9 липня 2019 року ОСОБА_4 перебуваючи на порозі кімнати №127, що за адресою: м. Рівне, вул. Відінська,10, під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно нанесла один удар по пальцях правої руки дерев`яною ніжкою з-під стільчика ОСОБА_8 ..

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді скальпованої рани 1-го пальця правої кисті, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала.

Суду пояснила, що вона умисно не наносила дерев`яною ніжкою з під стільчика одного удару по пальцях правої руки потерпілій у вказаний вище час та день. Зазначила, що приблизно о 12 год. 30 хв. 9.07.2019 знаходилась у кімнаті ОСОБА_9 .. Коли ОСОБА_8 зайшла до кімнати, у них виникла сварка з приводу не повернення нею боргу для потерпілої. Намагалася виштовхати ОСОБА_8 із кімнати. Чи отримувала ушкодження пальця під час цих дій потерпіла, вона не бачила.

Заявлений цивільний позов потерпілої не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Погодилась із позицією свого захисника в судових дебатах, щодо винесення судом виправдувального вироку та відмови повністю у задоволенні позову потерпілої.

Крім показань обвинуваченої, доказами її вини в інкримінованому правопорушенні, є докази, що досліджувались судом, які є належними та допустимими, оскільки вони були отримані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України та в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, потерпіла ОСОБА_8 , суду дала пояснення, що раніше позичила 100 доларів США ОСОБА_4 .. Пройшов час, стала останній говорити про необхідність повернення боргу. Приблизно о 12 год. 30 хв. 9.07.2019 року, знаючи, що обвинувачена перебуває у кім. 127 де проживає ОСОБА_9 , зайшла до цієї кімнати, де крім ОСОБА_4 була сусідка ОСОБА_9 та її неповнолітній син. З обвинуваченою виник конфлікт з приводу повернення боргу. Відразу обвинувачена взяла в свою руку ніжку з під дерев`яного стільчика, яка знаходилась в кімнаті, та нанесла нею їй удар по правій руці, а саме по пальцях, та відразу стала йти кров з рани. Після чого вийшла із кімнати, зателефонувала до поліції, куди написала заяву про заподіяння тілесних ушкоджень, звернулась за медичною допомогою до ЦМЛ м. Рівне, де зробили ренген знімок. Тривалий час їй боліла рука, не змогла належно працювати на роботі кухарем.

Підтримала заявлений цивільний позов, просила його задовольнити повністю. Щодо призначення покарання обвинуваченій, покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що у встановлений вище час та день, знаходилась із своїм сином та ОСОБА_4 у своїй кімнаті. Не бачила безпосередньо як обвинувачена спричинила тілесні ушкодження потерпілій, однак підтвердила, що ОСОБА_4 брала палицю (ніжку від стільця) яка була у її кімнаті та замахувалась на ОСОБА_6 .. Рану на пальці потерпілої побачила на наступний день. Знає про конфлікт між обвинуваченою та потерпілою, який виник із за боргу в сумі 100 доларів США.

Так, із витягу АРМ 102 слідує, що заявник ОСОБА_6 звернулась до правоохоронного органу- поліції, із повідомленням про отримання 09.07.2019 тілесних ушкоджень від ОСОБА_4 (а.к.п.10,11).

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2019 слідує, що у вказаний день ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження руки від дій ОСОБА_4 (а.к.п.12).

Висновком експертів №530, 530/Д-616 судово - медичних експертиз потерпілої ОСОБА_6 від 5.08.2019,5.09.2019, підтверджується отримання останньою тілесних ушкоджень у вигляді: скальпованої рани 1-го пальця правої кисті, яке могло утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 09 липня 2019 року і згідно п.2.3.3 «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 №6, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Судово медичні дані встановлені при судово медичній експертизі ОСОБА_6 , в частині механізму виникнення тілесного ушкодження, не суперечить показам, даним нею при проведенні слідчого експерименту 12 серпня 2019 року (« ОСОБА_10 взяла в свою руку ніжку з під дерев`яного стільчика, яка лежала в квартирі ОСОБА_11 та нанесла їй удар нею по правій руці, а саме пальцях. У неї відразу пішла кров з руки. Після розповіді потерпіла ОСОБА_6 , розмістила та на статистові показала, яким чином ОСОБА_4 нанесла їй удар дерев`яною ніжкою з під стільчика по пальцях правої руки»).(а.к.п.25,26,52,53).

Із дослідженого протоколу проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події від 12.08.2019 підтверджується, що потерпіла послідовно розповіла та вказав про обставини, місце спричинення тілесних ушкоджень, показала механізм їх нанесення обвинуваченою ОСОБА_4 у встановлений час та день (а.к.п.27-28).

Суд виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу ухвалення виправдального вироку щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , то вони не заслуговують на увагу.

Не визнання обвинуваченою своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд розцінює як намагання останньої уникнути відповідальності за вчинене.

Згідно з частиною 2 ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Отже, дослідивши докази в судовому засіданні, суд, дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 , взявши в руку дерев`яну ніжку з під стільчика, спричинила ним тілесні ушкодження потерпілій при встановлених вище обставинах, при цьому усвідомлювала свої дії та передбачала настання шкідливих наслідків для потерпілої.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення відносився до кримінального проступку.

Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин відповідно до ст. 66, 67 КК України, покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась. (а.к.39-45)

Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, відомості про особу ОСОБА_4 , яка не зробила належних висновків із скоєного, враховуючи думку прокурора, сторони потерпілої, їй слід призначити необхідне та достатнє покарання для виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень, у виді 150 годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Витрати на залучення експерта та інші процесуальні витрати відсутні.

Письмові речові докази необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження, інші речові докази відсутні.
Потерпілою в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ОСОБА_6 просить суд стягнути із ОСОБА_4 на її користь 32 гривні в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 гривень завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

На думку суду вказаний цивільний позов потерпілої підлягає до задоволення частково.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведена матеріальна шкода потерпілої підлягає задоволенню, оскільки спричинення її такої шкоди підтверджується належним письмовим доказом товарним чеком № 68 від 17.07.2019.

Відповідно до п.1 ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної лади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Отже, обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди в зв`язку із ушкодженням здоров`я цивільного позивача (потерпілого), покладається на ОСОБА_4 як на особу, яка вчинила інкриміноване діяння.

Суд вважає, що в зв`язку із кримінальним правопорушенням, потерпілій спричинено моральну (немайнову) шкоду, яка пов`язана із ушкодженням її здоров`я.

Зокрема, від дії кримінального правопорушення ОСОБА_6 , отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що підтверджується названими вище доказами.

Моральна шкода полягає у її душевних стражданнях з приводу ушкодженням здоров`я при наведених вище обставинах. Довелося додатково докладати зусилля для лікування отриманої травми. Потерпіла (цивільний позивач) була позбавлена можливості належно в звичний спосіб, в повну силу працювати на роботі - кухарем у ФОП ОСОБА_12 , допомагати своїй сім`ї, двом дітям один з яких не повнолітній.

Виходячи з наведених доводів, принципу розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням ступеня вини обвинуваченої, її матеріального стану, яка не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є працездатною, оцінену позивачем моральну (немайнову) шкоду в грошовій сумі, суд зменшує її стягнення із 30 000 гривень до грошової суми в 7 000 (сім) тисяч гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженою у вільний від роботи чи навчання час, безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Громадські роботи ОСОБА_4 відбувати не більш як чотири години на день.

Запобіжний захід - ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Письмові речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 32 (тридцять дві) гривні в рахунок відшкодування майнової шкоди та 7 000 (сім) тисяч завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

В решті стягнення заявленої моральної шкоди, - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1