Справа № 450/1357/17
У Х В А Л А

22 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в колегіальному складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

представників потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні № 0000197 від 20.02.2017р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 - п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 -п.п.1, 5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27-ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України

клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 30 жовтня 2021 року, завершити розгляд кримінального провадження неможливо.

Зазначає, що обґрунтованість пред`явленого обвинувачення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування письмовими доказами, які досліджені судом, та показаннями свідків, допитаних в судових засіданнях. Вона базується на сукупності прямих та непрямих доказів у справі. Вказує на визначені ст.178 КПК України обставини, які слід врахувати при вирішенні даного клопотання, на продовження існування ризиків, що були підставою для застосування і продовження запобіжного заходу обвинуваченому. Зокрема, на ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших осіб, пов`язаних з кримінальним провадженням, ризики переховування обвинуваченого від суду, які з врахуванням особи обвинуваченого є суттєвими. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи, наведені у письмовому клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечив проти клопотання прокурора.

Його захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора і наведених у ньому мотивів.

Ознайомившись з поданими клопотанням, заслухавши думку учасників процесу щодо заявлених клопотань, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання обвинуваченого під вартою неодноразово продовжувався судом у встановленому порядку та завершується 30.10.2021 року. До вказаного часу розгляд даного кримінального провадження завершити неможливо, оскільки не досліджено всі докази сторони захисту, не допитано свідків, клопотання про одночасний допит яких задоволено судом.

Наведені прокурором у клопотанні докази на підтвердження факту і обставин вчинення злочинів, причетності обвинуваченого ОСОБА_7 до їх скоєння свідчать про подальше існування обґрунтованого обвинувачення у вчиненні цих злочинів.Твердження обвинуваченого та його захисника про необґрунтованість пред`явленого обвинувачення, неправильність правової кваліфікації дій не спростовують обґрунтованості обвинувачення.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді поставлення волі або довічного позбавлення волі. З врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та ризики незаконного впливу на інших обвинувачених, потерпілих, свідків не зменшилися і є надалі значними.

Суд виходить із принципу забезпечення захисту інтересів суспільства, які переважують правило поваги до особистої свободи, оскільки життя людини є найвищою цінністю, а ОСОБА_7 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні вмисного вбивства трьох осіб, замаху на вбивство інших осіб.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване стосовно до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення.

Суд вважає доцільним продовження обвинуваченому у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На переконання суду, застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним вище ризикам, які продовжують існувати. Крім того, суд приймає до уваги те, що до обвинуваченого ОСОБА_7 за клопотанням його захисника застосовано заходи забезпечення безпеки у виді окремого тримання протягом всього часу перебування під вартою у Львівській УВП №19.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 те, що ризики, які були підставою для обрання і продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не минули та не зменшилися, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, враховуючи принцип безпосереднього дослідження показань, може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, на співучасників інкримінованого злочину, суд вважає, що слід продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд вправі при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення злочину із застосування насильства та який спричинив загибель 3 людей і 1 людина отримала тілесні ушкодження, суд у відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України вважає за недоцільне визначати обвинуваченому заставу.

Керуючись ст.ст.176-178,181,182,183,194,196,331,376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернівці, громадянину України, українцю, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 31 жовтня 2021 року по 29 грудня 2021 року включно.

Копії ухвали скерувати в Львівську УВП (№19) Державної пенітенціарної служби України за місцем утримання обвинуваченого, прокурору у даному провадженні для контролю.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена у встановленому порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченим, який утримуються під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 26.10.2021 року о 14,00год.

Головуюча суддя ОСОБА_19 -Шумська

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3