Справа № 183/6832/21
№ 1-кп/183/660/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000525 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.02.1996 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 206 КК України (ред.1961 року), засуджений до позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 14.02.1997 року по відбуттю покарання;
- 15.06.1998 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 206 КК України (ред.1961 року), засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 13.02.2002 року по відбуттю покарання;
- 28.05.2004 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.289, ст. 69, ч.3 ст.289, ст. 69, ст. 70 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 17.01.2008 року по відбуттю покарання;
- 17.03.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 249 КК України, засуджений до обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 30.05.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України засуджений до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 05.02.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2011року до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі;
- 15.09.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинає покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.2014 року до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 10.08.2017 умовно - достроково на 1 рік 4 місяці 27 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

21 серпня 2021 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 . В цей момент ОСОБА_4 побачив автомобіль, марки «ВАЗ», моделі «2106», синього кольору, який належить ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищевказаним автомобілем.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 серпня 2021 року приблизно о 10.02 годині ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитися поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вчиняючи злочин повторно, підійшов до автомобілю марки «ВАЗ», моделі «2106», синього кольору, всупереч волі власника відчинив незачинені водійські двері, сів у салон автомобілю, де за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалення, завів транспортний засіб та поїхав з місця вчинення злочину, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2106», синього кольору, який належить ОСОБА_5 , після чого розпорядився вищевказаним транспортним засобом на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, зазначивши, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Додав, що транспортний засіб повернуто власнику. У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 289 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.
Однак, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів не перебуває, шкода потерпілому відшкодована, шляхом повернення майна, потерпілий не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з максимальним іспитовим строком, без конфіскації майна, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням, без конфіскації майна буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 686,48 грн. (висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/28503АВ від 10.09.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- мобільний телефон марки «Xiaomi», золотого кольору залишити за належністю обвинуваченому ОСОБА_4 .
- транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 686 гривень 48 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1