Справа № 467/116/22
Провадження № 1-в/467/24/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вузлова Тульської області Росії, засудженого вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 червня 2016 року за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 30 серпня 2016 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 червня 2016 року залишено без змін.
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Захисник ОСОБА_4 клопотання засудженого ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі, зазначив, що засуджений зробив для себе належні висновки під час відбуття покарання, бажає захищати державу у воєнний час.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність прокурора, у задоволенні заяви прохав відмовити.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
ОСОБА_3 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 червня 2016 року за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання за даним вироком зараховано строк тримання під вартою за період з 11 березня 2016 року по 02 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 30 серпня 2016 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 червня 2016 року залишено без змін та на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк тримання під вартою за період з 11 березня 2016 року по 30 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання: 11 березня 2016 року. Кінець строку: 20 вересня 2022 року.
З досліджених матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 11 березня 2016 року.
Під час тримання у СІЗО м.Кіровоград порушень вимог встановленого порядку утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 08 жовтня 2016 року утримувався в СІЗО м.Миколаїв, де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.
З 24 жовтня 2016 року відбуває покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія» (№ 83) Миколаївської області.
Під час відбування покарання засуджений не залучався до робіт з благоустрою установи, про що свідчить довідка установи відбування покарання від 23 лютого 2022 року за № 91.
Відповідно до довідки установи відбування покарання від 23 лютого 2022 року за № 91 засуджений ОСОБА_3 був працевлаштований: тельферистом- прибиральником згідно наказу №39 від 31 жовтня 2016 року; каменотесом згідно наказу №4 від 31 січня 2017 року; каменотесом згідно наказу №7 від 28 лютого 2018 року. З 2019 року по 2022 рік не працевлаштований.
Відповідно наданої ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» характеристики від 23 лютого 2022 року засуджений характеризується як такий, що не працевлаштований, на заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує. За весь час відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, останнє стягнення - 22 лютого 2022 року у виді суворої догани (виявлено та вилучено електроспіраль кустарного виготовлення). Допущені порушення виражались у зберіганні заборонених предметів. На даний час стягнення частково погашені у встановленому законом порядку. Має 1 заохочення. Згідно ст.133 КВК України вважається таким, що допустив злісне порушення встановленого порядку відбування покарання. У колі засуджених підтримує рівні взаємовідносини, не конфліктний, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії з метою поблажливого ставлення до себе, при спілкуванні невідвертий. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи, догляд за ним у повній мірі не здійснює. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться безвідповідально, через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Не виконує роботи із благоустрою колонії, не вбачає необхідності у їх виконанні. Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу.
Аналогічну оцінку поведінці засудженого під час відбування покарання також містить і характеристика від 26 березня 2019 року та 01 червня 2020 року.
Згідно витягу з протоколу № 6 засідання комісії від 26 березня 2019 року з розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на засудженого ОСОБА_3 комісією було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Як слідує із даних із витягу з протоколу № 11 засідання комісії від 01 червня 2020 року Арбузинської виправної колонії № 83 з розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 комісією в умовно-достроковому звільненні засудженого від подальшого відбування покарання відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний тяжкий злочин відбув не менше двох третин строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
На підставі викладеного, з урахуванням характеристик на засудженого протягом всього періоду відбування покарання, неприйняття ним взагалі ніякої участі у роботах з благоустрою та через непрацевлаштованість останнього протягом періоду з 2019 року по 2022 рік, наявність непогашеного дисциплінарного стягнення, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали проголошений о 8 годині 09 березня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1