УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/12698/21
Провадження № 1-кс/712/6127/21

30 листопада2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000030 за ст. 129 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КК України від 18.10.2021, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду зі скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000030.
В обґрунтування скарги посилаються на те, що дізнавачами сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 19.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.ст. 126,129 КК України.
Відомості до ЄРДР внесено за ч. 1 ст. 129, ч.1 ст. 126 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що ОСОБА_6 , 09.03.2004 року за місцем її проживання, на той час, а саме: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння погрожував заявниці фізичною розправою та вдарив її сина ОСОБА_4 , що дало заявниці підстави вважати дані погрози реальними.
Заявники в скарзі зазначають, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000030 проводилось не належним чином, а тому на їх думку винесена дізнавачем сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 постанова про закриття вказаного кримінального провадження є безпідставною та крім того є необґрунтованою відповідно до передбачених законом норм, що є підставою для скасування вказаної постанови.
В судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились, в наданій суду заяві просили розглянути скаргу в їх відсутність, скаргу задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження №0000030 від 19.01.2013 за ч.1 ст. 129,ч.1 ст. 126 КК України.
18 жовтня 2021 року дізнавачем сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №№0000030 від 19.01.2013, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, аналізуючи подану заявником скаргу на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 18.10.2021 не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження дізнавачем всіх обставин справи, на які посилався заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення у співставленні до результатів проведених слідчих дій.
Зокрема, дізнавачем не зроблений висновок з посиланням на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, скарга підлягає до задоволення в частині скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0000030.
При новому розслідуванні дізнавачу слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявниці.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 від 18 жовтня 2021 року по кримінальному провадженню № 0000030 від 19.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129, ч.1 ст.126 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_7