ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/19124/21
Провадження № 1-кп/522/2561/21

11 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_3
обвинувачений - ОСОБА_4
захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 22.09.2021 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, офіційно працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 за грошову винагороду, маючи умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами (досудове розслідування відносно яких проводиться у кримінальному провадженні № 0000860 від 27.10.2020), у період лютого 2018 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені) здійснив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «ТРІСС» () та ТОВ «МЕРІФОЛ» () завідомо неправдивих відомостей, які у подальшому були передані державному реєстратору.
Також, в липні 2018 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені) здійснив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «КАМБЕРЛАЙН» (код ЄДРПОУ 4211486), ТОВ «КЕЙТЛІН» () та ТОВ «ЛІКВАРIМО» () завідомо неправдивих відомостей, які у подальшому також були передані державному реєстратору.
3 метою досягнення своєї незаконної мети, ОСОБА_4 разом з вищевказаними невстановленими досудовим розслідуванням особами, у період 2018 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), прибували до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , що у м. Одесі (точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено) для підписання заздалегідь підготовлених невстановленою особою документів. Разом із цим, ОСОБА_4 , на виконання злочинної змови достовірно усвідомлював, що вносить завідомо неправдиві відомості у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації, проте, діючи з корисливих мотивів, що полягали в отриманні ним грошової винагороди за вчиненні дії, з метою укриття відомостей щодо реального місцезнаходження ТОВ «КАМБЕРЛАЙН» (код ЄДРПОУ 4211486), ТОВ «ТРIСС» (); ТОВ «МЕРІФОЛ» (); ТОВ «КЕЙТЛН» (); ТОВ «ЛІКВАРІМО» () складав розпорядчі документи від імені зазначених підприємств, що забезпечило створення (реєстрацію) на його ім`я суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб, без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутами вказаних Товариств.
При реєстрації вищевказаних підприємств та підписанні вказаних документів ОСОБА_4 на виконання злочинної змови із вищевказаними невстановленими досудовим розслідуванням особами, достовірно усвідомлював факт відсутності у нього фінансових ресурсів, навичок і досвіду для здійснення господарської діяльності у цілому, при цьому розумів, що фактично виконувати обов`язки засновника та службової особи (директора) вказаного товариства наміру він не має та у подальшому їх не виконував, оскільки не бажав займатись підприємницькою діяльністю, а хотів лише отримати обумовлену грошову винагороду. ОСОБА_4 статутний капітал вищевказаних підприємств не формував, реалізовувати права засновника та службової особи товариства не планував і не здійснював, будь-якою фінансово-господарською та поточною діяльністю не займався і не мав наміру займатися, не мав наміру провадити таку фінансово-господарську діяльність або реалізовувати надані йому повноваження, нікому цього не доручав. Грошовими рахунками не мав наміру керувати і не керував, звітність не бажав подавати і не подавав, але був обізнаний про злочинну мету створення ТОВ «КАМБЕРЛАЙН» (код ЄДРПОУ 4211486), ТОВ «ТРІСС» (); ТОВ «МЕРIФОЛ» (); ТОВ «КЕЙТЛІН» (); ТОВ «ЛІКВАРIМО» (), які у подальшому використовувались у схемі, як підприємства нібито з активною господарською діяльністю, для умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що призводить до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, а також безпосередньо сприяв втіленню цієї схеми.
ОСОБА_4 , за попередньою змовою з вищевказаними невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з корисливих мотивів, виконавши всі перелічені вище дії, зареєструвавши ТОВ «КАМБЕРЛАЙН» (код ЄДРПОУ 4211486), ТОВ «ТРІСС» (); ТОВ «МЕРІФОЛ» (); ТОВ «КЕЙТЛІН» (); ТОВ «ЛКВАРІМО» (), реалізував свій умисел, направлений на внесення в документи, які подаються відповідно до закону для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, що надало змогу в подальшому невстановленим особам використовувати зазначені товариства для здійснення незаконної діяльності, пов`язаної з ухиленням від сплати податків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 472 КПК України 30 вересня 2021 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно з умовами якої ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати в ході судового провадження свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому сторони відповідно до положень ст. 65 КК України з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії нетяжких злочинів, особи винного, який має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, офіційно працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно; відсутності обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, узгодили призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.205-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 (один) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Прокурор у судовому засіданні просив суд затвердити зазначу угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України за встановлених органом досудового розслідування обставин визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та погодився із призначенням узгодженого сторонами покарання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні.
Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження зазначеної угоди.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні у тому числі щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.205-1 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Згідно з ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, у тому числі, рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в цілому відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим угода підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 468, 469, 473- 475 КПК України,
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 вересня 2021 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, безпозбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч.ч.1,3 ст. 76 КК України наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1