Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2021 задоволено клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Продовжено щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 27.11.2021 включно.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник вважає її незаконною, невмотивованою, необґрунтованою і такою, що постановлена із порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду. Посилається на відсутність ризиків у кримінальному провадженні для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На переконання захисника, при прийнятті свого рішення, місцевий суд не взяв до уваги доводи сторони захисту щодо міцності соціальних зв`язків обвинуваченого, погіршення стану здоров`я, наявності в нього інвалідності, постійного місця проживання.
Вказує, що лише ступінь тяжкості інкримінованого її підзахисному кримінального правопорушення не може слугувати єдиною підставою для продовження щодо нього виняткового запобіжного заходу.
З огляду на наведене, просить ухвалу місцевого суду скасувати і постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Захисник у тексті апеляційної скарги просила апеляційний розгляд справи проводити за своєї відсутності. Апеляційну скаргу підтримала і просила задовольнити.
Інші учасники судового провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились.
Відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Такі вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.
Так, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину особою, яка раніше була визнана винною за вчинення умисного вбивства, не має достатньо сталих міцних соціальних зв`язків, ризики, передбачені ст.177 КПК України, ґрунтуються на характері та обставинах обвинувачення.
На думку апеляційного суду, з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставами для продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися, у зв`язку з чим суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду про те, що надані матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому не беруться до уваги посилання наведені апелянтом у скарзі щодо відсутності доказів доведеності вчинення обвинуваченим цього злочину, оскільки їх оцінка буде зроблена судом за результатами судового розгляду кримінального провадження у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить захист.
За таких обставин суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд
У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий

Судді