Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1445/21
Номер провадження 1-кс/530/379/21

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання cлідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене із прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 від 20.09.2021 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-
В С Т А Н ОВ И В :
Матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 від 20.09.2021 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Слідчий СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 20.09.2021 року в лісовому масиві, який розташований з правої сторони земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0029 в межах с. Пірки, Полтавського району, Полтавської області було виявлено незаконний поруб дерев породи «Вільха».

20.09.2021 року слідчим СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 під час проведення огляду місця події незаконної порубки лісу було виявлено дванадцять пнів свіжоспиляних дерев породи «Вільха».

21.09.2021 року в якості свідка було допитано гр. ОСОБА_4 , який під час допиту повідомив, що 20.09.2021 року близько 15 години він за проханням чоловіка на ім`я ОСОБА_5 на власному вантажному автомобіль марки «Зил 4421» д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до с. Пірки, а саме до насаджень дерев породи «Вільха». При прибутті на місце події він помітив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ще одного невідомого йому чоловіка. Приїхавши вказані особи почали показувати мені різні документи та запевняти, що все в порядку. Після цього ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 почали завантажувати до кузова автомобіля напиляні стовбури дерев породи «Вільха». Під час того, як вони завантажували дрова до кузова автомобіля до них під`їхав лісник та почав запитувати, що вони роблять. Зрозумівши, що у вказаних осіб відсутні документи та вони здійснюють все це незаконно ОСОБА_4 вивантажив зі свого автомобіля завантажені ними дрова та поїхав додому.
21.09.2021 року з письмової згоди ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було проведено огляд спеціалізованого вантажного самоскиду «ЗИЛ 4421» д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 за допомогою якого намагались перевезти незаконно спиляні дерева породи «Вільха» в с. Пірки, Полтавського району, Полтавської області. В ході проведення огляду спеціалізований вантажний самоскид «ЗИЛ 4421» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 було вилучено та повернуто останньому під розписку.
Також 21.09.2021 року з письмової згоди ОСОБА_4 було проведено огляд його мобільного телефону марки «Samsung GT-S5260» з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_4 за допомогою якого, особи які причетні до незаконної порубки дерева в с.Пірки, Полтавського району, Полтавської області зв`язувались з останнім. Під час вказаного огляду було зафіксовано вхідні та вихідні дзвінки. В ході проведення огляду мобільний телефон марки «Samsung GT-S5260» було вилучено та повернуто ОСОБА_4 під розписку
21.09.2021 року транспортний засіб та мобільний телефон було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).
Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1ст.84 КПК України).
Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1ст.94 КПК України).
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Сукупність досліджених матеріалів клопотання про накладення арешту на майно дає підстави вважати, що слідчим та прокурором відповідно до ч.2 ст.171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, всупереч п.2, п.3 ч. 2ст. 170 КПК України, слідчим вилучене майно не ідентифіковано і визнано речовим доказом, не зазначено характерних ознак мобільного телефона (колір, IMEI та інше). Згідно з матеріалів наданих працівниками поліції, як вказано в клопотанні, не встановлено кому саме належить лісовий масив, який розташований з правої сторони земельної ділянки кадастровий номер: :03:006:0029 в межах с. Пірки, Полтавського району, Полтавської області, кому завдані збитки та відсутній допит відповідних осіб ( потерпілих, свідків). Слідчий в поданому клопотанні вказує на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому не наводить будь-яких доказів того, що воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України. Лише посилається на те, що вантажний самоскид «ЗИЛ 4421» д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою якого намагались перевезти незаконно спиляні дерева породи «Вільха» в с.Пірки, Полтавського району, Полтавської області та мобільний телефон марки «Samsung GT-S5260» з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_4 є речовими доказами. Проте, ані клопотання, ані постанова про визнання речовими доказами від 21.09.2021 року не містять відомостей про те, що транспортний засіб зберіг на собі сліди злочину, не вказано яким саме чином зазначений в клопотанні транспортний засіб та мобільний телефон можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
З протоколу огляду місця події від 21.09.2021 року вбачається, що автомобіль вантажний самоскид «ЗИЛ 4421» д.н.з. НОМЕР_1 , під час огляду був порожній, крім цього слідчий зазначає що застосовувалась фотозйомка, але підтверджуючих фотодокументів до клопотання не надано, тому не зрозуміло яким чином слідчий суддя повинен накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
Слідчим до матеріалів клопотання не надано документів, які підтверджують конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження цим майном, розмір шкоди заподіяної правопорушенням, перелік і види майна, що належить арештувати.
Частиною 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таке рішення слідчого судді про повернення прокурору клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, як речові докази буде справедливим та відповідатиме вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства.
Крім цього слідчий суддя виходив, з того, що як стверджує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170, 171,172,309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання cлідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 від 20.09.2021 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, повернути прокурору Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 та встановити строк в 72 години для усунення недоліків, з моменту отримання ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1