Справа № 357/8402/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0001276 від 09.06.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Озерне, Житомирського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого слюсарем зі збирання металевих конструкцій на Житомирському заводі огороджувальних конструкцій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого
та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Крива Руда, Семенівського району, Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

Будучи військовослужбовцями строкової служби, у порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, реалізуючи злочинний намір незаконно заволодіти автомобілем солдат ОСОБА_4 , 09.06.2021 року, приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля будинку № 214-Б по вул. Сквирське шосе у м. Біла Церква Київської області, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб з солдатом ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою тимчасової експлуатації транспортного засобу, кулаком правої руки розбив скло правої задньої дверцяти автомобіля марки «АЗЛК 2141S», синього кольору, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 та яким на законних підставах користується ОСОБА_8 , а солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у тому ж місці та часі, з тих же мотивів та метою, через розбите скло просунув руку та відкрив передні праві дверцята даного автомобіля. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське місце у салоні даного автомобіля та перемістився на місце водія, після чого солдат ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння.
У подальшому діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів, з метою тимчасової експлуатації транспортного засобу, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля солдат ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону підсвічував солдату ОСОБА_3 , який, перебуваючи на місці водія, за допомогою складного ножа пошкодив панель приладів указаного автомобіля та шляхом з`єднання електричних дротів замка запалювання, намагався привести двигун указаного автомобіля в дію. Проте усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця солдат ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 не вчинили з причин, що не залежали від їх волі, оскільки внаслідок вживання алкогольних напоїв обидва заснули у салоні даного автомобіля, де у подальшому були виявлені працівниками поліції у сплячому стані.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.
Також, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.
У судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 20.10.2021 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між заступником керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , яку просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. Також, узгоджено на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки:
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 7 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. Також, узгоджено на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 3 роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки:
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження їх права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні яких вони обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на їх користь, крім того, їм роз`яснено наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими фактичними обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Також, суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими фактичними обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Також, суду надані заяви потерпілого ОСОБА_8 , в яких зазначено, що будь-яких претензій до обвинувачених він не має, шкода йому відшкодована та він надає згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001276 від 09.06.2021 року.
Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
При її затвердженні та узгоджені міри покарання, враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , а саме щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні злочину, активне сприяння його розкриття, добровільне відшкодування завданих ним збитків. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При затвердженні угоди та узгоджені міри покарання, враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні злочину, активне сприяння його розкриття, добровільне відшкодування завданих ним збитків. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює, за місцем проходження військової служби характеризувався посередньо, на даний час звільнений з військової служби в запас, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Також, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, за місцем проходження військової служби характеризувався посередньо, на даний час звільнений з військової служби в запас, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на даний час не працює, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особи обвинувачених, можливості їх виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при укладенні угоди ст. 75 КК України, і звільнення їх від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинувачених немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20.10.2021 року про визнання винуватості, укладену між заступником керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.10.2021 року покарання - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк три роки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.10.2021 року покарання - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк три роки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази у справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1