Справа № 163/2331/21
Провадження № 1-кс/163/706/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 року Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання старшого слідчого СВ відділення №1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУ НП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000323 від 08.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості за №0000323 по факту незаконного видобування корисних копалин місцевого значення у значному розмірі, а саме піску, що мало місце в кварталі №19 виділу №23 Гущанського лісництва ДП "Прибузьке ЛГ", і розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України.

В ході проведення огляду місця події, який мав місце 08.10.2021 в кварталі №19 виділ №23 Гущанського лісництва ДП «Прибузьке ЛГ» виявлено екскаватор навантажувач, номерний знак НОМЕР_1 , яким здійснювався видобуток піску та причіп, номерний знак НОМЕР_2 , з навантаженим піском об`ємом близько 1 тонни, які доставлено на територію спеціального майданчику для автомобілів відділення поліції №1 (м. Любомль) Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Зазначені транспортні засоби слідчим було вилучено і визнано речовими доказами в цьому провадженні.

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу, оскільки могло бути набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди; надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

В судове засідання учасники не з`явились.

Слідчий в канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 та третя особа, як володілець майна, ОСОБА_6 та їх захисник ОСОБА_7 в судове засідання також не з`явились, хоча належним чином судом повідомлялись про час та місце його проведення; разом з цим захисник ОСОБА_7 в канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його та підзахисних участі, в задоволенні клопотання просив відмовити.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження по вказаному у клопотанні факту зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 08.10.2021 року за № 0000323 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.240 КК України, що підтверджено відповідним витягом.

Факт виявлення екскаватора навантажувача, номерний знак НОМЕР_1 , яким здійснювався видобуток піску та причіпу, номерний знак НОМЕР_2 , з навантаженим піском об`ємом близько 1 тонни і можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, вбачається з рапорту старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, протоколу огляду місця події від 08.10.2021, письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Протоколом огляду місця події від 08 жовтня 2021 року стверджено факт вилучення вказаного в клопотанні слідчого майна.

Постановою слідчого від 08 жовтня 2021 року зазначене в клопотанні майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ескаватор-навантажувач, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , а згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , причіп, номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_9 , однак фактичним володільцем є ОСОБА_6 .

Таким чином, дослідженні письмові матеріали свідчать, що підозра вчинення кримінального правопорушення в рамках вказаного кримінального провадження не є явно необґрунтованою та не є неприйнятною з будь-яких інших підстав. Отже, вона має бути визнана обґрунтованою та прийнятною.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, яке слідчий просить арештувати, має статус речового доказу і тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи із встановлених обставин та положень чинного законодавства України, накладення арешту на транспортний засіб - екскаватор-навантажувач із застосуванням найбільш обтяжливого способу арешту не відповідатиме вимогам п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому очевидним є що ідентифікація особи власника в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.
У зв`язку з цим та для досягнення дієвості розслідування злочину вбачається за необхідне застосувати захід забезпечення кримінального провадження із забороною власнику права розпорядження транспортним засобом.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 08 жовтня 2021 року під час проведення огляду місця події: причіп, номерний знак НОМЕР_2 , з навантаженим на ньому піском, заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на вилучений 08 жовтня 2021 року під час проведення огляду місця події екскаватор-навантажувач, номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном.

Часткове задоволення клопотання про арешт транспортного засобу в частині заборони розпорядження тягне за собою негайне повернення цього майна власнику (володільцю) для можливості реалізації правомочностей володіння та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1