У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Херсонський слідчий ізолятор»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини має право на пом`якшення раніше призначеного покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, додатково зазначив, що заборона застосування до нього, як до особи засудженої до довічного позбавлення волі, пільгової норми щодо заміни призначеного судом покарання відповідно до рішення Європейського суду з прав людини - містить ознаки катування, що є неприпустимим відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Захисник клопотання ОСОБА_5 підтримав, просив задовольнити його з підстав зазначених в ньому. Додатково зауважити, що рішенням Європейського суду з прав людини «Пєтухов проти України» встановлено порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому клопотання засудженого підлягає розгляду судом, не зважаючи на відсутність остаточно визначеної процедури заміни покарання у виді довічного позбавлення волі.

Прокурор та представник Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» (далі - СІЗО)заперечили проти задоволення клопотання, оскільки діючим законодавством не визначено порядок та умови, за яких можливо замінити покарання у виді довічного позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується негативно і вважати, що останній став на шлях виправлення підстав немає.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Крім того п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.09.2021 №6-р(ІІ)/2021 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене ст. ст. 81, 82 КК України у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обумовлена двома наступними складовими: якщо засуджений став на шлях виправлення і відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості (ч. ч. 3, 4 ст. 82 КК України). Тобто головною умовою для прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

З матеріалів наданих СІЗО в обґрунтування клопотання засудженого вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13.11.2012 за п. п. 2, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, який ухвалами апеляційного суду Херсонської області від 13.08.2013 та від 01.03.2016 залишено без змін. Початок строку 25.06.2011.

Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання мав 29 стягнень, які на день розгляду подання погашено, 2 рази заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки, зокрема: за сумлінне ставлення до виконання обов`язків чергового по камері. З характеристики на ОСОБА_5 вбачається, що за період перебування у Криворізькій УВП №3 Дніпропетровської області 19.02.2014 був взятий на профілактичний облік як особа, схильна до самогубства та нападу. 08.11.2017 знятий з профілактичного обліку. У відношенні до представників адміністрації не завжди тактовний, допускає грубощі. До суспільно-корисної праці в межах слідчого ізолятора не залучався, ініціативи не проявляє, на виробництві УВП до праці не залучався.

Враховуючи вищевикладене, зокрема беручи до уваги особу засудженого, суд приходить до висновку, що підстав вважати, що ОСОБА_5 довів своє виправлення немає, не зважаючи на погашені стягнення, кількість яких у свою чергу є неспіврозмірною із застосованими заохоченнями. Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення особливо тяжкого злочину, що також було враховано судом при призначенні відповідної міри покарання у виді довічного позбавлення волі. Новий особливо тяжкий злочин, за який на теперішній час відбуває покарання, ОСОБА_5 вчинив в період призначеного за іншим вироком суду іспитового строку, проте належних висновків не зробив, відповідно можливі заходи виховного впливу, не повя?зані з позбавленням волі, виховного впливу не мали. Застосовані до ОСОБА_5 заохочення на думку суду, враховуючи загальну характеристику ОСОБА_5 , можуть свідчити про штучне створення умов для можливого застосування більш м?якого покарання, а не про прагнення довести своє виправлення. Крім того однією з умов застосування заміни покарання більш м?яким має бути ставлення засудженого до праці, у свою ж чергу з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_5 протягом відбування покарання працевлаштованим не був, жодної ініціативи в цьому напрямку не проявляв, що також виключає можливість застосування пільгової норми у виді заміни покарання більш м?яким.

Наведені вище обставини ставлять під сумнів факт виправлення засудженого, а тому судом не вбачається жодних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1