справа № 361/4287/18
провадження № 1-кс/361/1504/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Бровари
Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000760 від 09 квітня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 197-1, частини 1 статті 239 (чинна до 01.07.2020), частини 1 статті 364 (чинна з 04.06.2014 до 01.07.2020) Кримінального кодексу України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:
Прокурор в порядку статті 36 КПК України, звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на майно, а саме на 129 земельних ділянок.

В обгрунтування доводів клопотання прокурором зазначається, що в провадженні СВ Броварського РУП ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000760 від 09 квітня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 197-1, частини 1 статті 239 (чинна до 01.07.2020), частини 1 статті 364 (чинна з 04.06.2014 до 01.07.2020) КК України.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, автор клопотання зазначає про те, що у слідства виникає необхідність у накладенні арешту на вказанні земельні ділянки, оскільки на даний час неможливо дослідити обставини справи в частині факту самовільного зайняття земельної ділянки СК «Вікторія Плюс» шляхом використання документів, які містять в собі завідомо недостовірні відомості.
Автор клопотання зазначає, що ненакладення арешту на земельні ділянки на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області може призвести і призведе до порушення прав та свобод як громадян-членів СК «Вікторія Плюс» так і ОК СТ «Стадне» в цілому, які гарантовані Конституцією України та іншими нормами діючого законодавства, і наведені дії призведуть до тяжких наслідків.
Крім того, прокурором в клопотанні зазначається, що у даному випадку є необхідність застосувати заборону право постійного користування земельними ділянками шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження ними, так як не застосування даної норми може призвести до подальшої реалізації чи переоформлення права власності на вказану земельну на третіх осіб що у свою чергу призведе до настання тяжких наслідків і унеможливить виконання завдань кримінального процесуального кодексу в частині відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
При зверненні з клопотанням, прокурор зазначає, що вказане клопотання слід розглядати без виклику третіх осіб, оскільки є реальна загроза знищенню або зміни об`єктів арешту. Зважаючи на те, що більшість вказаних документів існують у єдиному примірнику, їх знищення чи зміна зробить подальше розслідування безпредметним.
Слідчим суддею, визнано можливим проводити розгляд клопотання про арешт майна без виклику осіб у власності та користуванні яких перебуває майно на яке прокурор просить накласти арешт, з огляду на приписи частини 2 статті 172 КПК України.
У судовому засіданні прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання підтримав на просив його задовільнити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Слідчим вілліом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000760 від 09 квітня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 197-1, частини 1 статті 239 (чинна до 01.07.2020), частини 1 статті 364 (чинна з 04.06.2014 до 01.07.2020) КК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

У відповідності до частини 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею за наслідками розгляду клопотання прокурора встановлено, що останнім не доведено, що власники земельних ділянок, на які прокурор просить накласти арешт набули дані земельні ділянки в порядку приватизації, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що вони набували в порядку укладання договору купівлі-продажу.

При цьому, слідчий суддя зазначає, про те, що доводи з якими прокурор звернувся про накладення арешту є невмотивованими та суперечать матеріалам (документам) доданими до клопотання, а відтак враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку про доцільність відмови у задоволенні даного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1