Єдиний унікальний номер 341/1132/20
Номер провадження 1-кп/341/56/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження від 18.02.2020 № 0000051 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бурштина, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, безробітний, з вищою освітою, одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин.

17 лютого 2020 року приблизно о 19 годин 20 хвилин ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Opel Astra», р. н. НОМЕР_1 , та рухався у напрямку м. Галич автодорогою державного значення АН-09 сполученням Мукачево-Львів.

Зустрічною смугою руху у напрямку м. Львова, назустріч автомобілю марки «Opel Astra», керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109, р. н. НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_6 . У салоні автомобіля на передньому сидінні знаходилась його вагітна дружина ОСОБА_5 , а на задньому сидінні пасажир ОСОБА_7 .

Під час виконання маневру повороту ліворуч зі своєї смуги руху ОСОБА_4 проявив неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не передбачив при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу в русі автомобілю марки ВАЗ 2109, що рухався у зустрічному напрямку прямо, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із указаним автомобілем, яким керував ОСОБА_6 .

Під час руху ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

- пункт 2. 3 «б», «д», згідно з яким водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- пункт 10. 1, де визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-пункт 12.1, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-пункт 11.3, який указує, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

У результаті порушення обвинуваченим ПДР України сталась ДТП, унаслідок якої пасажирка автомобіля марки ВАЗ 2109, ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому шиловидного відростка правої ліктьової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся.

При цьому обвинувачений підтримав своє письмове клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, яке подав у судовому засіданні 29.11.2021. Просив врахувати те, що раніше не судимий, на утриманні у нього двоє малолітніх дітей.

Прокурорка не заперечила щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі статті 45 КК України та закриття кримінального провадження. Просила стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Потерпіла ОСОБА_5 на неодноразові виклики у судове засідання не з`являлась. Проте 19 січня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 , у якій потерпіла підтвердила відсутність претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, не заперечила проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, підтвердила відшкодування їй шкоди, просила справу розглянути без її участі.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з вимогою частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У статті 45 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Судом установлено, що кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким злочином. Цей нетяжкий злочин вчинений з необережності. ОСОБА_4 не судимий, потерпілій збитки відшкодовані. У судовому засіданні вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно з даними довідки-характеристики виконкому Бурштинської міської ради характеризується позитивно.

Зважаючи на наявність передбачених статтею 45 КК України обставин, позицію прокурора та потерпілої, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі статті 45 КК України та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відповідно до долучених довідок становлять 1099,07 грн, 942,06 грн, 1727,11 грн, і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у загальному розмірі 3768,24 грн відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року у справі № 584/800/20, оскільки закриття кримінального провадження щодо особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє таку особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

У судовому засіданні прокурорка також просила скасувати арешти автомобілів марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , та автомобіля марки ВАЗ 21091, реєстраційний номер № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_4 , накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду від 19 лютого 2020 року, які визнано речовими доказами у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Отже, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду від 08 вересня 2020 року, необхідно скасувати.

Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 284, 285, 286, 288, 372, 376 КПК України, ст. 45 КК України, суд

п о с т а н о в и в:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі статті 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2020 року під № 0000051 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 24 копійки.

Скасувати арешт на:

- автомобіль марки ВАЗ 21091, реєстраційний номер № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю с. Дуліби, Стрийського району, Львівської області, яким на момент ДТП володів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 житель АДРЕСА_2 .;

- автомобіль марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_9 , яким на момент ДТП володів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Речові докази у справі:

- автомобіль марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , повернути володільцю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки ВАЗ 21091, реєстраційний номер № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_4 , повернути законному володільцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 житель АДРЕСА_2 .;

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_10