Справа № 459/1348/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1129/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

11 лютого 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 459/1348/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глухів Сокальського району Львівської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2019 рокуОСОБА_5 визнано винним у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_5 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, навчання, роботи. Скасовано арешт майна, накладений ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2019 року. Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, 13.01.2019 близько 21:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом з іншою невстановленою особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження - на алеї навпроти будинку АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою з останньою, повторно, маючи спільний умисел на заволодіння чужим майном, вирішили відкрито заволодіти майном ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З цією метою, використовуючи малозначний привід, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 наніс удар правою рукою в район правої щоки ОСОБА_10 внаслідок чого повалив останнього на землю, після чого в ході боротьби став контролювати рухи ОСОБА_10 та утримував останнього, притискаючи його до землі вагою власного тіла, а в цей час особа, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, відкрито викрала з лівої кишені курточки ОСОБА_10 гаманець останнього вартістю 350 (триста п`ятдесят) гривень (в якому знаходились банківська картка АТ КБ «Приватбанк», два студентських квитка на ім`я ОСОБА_10 , кошти в сумі 200 польських злотих, що відповідно до інформації про курси валют станом на 13.01.2019 становить 1518 (тисячу п`ятсот вісімнадцять) гривень 18 копійок), а з правої кишені мобільний телефон Meizu М5 Nоte вартістю 1215 (тисячу двісті п`ятнадцять) гривень 80 копійок у чохлі захисному типу «бампер» вартістю 230 (двісті тридцять) гривень із сім-карткою «Лайфселл» № НОМЕР_1 вартістю 20 (двадцять) гривень, а всього майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 3333,98 грн. Після цього ОСОБА_5 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою остаточного заволодіння викраденим та втечі з місця події, побігли в сторону автовокзалу м. Червоноград, завершивши, таким чином, вчинення злочину.
На вирок суду прокурор Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду першої інстанції скасувати внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Апелянт вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення, апелянт покликається на те, що покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного. У вироку суду першої інстанції не зазначені підстави та мотиви для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України. Судом не враховано, що останній притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, та маючи непогашену судимість, знову вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Апелянт звертає увагу, що востаннє ОСОБА_5 був засуджений 22 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, ч. 2 ст. 389, ст. ст. 70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці 5 днів, однак висновку з цього не зробив і знову вчинив новий умисний злочин проти власності, що вказує на відсутність будь-яких передумов до виправлення без ізоляції від суспільства.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 подавклопотання про призначення судово психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що у зв`язку із погіршенням здоров`я ОСОБА_5 психіатричною МСЕК 01.02.2020 було встановлено другу групу інвалідності до 06.12.2021. 12.02.2021 ОСОБА_5 психіатричною МСЕК повторно встановлено другу групу інвалідності до 11.02.2023.

Звертає увагу, що з 2020 року по даний час ОСОБА_5 періодично перебуває на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні та постійно знаходиться на амбулаторному обліку і під наглядом лікаря психіатра.

Вважає, що зазначене свідчить про те, що психічне здоров`я ОСОБА_5 значно погіршилося та існують усі підстави вважати, що він не може брати активну участь у судових засіданнях та нести відповідальність.

Статтею 3 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судово-психіатрична експертиза у кримінальній справі є обов`язковою за наявності сумнівів, що випливають з матеріалів справи, стосовно осудності підсудного. За наявності сумнівів у здатності потерпілого, свідка, цивільного позивача чи відповідача в кримінальних справах правильно сприймати події, адекватно на них реагувати та вірно відтворювати їх у своїх показаннях суд може викликати в судове засідання експерта-психіатра для участі в допиті цієї особи. Призначення судово-психіатричної експертизи щодо таких осіб з поміщенням до медичного стаціонару допускається лише за їх згодою.
Європейським судом з прав людини в своїй усталеній практиці зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по- друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення ЄСПЛ «Вінтерверп проти Нідерландів»).
Суд також наголошує на тому, що жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило є застосовним навіть якщо метою тримання заявника є саме отримання медичного висновку (див. вищезазначене рішення у справі «Варбанов проти Болгарії»). Конкретні форма і порядок можуть відрізнятися залежно від обставин. У термінових випадках або у випадках, коли особу затримано внаслідок агресивної поведінки, прийнятним може бути отримання такого висновку одразу після затримання. В усіх інших випадках необхідною є попередня консультація з лікарем. Коли такої можливості немає (наприклад, у зв`язку з відмовою зазначеної особи з`явитися для проведення огляду), потрібно принаймні призначити проведення медичної експертизи на підставі документів з матеріалів справи, і якщо цього зроблено не буде, неможна стверджувати, що наявність у особи психічної хвороби було достовірно доведено.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Згідно з ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Порядок призначення такої експертизи та залучення експерта регламентуються ст. ст. 242-244 КПК України. Організація проведення психіатричної експертизи регулюється наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865 «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи».
Відповідно до п.п. 28, 29 вказаного порядку термін проведення стаціонарної експертизи становить до 30 діб.
Залежно від обсягу та складності експертизи термін її проведення може бути продовжений за узгодженням з органом, що призначив експертизу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про доцільність призначення судової психолого-психіатричної експертизи, для встановлення психічного стану обвинуваченого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 101-102, 242, 332, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення ОСОБА_5 судової психолого-психіатричної експертизи задовольнити.
Призначити у кримінальному провадженні № 459/1348/19 стаціонарну судову психіатричну експертизу, на вирішення експертів поставити наступні питання:
1) Чи страждав/страждає ОСОБА_5 психічними захворюваннями, якщо так, то чи міг він усвідомлювати значення своїх дій та керувати на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на час проведення судового розгляду кримінального провадження?
2) Чи є ОСОБА_5 психічно-хворим і чи потребує заходів примусового характеру та яких саме?
3) Чи страждає ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням на даний час, якщо так, то яким саме, з якого часу? Чи міг він і може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи міг правильно сприймати обставини кримінального провадження на час проведення судового розгляду кримінального провадження та давати показання у справі?
Доручити експертам КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», розташованого за адресою: 79021, м. Львів, вулиця Кульпарківська, 95 провести стаціонарну судову психолого - психіатричну експертизу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глухів Сокальського району Львівської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, за ст. ст.384, 385 КК України.
Для проведення експертизи експертам надати матеріали кримінального провадження.
Строк проведення експертизи встановити 30 днів з моменту отримання копії ухвали суду з урахуванням строку складення висновку судово-психіатричної експертизи.
Направити ОСОБА_5 для проходження судової психолого - психіатричної експертизи до КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» за адресою: 79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95.
Контроль за доставкою особи, щодо якої призначено експертизу покласти на керівника Львівської обласної прокуратури.
Копію ухвали направити до:
- комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - для виконання;
- керівнику Львівської обласної прокуратури - для контролю.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3