печерський районний суд міста києва
Справа № 752/1293/19-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

14 вересня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення кримінального провадження у судове засідання,

В С Т А Н О В И В :
В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 369-2 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 , заявив клопотання, яке підтримане обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисником обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КУПК України, тобто у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за діяння передбачені ст. 369-2 КК України. Окрім того сторона захисту вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, висунуте обвинувачення не конкретне, а тому підлягає поверненню прокурору.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання сторони захисту.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить конкретного формулювання обвинувачення, а саме конкретної правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону. і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 369-2 КК України.

Разом з тим, відповідно до обвинувального акту діяння, які інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинені останніми в липні - грудні 2017року, однак правова кваліфікація діяння ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не містить посилання на положення закону, а саме не зазначено редакцію Закону, який діяв на час вчинення інкримінованого ним діяння, а саме редакцію Закону ст. 369-2 КК України, яка неодноразово змінювалася та редакція Закону «Про запобігання корупції» з посиланням на частини, пункти та підпункти ст.3, зазначення якого безпосередньо впливає на визначення об`єктивної сторони складу інкримінованого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Відсутність конкретного посиланням на положення закону перешкоджає суду вирішити питання, які підлягають вирішенню в підготовчому судовому засіданні, зокрема призначення судового розгляду, на підставі обвинувального акту або закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 284 КПК України.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 369-2 КК України, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто.

Пункти а), в) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЄКПЛ) встановлює: Кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно та детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

У рішенні ЕСПЛ «Маттоціа проти Іта¬лії», від 25 липня 2000 р. зазначено: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

У рішенні ЄСПЛ, «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р. суд зазначив, що «положення п.«а» ч. 3 ст. 6 ЄКПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду».

За таких обставин суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та вважає за необхідне повернути означений акт прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 293, 314 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1