УХВАЛА
Іменем України

15 вересня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив зобов`язати прокурора який здійснює процесуальне керівництво кримінальним провадженням, повторно розглянути подану ОСОБА_3 14.09.2020 року заяву про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0001341, яке об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0001358, внесеним до ЄРДР 08.07.2015 року за ч.1 ст.365,ч.2 ст.365, ч.3 ст.365, ч.1 ст.384, ч.2 ст.384, ч.1 ст.374, ч.2 ст.374, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.2 ст.373, ч.3 ст.382 КК України та прийняти рішення відповідно до вимог ст.220 КПК України.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Полтаві, розслідується кримінальне провадження №0001358, внесене до ЄРДР 08.07.2015 року за ч.1 ст.365,ч.2 ст.365, ч.3 ст.365, ч.1 ст.384, ч.2 ст.384, ч.1 ст.374, ч.2 ст.374, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.2 ст.373, ч.3 ст.382 КК України за його заявами щодо неправомірних дій окремих працівників правоохоронних органів Полтавської області під час проведення досудового розслідування по кримінальній справі №04580007 за обвинуваченням ОСОБА_3 .
Прокурорами Полтавської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво вказаним кримінальним провадженням.
14.09.2020 року ОСОБА_3 прокурору Полтавської обласної прокуратури було подано заяву про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0001341, яке об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0001358, внесеним до ЄРДР 08.07.2015 року за ч.1 ст.365,ч.2 ст.365, ч.3 ст.365, ч.1 ст.384, ч.2 ст.384, ч.1 ст.374, ч.2 ст.374, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.2 ст.373, ч.3 ст.382 КК України та прийняти рішення відповідно до вимог ст.220 КПК України.
Постановою прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 23.09.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28.04.2021 року було скасовано зазначену постанову прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 .
У той же час, після скасування зазначеної вище постанови, до сьогодні, дана заява прокурором повторно не розглянута, будь-якої інформації про результати її розгляду ОСОБА_3 не надходило, що суперечить вимогам ст.220 КПК України.
Представник заявника - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала скаргу, просила її задовольнити у повному обсязі.
Прокурор до суду повторно не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого суд розглядає скаргу за їх відсутності.
Суд, вислухавши адвоката, дослідивши скаргу і приєднані до неї матеріали, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Відповідно до положень ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом із цим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, про що зазначено у ст.26 КПК України.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1Глави 26 КПК України.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001358, внесене до ЄРДР 08.07.2015 року за ч.1 ст.365,ч.2 ст.365, ч.3 ст.365, ч.1 ст.384, ч.2 ст.384, ч.1 ст.374, ч.2 ст.374, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.2 ст.373, ч.3 ст.382 КК України за заявами ОСОБА_3
Прокурорами Полтавської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво вказаним кримінальним провадженням.
14.09.2020 року ОСОБА_3 прокурору Полтавської обласної прокуратури було подано заяву про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0001341, яке об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням №0001358, внесеним до ЄРДР 08.07.2015 року за ч.1 ст.365,ч.2 ст.365, ч.3 ст.365, ч.1 ст.384, ч.2 ст.384, ч.1 ст.374, ч.2 ст.374, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.2 ст.373, ч.3 ст.382 КК України та прийняти рішення відповідно до вимог ст.220 КПК України.
Постановою прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 23.09.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28.04.2021 року було скасовано зазначену постанову прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 (а.с.2 ухвала).
Як вбачається з матеріалів скарги, заявник повторно оскаржує бездіяльність прокурора щодо не розгляду його заяви у кримінальному провадженні, тоді як встановлено, що прокурором розглянуто заяву ОСОБА_3 від 14.09.2020 року та з цього приводу було винесено постанову від 23.09.2020 року. Також, наведені у скарзі вимоги вже були предметом судового контролю на досудовому провадженні і правову оцінку вказаної бездіяльності вже надано ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28.04.2021 року.
Зазначена ухвала відповідно до ч.5 ст.532 КПК України набрала законної сили з моменту її проголошення.
Відповідно до ст.533 КПК України ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Оскільки, повторне звернення зі скаргами, які вже були предметом судового розгляду, кримінальним процесуальним законом не передбачено і таке звернення по суті суперечить засадам законності та правової визначеності, а відтак заявником фактично подано скаргу на бездіяльність, яка є тотожною тій, що була розглянута та за наслідками її розгляду прийняті процесуальні рішення.
Отже, чинним кримінально-процесуальним законодавством зобов`язання повторно розглянути клопотання за тією ж самою заявою, не передбачено.
Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що процесуальним прокурором вже було розглянуто клопотання скаржника по суті, про що винесено відповідну постанову, тому дану скаргу слід залишити без задоволення.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220,303-307,309,372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, в порядку ст.303 КПК України,- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1