ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/426/22 Справа № 185/8350/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000099 за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1, 2 ст. 204 КК України повернуто прокурору, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 29 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1, 2 ст. 204 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначає, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення є некоректним. Прокурором не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, а саме час, спосіб, конкретна дата збуту, не наведено, в чому полягає стійкість організованої групи.
Дане обвинувачення є незрозумілим для ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки відсутні складові належного формулювання обвинувачення, не відображено спрямованість умислу і дій обвинувачених.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідно до вимог КПК України, на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист, а відтак фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Вказує на те, що наведені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ній.
Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Перевіряючи доводи прокурора щодо невідповідності висновків суду фактичним даним кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального кодексу, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до ст. ст. 291, 292 КПК України в обвинувальному акті має міститися зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Якщо зазначені положення не відповідають вимогам закону або відсутні в обвинувальному акті, суд має право у підготовчому судовому засіданні, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернути обвинувальний акт прокурору.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 фактичні обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не містять конкретних положень, які повинні бути наявними у даному процесуальному документі згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та викладені неповно, а об`єктивна сторона вказаних кримінальних правопорушень не розкрита належним чином та не конкретизована.
Так, згідно обвинувальному акту, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. ч. 1, 2 ст. 204 КК України, за ознаками незаконного зберігання з метою збуту та транспортування з метою збуту, а також незаконному виготовленні підакцизних товарів тютюнових виробів, у складі організованої групи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті не зазначені точні дані щодо місця, часу, способу вчинення кримінальних правопорушень, розподілу ролей між учасниками кримінального правопорушення.
Також, не вказана в обвинувальному акті і кількість збутих тютюнових виробів для куріння кальяну.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності в обвинувальному акті належного викладення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Відповідно до положень п. (а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають суттєве значення, а його некоректність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист, а також правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328-кс 16 обвинувальний акт має містити обов`язкові три складові: фактичні обставини кримінального правопорушення; правову кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1, 2 ст. 204 КК України повернуто прокурору залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4