Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4342/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі у режимі відеоконференції з Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області кримінальне провадження № 0000794 за ч. 3 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 29.10.2004 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області з врахуванням ухвали Верховного Суду України від 18.04.06 за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі; 13.02.2014 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 21.09.2018 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 7 днів, - за апеляційними скаргами прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 квітня 2020 року, -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Початок строку відбування призначеного покарання вирішено обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
Вирішено долю речових доказів.
Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1144 грн. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні Житомирським відділенням КНДІСЕ судової товарознавчої експертизи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого не застосовувався.
Згідно вироку, 30 червня 2018 року о 03 год. 20 хв. на сходинковому майданчику п`ятого поверху під`їзду № 1 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 повторно викрав чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_11 , - бувший в експлуатації однопідвісний гірський велосипед «Topkit Anakonda MTB 20» вартістю 4325 грн., з проникненням через незамкнені вхідні двері у приміщення (тамбуру) між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 житлового будинку за вказаною адресою.
В апеляційних скаргах:
- прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_9 покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, в решті вирок залишити без змін. Посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Вказує, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих тяжких злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч 3, 186 ч. 2 КК України та вже відбував покарання в місцях позбавлення волі; в суді ОСОБА_9 постійно змінював показання, намагаючись зменшити суспільну небезпечність свого діяння. Вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_9 не досягне своєї мети по виправленню та запобіганню нових злочинів;
- захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 просять змінити вирок в частині призначення покарання, - застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням. Твердять про неповне врахування судом пом`якшуючих покарання обставин, - визнання вини, сприяння у розкритті злочину, повернення потерпілій викраденого майна.
Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення апеляційних скарг сторони захисту, пояснення обвинуваченого та захисника в підтримання своїх апеляційних скарг та в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи видно, що висновки місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні повторно таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, та кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, - є обґрунтованими, підтверджуються сукупністю допустимих та достовірних доказів, досліджених судом першої інстанції під час судового розгляду, та не оспорюються в апеляційному порядку.
Що стосується доводів апелянтів з приводу призначення ОСОБА_9 несправедливого покарання, то як вбачається з вироку, суд при призначенні покарання на мінімальний строк, встановлений у санкції ч. 3 ст. 185 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні тяжкі корисливі злочини проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та, відбуваючи покарання за попередніми вироками, знов вчинив корисливе кримінальне правопорушення. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину Потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання та їй було повернуто викрадене майно після того як ОСОБА_9 , сприяючи розкриттю злочину, вказав місце де він сховав викладений велосипед.
Крім того, призначаючи справедливе покарання за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, суд застосував до обвинуваченого покарання ближче до найнижчої межі, яке передбачене санкцією статті за вчинений злочин. З урахуванням даних про особу обвинуваченого та всі обставини справи суд першої інстанції належним чином обґрунтував неможливість застосування ст. ст. 75, 76 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке на думку апеляційного суду, буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вважати таке покарання надто м`яким, як посилається у своїй апеляційній скарзі прокурор не має підстав, оскільки призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є справедливим та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчиненню нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку суду не має.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з 2020 та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення.

Судді: