Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 грудня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0002233 від 02.11.2021 року за ч.1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 09 січня 2022 року.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, ухваленою з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що слідчий суддя не навів достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених в клопотанні.

Наголошує на тому, що слідчим суддею проігноровано той факт, що підозрюваний не відмовляється надавати вичерпні та змістовні показання, повністю визнає вину у вчиненому кримінальному провадженні та щиро розкаюється, тому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде цілком достатнім для забезпечення виконання останнім покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, позицію прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст.194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 вказаного злочину, доказами якої є документи, наявні матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному суд належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішенні даного питання.

Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_12 постійного місця проживання та роботи не має, переховувався від суду, був оголошений у розшук, тому на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, а ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, місце роботи та постійне місце проживання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці обставини нічим не підтверджені і не є безумовними для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_12 зазначив, що в Україні перебуває з 2018 року. Протягом цього часу він ніде не працював, подорожував по містах та витрачав привезені з собою кошти. Також пояснив, що свого помешкання немає, разом з загиблою винаймали квартиру подобово. Договору оренди ні підозрюваний, ні його захисник не надавали. За таких обставин колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту застосувати неможливо.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних, які б унеможливлювали перебування останнього під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Колегія суддів вважає, що на даній стадії судового провадження встановлені ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує обраний запобіжний захід і його застосування з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного та тяжкості інкримінованого йому діяння, те, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, його вік та стан здоров`я, які не перешкоджають утриманню останнього під вартою, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3