Справа №459/1241/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2022 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0001482 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

14.09.2018р. близько 15.00год. по АДРЕСА_2 на території пункту прийому металобрухту ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар кулаком руки в ліву частину голови, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, перелому виличної дуги та виличної кістки зліва, переломів передніх і латеральних стінок обох верхньощелепних пазух та нижньої стінки орбіти зліва, ускладнених гемосинусом, перелому кісток носа, крововиливів у лівій навколочній ділянці, на лівій половині обличчя, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнав, погодився з усіма фактичними обставинами справи та показав, що 14.09.2018р. у пункті прийому металобрухту в м.Червоноград Львівської області, під час конфлікту з ОСОБА_6 , він дійсно завдав йому удар кулаком в голову.

Оцінка суду

Вислухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.1 ст.122 КК України передбачає альтернативну міру покарання.

Також, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує:

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК України є нетяжким злочином;

наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

наявність постійного місця проживання, посередньої характеристики за таким;

обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання;

те, що він раніше не судимий;

зміст досудової доповіді.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та визнає за доцільне застосувати щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки доходить висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1