Номер провадження1-кп/243/602/2021
Номер справи 243/3732/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000085 від 15.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, освіта середньо-технічна, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

14.11.2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 309 ч.1 КК України до 2 місяців арешту;

30.04.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 260 ч.2 КК України, з застосуванням ст.ст. 70 ч.4, 72 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільн. 23.08.2017 року по відбуттю строку покарання;

05.11.2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 125 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт;

22.01.2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.. 125 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт; Ухвалою суду від 15.06.2021 року застосовано ч. 4 ст. 70 КК України і остаточно призначено покарання у виді громадських робіт 200 годин, зараховано відбуте покарання у вигляді 12 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом тривалого часу мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, тобто ОСОБА_7 перебуває з ОСОБА_6 у сімейних відносинах.

Під час сумісного проживання ОСОБА_7 вчиняє стосовно ОСОБА_6 домашнє насильство, що виражається у систематичному висловлюванні на адресу ОСОБА_6 образ грубою нецензурною лайкою, залякуваннях. Таким чином, ОСОБА_7 застосовує психологічне насильство своєю поведінкою по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , чим завдає їй психологічні страждання, у зв`язку з чим ОСОБА_7 постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за події, які мали місце 22.08.2020 року та 06.09.2020 року. Окрім того постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24.12.2020 року ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП від 24.12.2020 року за події, які мали місце 08,12.2020 року.

Однак, незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, він продовжує свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_6

15.01.2021 року, приблизно об 11 годині, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , спільно з матір`ю ОСОБА_6 знаходились за місцем мешкання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись в цей час, на цьому ж місці ОСОБА_7 , умисно, грубо виражався на адресу своєї матері ОСОБА_6 нецензурною лайкою, ображав її, залякував, чим принижував її гідність, спричинив психічний дискомфорт, зумовивши інтенсивні психічні страждання своєю поведінкою, тим самим завдав їй психологічну травму.

В результаті вчинення ОСОБА_7 , вказаних умисних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного насильства, у ОСОБА_6 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_7 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам ОСОБА_6 , в особистому та фізичному благополуччі, в активній й продуктивній життєдіяльності, упевненості у собі та у майбутньому, у повноцінному спілкуванні зі значними для неї оточенням. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 , вчинення вищевказаних дій ОСОБА_7 , є для неї психотравмуючою (стресогенною) ситуацією, що безпосередньо викликає психічний та фізичний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні фізичні й психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 , мають місце тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах досліджуваної ситуації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину не визнав та показав, що ОСОБА_6 є його мати. Він разом з нею мешкає у кв. АДРЕСА_3 . Однак приблизно на протязі двох років потерпіла не мешкає з ним, мешкає у сусіда у квартирі АДРЕСА_4 , що на п`ятому поверсі. Між ним та потерпілою часто виникали сварки з побутових причин. Бюджет вони вели спільний. Він вже приблизно два роки не працює, просить продукти харчування у потерпілої. Гроші на придбання продуктів не надавав, оскільки не працює. Дату він вже не пам`ятає, але можливо й 15.01.2021 року, після певного судового засіданні, він та потерпіла вийшли з приміщення суду і можливо разом направилися додому. Всіх обставин він не пам`ятає. По дорозі він просив їжу та чай в потерпілій, на що вона погодилася. Коли вони прийшли до будинку, де мешкають, він разом з потерпілою та сусідом ОСОБА_10 піднялися до квартири ОСОБА_10 , потерпіла дала йому їжу і він пішов до себе. Зазначає, що ніякого насильства не застосовував до потерпілої. Взагалі ніколи не завдавав тілесні ушкодження потерпілій, психологічні страждання також не завдавав. Вважає, що свідок ОСОБА_9 обмовив його, але з яких саме причини, пояснити не може. З вказаним свідком стосунки в нього лише сусідські. Також зазначає, що має фізичну перевагу по відношенню до потерпілої. Зазначає, що злочину не вчиняв.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно обвинуваченого лише в межах висунутого йому обвинувачення.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого в сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення обвинуваченого надуманими, такими, що не відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком спростовуються зібраними по справі доказами, суд розцінює ці показання, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Незважаючи на позицію обвинуваченого, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, свідчать наступні докази.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її сином, з яким вона разом мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 2020 року по теперішній час вона мешкає у сусіда у квартирі АДРЕСА_4 . Мешкає вона разом з сином з його народження. Обвинувачений був засуджений. Після повернення з місць позбавлення волі, її син почав себе агресивно поводити. На її зауважень з побутових питань, обвинувачений постійно висловлювався на неї брудною лайкою, підвищував голос. З 2019 року після звільнення обвинуваченого з місць позбавлення волі, вона з ним разом мешкали та були пов`язані спільним побутом. Вона мешкає на кошти, що заробляє. Син годується також за кошти, що вона заробляє. Обвинувачений вже був притягнутий до відповідальності за побиття її. Коли вона переїхала до сусіда, він постійно приходить до неї просить гроші та їжу, на її відмову погрожує їй побиттям. У січні 2021 року, дату вона не пам`ятає, минув вже час, син біля будинку почав лаятися на неї та погрожувати їй фізичною розправою, а потім прийшов до сусіда у кв. АДРЕСА_4 , де вона мешкає, вимагав гроші та їжу. Вона відмовила йому, на що син знову почав лаятися на її адресу нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, підвищувати голос. У такій ситуації вона боїться обвинуваченого, оскільки він раніше вже бив її, крім того погрожував ножем. Зазначила, що припинила мешкати у квартирі з сином обвинуваченим, оскільки не бажає жити з сином через його агресивну поведінку. На теперішній час вона продовжує утримувати свої квартиру за АДРЕСА_5 , доглядає за нею. Також зазначила, що коли почала мешкати у сусіда, стала спокійніше себе почувати. На питання сторони захисту потерпіла зазначила, що коли обвинувачений повернувся с місць позбавлення волі заробляв випадковими заробітками, інколи приносив гроші на продукти харчування. Останній раз надав їй гроші на продукти та утримання житла у 2019 році.

Так свідок ОСОБА_9 суду показав, що з обвинуваченим та потерпілою мешкають у одному будинку, як сусіди. Раніше був співмешканцем потерпілої нетривалий час. Обвинувачений є сином потерпілої. Мешкає у будинку АДРЕСА_6 приблизно 10 років. Раніше між обвинуваченим та потерпілої були нормальні родинні стосунки. Стосунки останніх змінилися після повернення обвинуваченого з місць позбавлення волі. У 2020 року обвинувачений побив свою мати потерпілу, він бачив вже наслідки побиття, синці. З 2020 року потерпіла мешкає в нього у кв. АДРЕСА_4 . Обвинувачений продовжує приходити до нього у квартиру та вимагати грошу, їжу у своєї матері. Коли вона відмовляє обвинуваченому він постійно висловлюється на її адресу брудною лайкою та погрожує їй. У січні 2021 року, через похилий вік дату він не пам`ятає, він приходив знову до нього та вимагав гроші у потерпілій. Точну дату він вже не пам`ятаю, оскільки обвинувачений дуже часто приходив до нього, де мешкає потерпіла. Свідок зазначає, що чув, як обвинувачений погрожував потерпілій пробити голову, тобто фізичною розправою. Зазначає, що потерпіла мешкає в нього оскільки боїться свого сина.

Обвинувачений в судовому засіданні не вказує на наявність будь - яких, в тому числі і неприязних відносин між ним та вказаним свідком, не вказує причин з яких свідок міг б його оговорити, взагалі про наявність таких причин суду не повідомляє, лише зазначає, що свідок може оговорити. В той час, і свідок і обвинувачений зазначили суду, що між ними лише сусідські відносини. Будь-яких неприязних стосунків не зазначають.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.01.2021 року вбачається, що від ОСОБА_6 до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява, відповідно до якої остання просить вжити заходи до свого сина ОСОБА_7 , 1994 року народження, який 15.01.2021 року висловлювався на її адресу брудною лайкою, погрожував фізичною розправою, не реагував на зауваження. Про кримінальну відповідальність за ст.. 383 КК України попереджена.

Постановою судді від 09.09.2020 року, що набуло законної сили, ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпроАП та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Постановою судді від 24.12.2020 року, що набуло законної сили, ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпроАП та накладено стягнення у вигляді 15 діб адміністративного арешту.

Згідно з висновком експерта № 400-401 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, складеного 01.02.2021 року, у ОСОБА_6 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_7 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам ОСОБА_6 , в особистому та фізичному благополуччі, в продуктивній життєдіяльності. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 , ситуація, що досліджується, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний та фізичний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні фізичні й психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 , мають місце тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах досліджуваної ситуації.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 47 за результатами проведення судово-психіатричної експертизи, складеного 08.04.2021 року, ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення та у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ст. 1261 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину. Суд не приймає обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 15.06.2021 року, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (в тому числі для окремих громадян), ризик вчинення повторного правопорушення оцінений, як дуже високий .

Обираючи покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ті обставини, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив новий умисний злочин, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, злочин вчинив відносно своєї мати, тривалий час не працює, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, однак, перебуває на обліку у лікаря нарколога, характеризується за місцем проживання посередньо, неповнолітніх дітей не має, враховує конкретні обставини правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, правову позицію потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, суд вважає, що його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства й слід призначити покарання за ст.1261 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

ОСОБА_7 був засуджений вироком від 05.11.2020 року за ст. 125 ч. 1 КК України до 200 годинам громадських робіт, вироком від 22.01.2021 року за ст.. 125 ч. 1 КК України до 180 годин громадських робіт. Ухвалою суду від 15.06.2021 року ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, зараховано частково відбуте покарання 12 годин громадських робіт. Таким чином не відбутий строк покарання ОСОБА_7 складає 188 годин громадських робіт.

Згідно з ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 1261 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

У відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за даними виром та вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року - 2 (два) роки позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання відбуте покарання у вигляді 12 годин громадських робіт, відповідно до ст. 72 ч. 1 КК України.

Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався та не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № 400-401 від 01 лютого 2021 року в сумі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 04 коп.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складений в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1