Справа № 333/1877/21
Провадження № 1-кп/333/464/21
УХВАЛА
06 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання обвинуваченим і його захисником копій вказаних документів.

06.09.2021 року під час підготовчого судового засідання від прокурора письмово надійшло клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії нетяжких злочинів та за яке відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України, передбачене покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти рокiв або позбавлення волі на той самий строк. Вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконного впливу на потерпілу, переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення. ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, джерела доходів у нього невідомі, у зв`язку з чим, перебуваючи на волі останній може продовжити свою злочинну діяльність. Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_6 буде мати можливість з метою зміни свідчень на його користь, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 або на свідків, які наразі встановлені. У обвинуваченого відсутні соціальні зв`язки та мається схильність до вчинення кримінальних правопорушень, так як ОСОБА_6 був засуджений за вчинення корисливих злочинів, а саме: 14 квітня 2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було відносно останнього оголошено вирок та визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора. ОСОБА_5 зазначив, що фактично прокурором не доведені ризики, на які він посилається у своєму клопотання. Крім того, прокурор не був переконливим у тому, що цілодобовий домашній арешт є єдиним запобіжним заходом й інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Захисник вказав, що ОСОБА_4 більше чотирьох місяців вже знаходиться без жодного запобіжного заходу і за цей час не переховувався від суду, не вчинив нове кримінальне правопорушення та відсутні дані щодо впливу на потерпілу та свідків.

ОСОБА_4 просив суд не задовольняти клопотання прокурора, враховуючи, що він на цей час працює, хоча і неофіційно на будівництві. Графік його роботи складає з 7-00 год. по 17-00 год.

Вислухавши доводи прокурора щодо необхідності обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , думки обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до такого.

Частиною 1 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості обвинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Враховуючи пояснення обвинуваченого, матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що на цей час маються факти та інформація, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, зазначене в обвинувальному акту. Тобто, на даному етапі судового розгляду обвинувачення відносно ОСОБА_4 цілком обґрунтоване.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (максимальний строк до 5 років позбавлення волі). Також, враховується особа обвинуваченого: раніше двічі судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, його вік та здоров`я (на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває). Обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, працює, але неофіційно. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_4 , було вчинене в період випробування, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2020 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Встановлено, що на стадії досудового розслідування 25.03.2021 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід домашній арешт.

У підготовчі судові засідання, призначені на 29.04.2021 року та 02.06.2021 року, обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, тому до останнього було застосовано примусовий привід.

22.07.2021 року до суду був примусово доставлений обвинувачений, але підготовче судове засідання проведене не було, враховуючи відсутність потерпілої. У наступне судове засідання, призначене на 02.08.2021 року, ОСОБА_4 також не з`явився і судом було прийнято рішення про його примусовий привід.

06.09.2021 року обвинувачений знову був примусово доставлений працівниками поліції до суду.

Вважаю, що ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків під час судового розгляду не підтвердився. Водночас, маються ризики, передбачені п.п. 1,5 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, тому вказані обставини дають підстави для висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який у даному випадку буде доцільним і достатнім запобіжним заходом. Враховуючи, що обвинувачений працює, його графік роботи (з 7-00 год. до 17-00 год), вважаю за необхідне застосувати домашній арешт у період з 19 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 314-316, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 у період з 19 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби строком по 04.11.2021 року (включно) без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді по даному кримінальному провадженню;

2) повідомляти головуючого суддю по даному кримінальному провадженню про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу для виконання передати до Відділу поліції №4 ЗРУ ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.09.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1