Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3442/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 279/3442/21 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року,-

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11.10.2012 року по 30.10.2012 року, з 10.07.2014 року по 18.09.2014 року, з 13.11.2014 року по 23.03.2015 року, з 24.09.2019 року по 21.12.2019 року в порядку ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що у періоди вказані в його клопотанні він утримувався під вартою для розгляду кримінального провадження щодо нього, а тому вважає висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення його клопотання помилковим.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VIII (далі: Закон) періодів з 11.10.2012 року по 30.10.2012 року, з 10.07.2014 року по 18.09.2014 року, з 13.11.2014 року по 23.03.2015 року, та часу екстрадиції в Україну з 24.09.2019 року по 21.12.2019 року. Відповідно до ст.72 ч.5 КК України в редакції вказаного Закону зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відмовляючи у задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 засуджений вироком Кольського районного суду Мурманської області від 19.01.2015 року за ст.30 ч.1, ст. 228-1 ч.1 п. «г», ст.70 КК РФ до 15 років позбавлення волі, строк відбування покарання з 19.01.2015 року.
Вирок приведено у відповідність до чинного законодавства України ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2018 року, зміненої ухвалою Житомирського апеляційного суду від 02.06.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_7 вважається засудженим за ст.15 ч.2, 307 ч.2, 68 ч.3, 71 ч.1 КК України до 11 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, строк відбування покарання обчислюється з 19.01.2015 року, зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 02.02.2010 року по 17.03.2011 року та з 19.01.2015 року по 12.03.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Проте, в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 відсутні будь-які докази на підтвердження того факту, що вказані в клопотанні періоди є періодами застосування до ОСОБА_7 попереднього ув`язнення, яке застосовувалось в провадженні, в якому ухвалений вирок Кольського районного суду Мурманської області РФ від 19.01.2015 року, що набрав законної сили 12.03.2015 року, а тому суд визнав клопотання засудженого необгрунтованим та відмовив у його задоволенні.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в п. 106 постанови від 29 серпня 2018 року (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.
Відповідно до положень ст. 72 ч.5 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Кольського районного суду Мурманської області від 19.01.2015 року за ст.30 ч.1, ст. 228-1 ч.1 п. «г», ст.70 КК РФ до 15 років позбавлення волі, строк відбування покарання з 19.01.2015 року. Строк покарання рахується з 19.01.2015 року. Взято ОСОБА_7 під варту в залі суду (а.п.30-32)
Вирок приведено у відповідність до чинного законодавства України ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.07.2018 року (а.п.36-37), зміненої ухвалою Житомирського апеляційного суду від 02.06.2020 року (а.п.37-40), відповідно до якої ОСОБА_7 вважається засудженим за ст.15 ч.2, 307 ч.2, 68 ч.3, 71 ч.1 КК України до 11 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, строк відбування покарання обчислюється з 19.01.2015 року, зараховано як відбуте покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2010 року по 17.03.2011 року та з 19.01.2015 року по 12.03.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зарахований ухвалою Житомирського апеляційного суду від 02.06.2020 року строк попереднього ув`язнення з 02.02.2010 року по 17.03.2011 року та з 19.01.2015 року по 12.03.2015 року є строком попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) та підтверджується матеріалами даного провадження.

Разом з тим, строк з 11.10.2012 року по 30.10.2012 року та з 24.09.2019 року по 21.12.2019 року не являється строком попереднього ув`язнення в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», оскільки вироки щодо ОСОБА_7 у вказані строки вже набрали чинності, а останній етапувався в установи попереднього ув`язнення для участі в судовому засіданні при розгляді матеріалів про приведення вироку у відповідність кримінальному закону та для екстрадиції, відповідно.

Щодо строків з 10.07.2014 року по 18.09.2014 року та з 13.11.2014 року по 23.03.2015 року, слід зазначити, що матеріали провадження не містять даних про те, що вказані строки є попереднім ув`язненням ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, розгляд якого закінчився ухваленням вироку Кольського районного суду Мурманської області РФ від 19.01.2015 року, що набрав законної сили 12.03.2015 року, а тому не можуть бути зараховані на підставі положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування зазначених строків як строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: