КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5349/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, уродженця м. Ганджа Республіки Азербайжан, громадянина України, в офіційному шлюбі не перебуває, має на утримані одну малолітню дитини, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
за участю: прокурора ОСОБА_8 захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою визначено, в межах строку досудового розслідування, терміном до 17 жовтня 2021 року включно.
Зобов`язано керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання об`єктивних висновків про стан його здоров`я та, в разі необхідності, забезпечити можливість отримання необхідного лікування.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням його волі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що подальше тримання ОСОБА_7 під вартою є неприпустимим та таким, що порушує принципи, визначені Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Жодного доказу нових ризиків слідчий не навів та не надав, а також не надав жодних підтверджень чому раніше обгрунтовуваний ним ризик не зменшився. При цьому вказуючи на обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування тільки вказав загальні посилання на необхідність вчинення ним ряду слідчих дій. Жодного доказу, що ж слідство робило впродовж трьох місяців тримання особи під вартою та чому перераховані слідчі дії, які перешкоджають завершити розслідування не було проведено в попередні три місяці, слідчому судді не надано.
Апелянт вказує, що доказами, на яких наче ґрунтується обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 , є протокол допиту ОСОБА_11 та протокол впізнання ним ОСОБА_7 за фотознімками. Водночас з показів не вбачається, що ОСОБА_7 застосовував щодо потерпілого будь-яке насилля чи були погрози його застосування. У протоколі відтворення також не вказано, що ОСОБА_7 застосовував насилля та погрожував його застосувати до потерпілого. При цьому відповідне впізнання було проведено з порушенням частини 1 статті 228 КПК України. Щодо погроз, про які дала свідчення ОСОБА_12 , то крім свідчень самої потерпілої вони не підтверджуються іншими доказами.
При цьому апелянт звертає увагу, що за два місяці слідства та тримання ОСОБА_7 під вартою слідство не долучило жодного доказу, який би вказував на вину останнього у вчиненні кримінального правопорушення, підозра у вчиненні якого йому була пред`явлена.
Також апелянт вважає безпідставним посилання слідчого на те, що ОСОБА_7 наче вчиняв інші кримінальні правопорушення, крім тих, які є предметом розслідування у відповідному кримінальному провадженні. Оскільки на підтвердження цього до клопотання не додано жодного обвинувального вироку, тим більше такого який набрав законної сили, та яким ОСОБА_7 був би визнаний винним у вчиненні таких кримінальних правопорушень.
Апелянт вказує на те, що у порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя не оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення. Вік та стан здоров`я підозрюваного, оскільки ОСОБА_7 мав серйозну травму голови, яка потребувала хірургічного втручання та постійного нагляду невролога. Міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.
Крім того апелянт зазначає, що слідчий безпідставно просив не визначати підозрюваному розміру застави. Оскільки жодного доказу застосування ним насильства суду не надано. При цьому він не обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя і здоров`я особи, жодній особі шкоди не заподіяно і ризику заподіяння такої не було. Протилежного не міститься в матеріалах, наданих слідчим.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді та апеляційних вимог, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями, задоволенню не підлягає з таких підстав.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст.177,178,183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000250 від 25 березня 2021 рокуза підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
28.05.2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.05.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України.
31.05.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.07.2021 включно.
21.07.2021 ухвалою слідчого суддя Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.08.2021 включно.
20.08.2021 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_16 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України, а саме: у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; у викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При цьому зазначив, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: письмовими заявами про вчинення злочину відносно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_17 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , відповідно до яких останні повідомили обставини вчинених відносного них кримінальних правопорушень; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до яких потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , впізнали осіб котрі вчиняли вище вказані кримінальні правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ; протоколом обшуку від 28.05.2021 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 ; протоколами огляду предметів; протоколами огляду відеозаписів; протоколом обшуку автомобіля «Volkswagen Touareg» н.з. НОМЕР_1 ,; протоколом затримання ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 ; вилученими речовими доказами; інформацією отриманою в ході виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів.
Крім того, у досудового слідства є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 причетні до вчинення відкритого викрадення майна поєднаного з проникнення до житла особи, що підтверджується протоколом огляду предмета, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками та показаннями потерпілої ОСОБА_24 .
На даний час, орган досудового розслідування вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
При цьому у клопотанні зазначив, що при продовженні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що по іншим кримінальним провадженням до підозрюваного вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», отже вже тоді існували підстави для застосування відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
20.08.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, терміном до 17 жовтня 2021 року включно.
Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.186 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим стороною обвинувачення та перевіреним слідчим суддею.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 .Оцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, даних про особу ОСОБА_7 , який хоча має певні соціальні зв`язки, однак на даний час об`єктивно підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема і тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб із погрозою застосування фізичного насильства, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки таких дій, а в сукупності з обставинами кримінального провадження, на переконання слідчого судді, створює реальні ризики щодо можливості підозрюваного, перебуваючи в умовах менш суворого запобіжного заходу, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, слідчим суддею враховано стадію кримінального провадження (досудове розслідування), необхідність подальшого збирання доказів, враховуючи обізнаність підозрюваного щодо деяких даних про учасників кримінального провадження, а також речі та документи, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні.
Таким чином, сукупність всіх цих обставин вказує на необхідність продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також враховуючи усвідомлення підозрюваним тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків, зокрема можливості ОСОБА_7 перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , в межах строків досудового розслідування на строк до 17.10.2021 року.

Крім того всупереч твердженням апелянта слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовжені запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, а також, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, а слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 , строку тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, також вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").
Наявність характеризуючих даних про особу , який має постійне місце проживання, наявність стійких соціальних зв`язків, утриманців, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання апелянта на те, що , за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, не спростовують висновків слідчого судді викладених в оскаржуваній ухвалі, більш того були перевіренні слідчим суддею, та роз`яснено, що відповідно до п.2 Глави 1 розділу Х Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 (з наступними змінами), надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст.ст.8, 107, 116 КВК України, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572.

Більш того слідчим суддею, зобов`язано керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваного з метою отримання об`єктивних висновків про стан його здоров`я та, в разі необхідності, забезпечити можливість отримання необхідного лікування.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 еняка Ю.Ю., який діє в інтересах підо ОСОБА_7 едова О.Б., - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________