УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000160, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000160 від 15.07.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна, яке вилучене 23.06.2021 в ході обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки IPhone 11 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 15.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2019 року службові особи дочірнього підприємства державної компанії «Укрспецекспорт» - « ІНФОРМАЦІЯ_1 » () вчинили розтрату чужого майна в особливо великих розмірах, а саме: грошових коштів сумою 1 095 300 доларів США, а також вчинили порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що 12.09.2017 між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та іноземною компанією «International Nordtech Export Group Limited» (Об`єднані Арабські Емірати) укладено договір комісії № 25/90-К, відповідно до якого ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» зобов`язується за дорученням «International Nordtech Export Group Limited» за плату вчинити правочин з продажу послуг по модернізації стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна Р25-300 до рівня стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна АЛ-31Ф. Виступаючи від свого імені, ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» самостійно вчиняє зовнішньоекономічну угоду з третьою особою. Кінцевим споживачем модернізованого стенду є ПВО ВВС Соціалістичної Республіки В`єтнам.

На виконання вказаного договору комісії 12.09.2017 між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та іноземним підприємством Генеральною імпортно-експортною корпорацією «Вансуан» (Соціалістична Республіка В`єтнам) укладено контракт № VX16N02-POE-30.4/4-K/KE-2016 щодо надання ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» на користь Генеральної імпортно-експортною корпорації «Вансуан» послуг з модернізації стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна Р25-300 до рівня стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна АЛ-31Ф у відповідності до наступних етапів: 1) виконання робіт з оцінки технічного стану стенда для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна Р25-300 у відповідності з Програмою; 2) розробка технічного проекту; 3) поставка обладнання; 4) монтажні роботи; 5) автоматизація; 6) атестація стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна АЛ-31Ф; 7) навчання спеціалістів замовника технології експлуатації модернізованого випробувального стенду, технології випробування двигуна АЛ-31Ф і періодичній атестації випробувального стенду; 8) передача технологічної документації від замовника до виконавця й узгодження переліку робіт, виконання яких заводом А42 забезпечується замовником.

Відповідно до вищевказаних угод ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» продає на користь Генеральної імпортно-експортної корпорації «Вансуан» послуги з модернізації стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна Р25-300 до рівня стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна АЛ-31Ф, які начебто надаються компанією «International Nordtech Export Group Limited».

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що контрактом № VX16N02-POE-30.4/4-K/KE-2016 передбачено загальну вартість послуг, що становить 7 699 500,0 доларів США. При цьому, 15% вартості контакту, що становить 1 154 925,00 доларів США, сплачується протягом 10 робочих банківських днів з дати набрання контрактом сили та за умови надання ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» гарантій банку або гарантійного листа.

На виконання умов контракту з метою отримання грошових коштів у вигляді авансового платежу у розмірі 15% вартості контракту ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», надіслано на адресу Генеральної імпортно-експортної корпорації «Вансуан» лист № 27/25-9160 від 27.11.2017 з гарантією повернення авансу і належного виконання контракту, наданою ДК «Укроборонпром» № UOP 6.22-10951 від 27.11.2017.

Крім того, органом досудового розслідування також встановлено, що у травні 2018 року АТ «Укрексімбанк» за результатами розгляду заяви ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» прийнято рішення в рамках Генеральної кредитної угоди від 02.11.2015 № 151315N2, укладеної з ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», здійснити надання безумовної та безвідкличної гарантії повернення авансу і належного виконання контракту в сумі 1 154 925,00 доларів США в забезпечення виконання умов контракту № VX16N02-POE-30.4/4-K/KE-2016. Строк дії гарантії визначено 30.08.2019.

30.07.2018 компанією Генеральна імпортно-експортна корпорація «Вансуан» на виконання контракту № VX16N02-POE-30.4/4-K/KE-2016 перераховано на рахунок ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» № НОМЕР_3 в АТ «УКРЕКСІМБАНК» кошти, сумою 1 154 925,00 доларів США, що становить 15% від вартості контракту.

20.08.2018 на виконання договору комісії № 25/90-К ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» перераховано кошти, сумою 1 095 300,00 доларів США на рахунок компанії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_4 , відкритий в банку ОАО «Банк БелВЭБ» (Республіка Білорусь, вказані банківські реквізити визначено після укладення 13.08.2018 додаткової угоди № 12 до договору комісії).

23.12.2019 за запитом ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» було повторно надано АТ «Укрексімбанк» гарантію № 19-1GR0120 строком до 01.11.2020.

Відповідно до листа Генеральної імпортно-експортною корпорації «Вансуан» № 28/CN-20 від 07.12.2020 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» не виконало жодного зобов`язання, у зв`язку з чим було списано гарантійний платіж на користь Генеральної імпортно-експортної корпорації «Вансуан».

Листом АТ «Укрексімбанк» № 0024000/26-149-20 від 10.11.2020 повідомлено ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» про здійснення 10.11.2020 платежу в сумі 1 154 925,00 доларів США на користь Генеральної імпортно-експортної корпорації «Вансуан» та виникнення в ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» заборгованості перед банком на вказану суму.

24.11.2020 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» в якості погашення заборгованості за основним боргом та процентами по гарантії № 19-1GR0120 від 23.12.2019 здійснено платіж на користь АТ «Укрексімбанк» на суму 32 917 430,44 грн.

Так, на думку органу досудового розслідування, компанія «International Nordtech Export Group Limited» має ознаки фіктивності, оскільки за адресою реєстрації розташовується інша іноземна компанія, яка здійснює господарську діяльність у сфері архітектурного проектування. Реквізити, що містяться на відтисках печатки, проставлених у договорі комісії, не відповідають реквізитам компанії.

Встановлено, що ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» надіслало на адресу компанії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » претензію щодо повернення авансового платежу, однак вказаний лист не вручено адресату у зв`язку з відсутністю такого за відповідною адресою.

Не зважаючи на викладене, ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» укладає 30.09.2020 угоду № 1 про уступку прав і переведення обов`язків за договором комісії № 25/90-К від 12.09.2017, відповідно до якого компанія «International Nordtech Export Group Limited» передає компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Сполучені Штати Америки) технічну документацію та частину обладнання на суму отриманих коштів в розмірі 1 095 300,00 доларів США, отриманих від ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» в якості авансового платежу.

Під час досудового розслідування встановлено, що з метою приховання розкрадання коштів 08.10.2020 між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», дочірнім підприємством державної компанії «Укрспецекспорт» державним підприємством «Спеціалізована Зовнішньоторговельна Фірма «ПРОГРЕС» () та компанією « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (США) укладено угоду № 2 про уступку прав і переведення обов`язків за договором комісії № 25/90-К від 12.09.2017, відповідно до якого ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» передає, а ДП СЗТФ «ПРОГРЕС», приймає на себе права та обов`язки і стає новим комісіонером за договором комісії № 25/90-К від 12.09.2017.

В подальшому, між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та ДП СЗТФ «ПРОГРЕС» укладено договір субкомісії № 4/55-Д від 09.10.2020, відповідно до якого вказаний договір укладено з метою виконання договору комісії № 25/90-К від 12.09.2017, а контракт № VX16N02-POE-30.4/4-K/KE-2016 вчинено субкомісіонером на виконання доручення комісіонера.

Таким чином, за вищевикладених обставин ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» перераховано на користь компанії «International Nordtech Export Group Limited» грошові кошти, сумою 1 095 300,00 доларів США в якості авансового платежу та у зв`язку з невиконанням умов контакту № VX16N02-POE-30.4/4-K/KE-2016 перерахувало на користь АТ «Укрексімбанк» грошові кошти, сумою 32 917 430,44 грн. в якості погашення заборгованості за списання банківської гарантії, чим вчинено розтрату майна в особливо великих розмірах.

Разом з тим, під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», усвідомлюючи що компанія « ІНФОРМАЦІЯ_2 » має ознаки фіктивності, з метою виконання умов контракту № VX16N02-POE-30.4/4-K/KE-2016 в частині розробки та передачі на користь Генеральної імпортно-експортної корпорації «Вансуан» технічної документації «Технічний проект модернізації стенду випробувань двигунів Р25-300», організовують виготовлення такої документації на території України, до чого залучають технічну групу з числа українських інженерів-конструкторів без укладання будь-яких правочинів.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що у період з 24.11.2018 по 06.12.2018 у В`єтнамі перебувала група українських конструкторів, які без отримання дозволу Державної служби експортного контролю України провели оцінку технічного стану та підписали відповідний акт від 05.12.2018.

Також під час досудового розслідування встановлено, що 10.08.2019 заступник генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_6 без отримання дозволу Державної служби експортного контролю України здійснив переміщення технічної документації «Технічний проект модернізації стенду випробувань двигунів Р25-300» через державний кордон України, шляхом вильоту літаком сполученням Київ-Доха (Держава Катар) з подальшим прямуванням до Соціалістичної Республіки В`єтнам.

Згідно зі Списком товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003, технічна документація «Технічний проект модернізації стенду випробувань двигунів Р25-300» та послуги з оцінки технічного стану відноситься до товарів (послуг) військового призначення (позиція ML 22.a) та підлягає державному експортному контролю.

23.06.2021 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.05.2021 у справі № 761/18977/21 було проведено обшук в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, а саме: мобільний телефон марки IPhone 11 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 від 24.06.2021 вищезазначене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладені арешту на вилучене майно з метою подальшого його збереження як речового доказу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав у ньому викладених та додатково зазначив, що вилучений телефон має важливе значення для кримінального провадження, а тому накладення арешту на нього є необхідним.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та зазначив, що вилучений мобільний телефон жодного значення для досудового розслідування не має, крім того ОСОБА_6 до цього часу про підозру не повідомлено, а відтак відсутні правові підстави для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на мобільний телефон.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, дійшов висновку про наступне.

Так, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000160, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України.
27.05.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі

№ 761/18977/21 клопотання слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні

№ 0000160 від 15.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України, задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , з метою виявлення та вилучення: зовнішньоекономічного контракту від 12.09.2017 № VX16N02-POE-30.4/4-К/КЕ-2016 з усіма додатками та доповненнями, специфікацій, актів виконаних робіт (постачання товарів), платіжних документів, листування з приводу його виконання; договору комісії від 12.09.2017 № 25/90-К з додатками та доповненнями, специфікацій, актів виконаних робіт (постачання товарів), платіжних документів, листування з приводу його виконання; договору субкомісії від 09.10.2020 № 4/55-Д з додатками та доповненнями, специфікацій, актів виконаних робіт (постачання товарів), платіжних документів, листування з приводу його виконання; статутних та реєстраційних документів іноземних компаній «International Nordtech Export Group Limited» (ОАЕ) та «International Nordtech Export Group Inc» (США), довіреностей від імені вказаних компаній та їх керівників, документації з фінансово-господарської діяльності вказаних компаній (договори, угоди, платіжні документи, виписки руху коштів, листування щодо укладення та виконання договірних відносин, відкриття банківських рахунків в іноземних та вітчизняних фінансових установах), печаток, штампів, банківських карток та ключів доступу до банківських рахунків; листування з інозамовником, комітентами, протоколів, планів та звітів про відрядження та приїзди відповідних делегацій, документів, що підтверджують участь представників іноземних комітентів та ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», ДП СЗТФ «Прогрес» у переговорах з приводу укладання та виконання договору комісії; технічної документації на стенд для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна Р25-300 до рівня стенду для проведення контрольно-здавальних випробувань двигуна АЛ-31Ф (акти оцінки, паспорти, сертифікати, технічні умови, чернетки, технічні завдання, креслення, тощо), а також інших документів та предметів, пов`язаних з укладанням, виконанням вищезазначених договорів та виробництвом технічної документації на стенд, його модернізацією.

Згідно протоколу обшуку від 23.06.2021 слідчим під час обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено майно, а саме: мобільний телефон марки IPhone 11 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане майно орган досудового розслідування просить з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Вказана засада кримінального провадження в силу приписів статті 9 КПК України полягає в обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог, зокрема, Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном можуть бути речі, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, що в силу ч. 5 ст. 171 КПК України покладає на слідчого або прокурора обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 від 24.06.2021 вищезазначене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07.05.2015), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12.03.2015), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11.06.2015).
Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Відповідної правової позиції дотримується і Київський апеляційний суд, зокрема, в ухвалі від 26.04.2021 у справі № 761/9915/21, в ухвалі від 29.04.2021 у справі № 761/9904/21 та в ухвалі від 29.06.2021 у справі №761/15401/21.
Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Так, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Доводи адвоката ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_6 не повідомлено про підозру, а відтак, і необхідність накладення арешту є необгрунтованою, слідчий суддя визнає безпідставними, оскільки положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обґрунтованої підозри щодо особи; в клопотанні зазначено мету накладення арешту збереження речових доказів, що не передбачає вручення підозри.
Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 15.07.2020, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження майна, яке постановою слідчого від 24.06.2021 року визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 23.06.2021 під час проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки IPhone 11 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000160, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 333, ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 23.06.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки IPhone 11 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1