Справа № 373/372/17
Номер провадження 1-кп/373/5/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

представника потерпілої ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000393 по обвинуваченню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, потерпілого внаслідок ЧАЕС 2 кат., особи з інвалідністю 3 групи, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
встановив:

19 листопада 2016 року близько 05 год. 50 хв. на 61 км + 750 м автодороги сполученням м.Бориспіль - м.Дніпро, що на території с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, водій ОСОБА_11 , керуючи технічно справним сідловим тягачем марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись із швидкістю близько 60 км/год в напрямку м. Дніпро, в порушення п.2.3 б Правил дорожнього руху України проявив злочинну недбалість, не був уважний до дорожньої обстановки, невчасно відреагував на її зміну, в порушення п.п.1.2, 12.2, 10.1 ПДР України під час роз`їзду із зустрічним автомобілем змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу, перетнувши вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пп 1.1 розділу 34.1 ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним сідлового тягача з передньою лівою частиною автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_18 , який рухався в напрямку м. Бориспіль.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_18 від отриманих тілесних ушкоджень, які згідно висновків експерта № 204 та № 235 від 19 грудня 2016 року стосовно до живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та знаходяться в прямому зв`язку з настанням смерті потерпілого, помер під час госпіталізації до лікарні; пасажири вищезазначеного автобуса ОСОБА_14 та ОСОБА_15 згідно висновків експерта № 9/Е від 16 січня 2017 року та № 10/Е від 16 січня 2017 року відповідно отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Порушення водієм ОСОБА_11 вимог п.п.1.2, 2.3 б, 12.2, 10.1 та п.п.1.1 розділу 34 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_18 та спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
По суті пред`явленого обвинувачення в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, обвинувачений ОСОБА_11 винним себе не визнав та показав, що на той час працював водієм в ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів». Водійський стаж 38 років, з 1991 року на вантажівках. 18 листопада 2016 року близько 19 години заступив на зміну: пройшов медогляд, отримав шляховий лист та відрядження. Механік провірив транспортний засіб, закріпив шайбу на тахометрі. Близько 22 години він загрузився та виїхав. 19 листопада 2016 року о 02 годині ночі вигрузився в с. Мирне, поспав до 05 години ранку та, заїхавши на вісову, поїхав в Миронівку. Дорога була знайома, їхав нормально, не швидко, посередині своєї полоси ближче до правої сторони. Перед зіткненням зустрічний транспорт був десь за 1 км. Перед с. Циблі побачив світлофор, було включено ближнє світло фар, на узбіччі не бачив нікого, потім зближення фар, а потім різко світло в очі і удар. Після удару ноги були зажаті і його вирізали працівники ДСНС і швидка забрала в лікарню м. Переяслав-Хм. На наступний день його відвезли в м. Київ, а потім в районну лікарню. Він не міг виїхати на зустрічну смугу руху, весь осип скла та рідина на його смузі руху. І працівники ДСС казали йому, що авто на своїй смузі руху. Крім того, колеса його автомобіля мають автоблокіровку і після удару заблокувалися. Якби транспортний засіб ще рухався, то були б сліди і скат би зліз. Чи була ОСОБА_19 на місці ДТП, не пам`ятає. Ні в яких слідчих діях участі не брав, дозволу на використання медичної документації не надавав. Десь у січні 2017 року слідчий відібрав показання, в кінці місяця йому оголосили підозру, вручили обвинувальний акт. При відкритті матеріалів досудового розслідування речові докази не відкривалися. З обвинуваченням не згоден, не виїздив на зустрічну смугу руху. Відчуває співчуття, однак не відшкодовував збитки, оскільки вважає себе не винуватим.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, подія злочину та винуватість ОСОБА_11 у його вчиненні доводиться показаннями потерпілих, свідків, документами.

Зокрема потерпіла ОСОБА_16 показала суду, що її чоловік ОСОБА_18 працював з 1999 року в ТОВ «Агробудсшлях» водієм. Прокидався о 05 годині ранку і працював до 18 години, 19 години або до 20 години. За кермом не був постійно. Відвозив працівників і був вільний до наступної поїздки. В ДТП ніколи не потрапляв. Хвороб у нього не було, він постійно проходив медичний огляд. Ніякі ліки він на той час не приймав. Напередодні ДТП він прийшов додому о 19 годині, ліг спати рано. Зранку 19 листопада 2016 року самопочуття у чоловіка було нормальне і він пішов на роботу. Потім їй зателефонували і скзали, що він загинув. Кошти їй перераховувала фірма, де працює ОСОБА_11 , та ТОВ «Агробудсервіс».
Потерпілий ОСОБА_14 показав суду, що знав ОСОБА_18 13 років, працюючи у ТОВ «Агрошляхбуд». Автобус, яким він керував, мав постійний маршрут. Автобусом, крім ОСОБА_18 , ще керував ОСОБА_20 , однак ту неділю був ОСОБА_18 19 листопада 2016 року близько 06 години ранку вони їхали із с.Циблі в м. Переяслав-Хмельницький. Біля зупинки ОСОБА_18 знизив швидкість. Хоча ніколи по дорозі нікого не підбирав, в цей день хотів підібрати. Безпосередньо він сидів за водієм та перебирав прибори в сумках. Чи горіли фари, не бачив, вже ніби світало. Самого удару він не бачив, однак автобус ніби вправо здав. Коли прийшов до тями, хлопці витягували його із автобуса. Приїхали дві швидкі допомоги. На місці ДТП крім працівників швидкої та ОСОБА_21 бачив ще якусь жінку. Іорданову не знає. Зіткнення відбулося на їх полосі руху біля зупинки при виїзді із с. Циблі. Претензій до працівників поліції щодо збору медичної документації відносно нього не має.
Потерпілий ОСОБА_15 показав суду, що 19 листопада 2016 року близько 06 години ранку на робочому автобусі виїхав разом із іншими працівниками із с.Циблі. Інколи возив й інший автобус, але той тиждень був ПАЗ. За кермом був ОСОБА_18 , який з ним привітався на вході. Біля водія нікого не було, а він сів на другому сидінні справа за дверима. Світло фар у автобуса було включене, інших транспортних засобів не було. Автобус їхав по правій смузі руху. Він дрімав. Перед ударом автобус загальмував і вправо трішки здав. Чи були на зупинці якісь люди не пам`ятає. Після удару його винесли із автобуса і зробили знеболювальний укол. Фура була на їх смузі руху. Крім працівників поліції, ОСОБА_21 та швидкої ніби нікого більше не було. Іорданову не знає. Претензій до працівників поліції щодо збору медичної документації відносно нього не має.

Свідок ОСОБА_22 показав суду, що працював ТОВ «Агробудшлях» 4-5 років. ДТП сталося восени 2016 року, було холодно. Весь тиждень забирав їх ОСОБА_18 , маршрут у нього був постійний. Він сидів за водієм, дрімав, за дорогою не спостерігав. Вони виїхали на трасу із с. Циблі. Один із працівників не поїхав на автобусі ( ОСОБА_23 ), а їхав своїм авто. На зупинці вони ніколи нікого не забирали. Автобус рухався нешвидко, чи гальмував, не пам`ятає. Де була фура після зіткнення, також не пам`ятає, а автобус після ДТП розвернуло. Швидку допомогу ніби викликала жінка, яка була на зупинці.

Свідок ОСОБА_24 показала суду, що проживає в с. Циблі. 19 листопада 2016 року їхала на роботу, тому близько 05 год. 40 хв. вже стояла на трасі. Зупиняла автобус. Водій зменшив швидкість, однак сигнал повороту не включав, тому не знає, чи водій хотів її забрати, чи ні. Фура їхала в сторону м. Черкаси, а автобус їхав в сторону м. Переяслав-Хмельницького. Швидкість в обох була невеликою, включено дальнє світло фар. Зіткнення відбулося на смузі руху автобуса. Інших транспортних засобів на трасі не було. Бачила момент зіткнення. Коли автобус почав гальмувати біля неї різко вискочила фура і в автобус. Вважає, що якби автобус уникав удару, то збив би її. Останнього розвернуло на 180 градусів, а фура перегородила трасу. Кабіна фури після зіткнення була на своїй стороні, а задні колеса на зустрічній. Вона викликала швидку допомогу. Надавала пояснення слідчому після ДТП. На робочому місці була десь об 11 год., додому повернулася близько 21 год. 30 хв. Брала участь у слідчому експерименті. Транспортні засобі при цьому були схожі, чи такі ж самі, не знає. Розставив їх слідчий приблизно так же, як і при ДТП. Чи перевірилося при цьому режими світла фар, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_25 показав суду, що працював в ТОВ «Агрошляхбуд», водія ОСОБА_18 знав 6,5 років, він був гарним водієм. В день ДТП їхав у автобусі, сидів на третьому сидінні справа у напівоберта. Коли вони виїхали із с. Циблі на трасу, ОСОБА_18 переключився на дальнє світло фар, швидкість автобуса була десь 60 км на годину. Їхали по своїй полосі руху. Коли вони доїхали до зупинки, перед наближенням зустрічного автомобіля, водій переключився на ближнє світло, а потім світло від фар і удар. При чому перед ударом автобус змістився вправо. Удар був у сторону водія. Автобус розвернуло по часовій стрілці в бік села в межах траси. Хлопці почали стогнати. Він кинувся до водія. У нього була кров на голові. Приїхала служба надзвичайних ситуацій, вирізали водія. Його забрала швидка допомога. Взагалі із с. Цибель їх було 6 осіб, а в той день не було в автобусі ОСОБА_23 і ОСОБА_26 . Іорданову знає як жительку с. Циблі. Інколи по дорозі могли підвозити чужих осіб. В той день чужих не бачив.

Свідок ОСОБА_20 показав суду, що 19 листопада 2016 року на роботу поїхав своїм автомобілем, а не автобусом, щоб раніше повернутися додому, бо була субота. Виїхав на трасу, коли там вже був затор. Побачив, що сталася дорожньо-транспортна пригода за участю їхнього автобуса. Автобус був розвернутий практично на своїй смузі руху. На обочині були сліди розвороту автобуса. Гальмівного шляху не було. Ліва частина тягача була на зустрічній смузі руху. ОСОБА_27 сліди тягача були невеликі. Іорданову знає, вона була на місці ДТП, коли він під`їхав, спілкувалася із потерпілими. Її відпустили після відібрання пояснень. Ще був один автомобіль ДСНС. Водій ніби ніколи чужих людей не підвозив. Він був понятим разом із ОСОБА_28 . Фіксували і вимірювали сліди (розвороту автобуса, гальмівні).

Свідок ОСОБА_29 показав суду, що є лікарем швидкої допомоги, яка виїздила на виклик після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася поблизу с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області. Водій був зажатий за кермом. Автобус стояв в бік Черкас, а фура стояла посеред дороги також в сторону м. Черкаси. Не пам`ятає, чи вони забирали водія автобуса, чи інша швидка. Після дорожньо-транспортних пригод ніяких згод на оприлюднення медичних даних підписувати вони не дають.

Свідок ОСОБА_30 показав суду, що приїхав на місце ДТП близько 10 години. Він водій як і ОСОБА_11 . І автомобіль, і автобус були повернуті в сторону м. Золотоноші, стояли на своїх полосах. Осип скла був на полосі «Сканії», номерний знак автобуса був під «Сканією». При огляді місця події був присутній, однак не залучався. 23 листопада 2016 року за його участі проводився слідчий експеримент. Він не пам`ятає, щоб слідчий пояснював його права. Перевіряли покази жінки, яка стояла на зупинці. Фари були на ближньому світлі. Чи переключали їх, не пам`ятає. Був автомобіль «Сканія», а автобус був не «ПАЗ», а «ГАЗ».

Свідок ОСОБА_31 показав, що був понятим при проведенні слідчого експерименту. Слідчий права йому ніби не роз`яснював. Вони встановлювали видимість і виставляли транспортні засоби зі слів свідка. Автобус був марки «КАВЗ», який різниться від «ПАЗ». Світло фар було включене ближнє. Під час експерименту прив`язувалися до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди. Не пам`ятає, чи встановлювали положення транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди. Він був присутній і на місці дорожньо-транспортної пригоди. «Сканія» була під осьовою на своїй смузі руху. Зліва був пошкоджений скат та відбитий гур. Розсип скла перед «Сканією». Сліди гальмування були під «Сканією». Колесо було пробите у «Сканії», не могло крутитися, бо автоматично блокувалося. Диск був увігнутий;

Експерт ОСОБА_32 показав суду, що працює старшим експертом в Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України. Має вищу технічну освіту. Він проводив інженерно-технічну експертизу за спеціалізацією «Дослідження обставин та механізму ДТП». Керівник центру визначає, хто має проводити експертизу. Перед проведенням експертизи вони не зустрічаються із слідчим чи прокурором. В постанові про призначення експертизи його було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України. Свої права та обов`язки знає. На експертизу йому надали постанову слідчого та матеріали кримінального провадження. Цього було достатньо. Чи дивився диск із записом слідчого експерименту, не пам`ятає. На два останні запитання він не надав відповіді, бо треба було б надати юридичну оцінку, на що у нього немає повноважень. По першому питанню у вихідних даних зазначені елементи дороги із слідчого експерименту. Швидкість руху «Сканії» ніби встановили з експертизи, а автобуса, із показань свідка. Місце зіткнення було вказано у вихідних даних, його визначав інший експерт. А він перевіряв дані з постанови слідчого з технічної спроможності та з письмовими доказами. Ближнє чи дальнє світло впливає на результати експертизи.

Експерт ОСОБА_33 показав суду, що в той час працював експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України його попереджують або у постанові про призначення експертизи, або усно. Свої права та обов`язки він знає. В давному кримінальному провадженні проводив декілька експертних досліджень та брав участь у слідчому експерименті. Всі зроблені ним висновки підтримує. Коли проводив експертизу технічного стану транспортних засобів, то оглядав транспортні засоби особисто. А при трасологічному досліджені йому ще надавали матеріали кримінального провадження. Укомплектування він не перевіряв, бо питання були по гальмах та рульовому керуванні. По автобусу ПАЗ всі елементи рульового керування були нормальні, пошкодження сталися після дорожньо-транспортної пригоди. Чи був гідропідсилювач, він не пам`ятає, однак в процесі руху ніякого значення не має. Робив особисто фото, коли перевіряв систему робочого гальма автобуса ПАЗ. Каркас автобуса був розбитий, а гальма були захищені, вони цілі. АБС не перевіряв, однак воно не впливає на гальмування, а лише на стійкість транспортного засобу. У автобуса ПАЗ були ресори і амортизатори. Питання справності світла йому не ставилося і він не знає, як це могло б вплинути на ДТП. Автомобіль «Сканія» також оглядав, робив фото. Не порівнював з заводськими характеристиками. Не пам`ятає, чи був гідропідсилювач, однак без нього вони не випускаються. ОСОБА_27 колодки були цілі, АБС не перевіряв, все було розбито. Однак якби «Сканія» гальмувала, були б переривчасті сліди, а Схемі до слідчого експерименту вони цілісні. Бампер був відсутній з лівого боку. При проведені трасологічного дослідження траекторія рузху автобуса ПАЗ не встановлювалася, його довжина приблизно 7 метрів, він міг розвернутися, підіймаючись. Після зіткнення «Сканія» чи рухалася, не пам`ятає, все вказав у висновку. Вихідні дані для слідчого експерименту - ніби свідки надали. Чи роз`яснювалися йому права, не пам`ятає. Слідчий встановлював якісь обставини, а він допомагав визначити розміри, про які говорили учасники. Чи співпало місце зіткнення з показаннями свідків та яке світло фар при слідчому експерименті було на транспортних засобах, не пам`ятає.

Слідчий ОСОБА_34 показав суду, що виїхав на місце ДТП, оскільки був відповідальним в той день. Допомагав в оформленні ДТП. Свідок ОСОБА_35 була на місці ДТП. Допитав її, роз`яснивши права та обов`язки. Коли точно допитував її, не пам`ятає, може близько обіднього часу. Чому в протоколі допиту зазначено 20 година, також не пам`ятає, може описка.

З рапорту старшого інспектора-чергового Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 19 листопада 2016 року вбачається, що 19 листопада 2016 року о 05 год. 59 хв. до чергової частини надійшло телефонне повідомлення ОСОБА_36 про те, що на автошляху Бориспіль-Дніпро, поблизу с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, є потерпілі (т.1, а.с.200).
З рапорту старшого інспектора-чергового Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 19 листопада 2016 року вбачається, що 19 листопада 2016 року о 06 год. 59 хв.до чергової частини надійшло телефонне повідомлення чергового лякаря СШД Переяслав-Хмельницької ЦРЛ про те, що в кареті СШД помер ОСОБА_18 , який потрапив у дорожньо-транспортну пригоду поблизу с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області (т.1, а.с.201).
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 листопада 2016 року вбачається, що в ході огляду місця ДТП була оглянута частина дороги на 61 км+750м автошляху Бориспіль-Дніпро, транспортні засоби: сідловий тягач марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп-цистерна марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , автобус марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.1, а.с.208).
З протоколу огляду місця події від 19 листопада 2016 року вбачається, що в ході огляду був оглянутий труп ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в автомобілі марки «Пежо», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на території Переяслав-Хмельницької ЦПЛ в м. Переяслав-Хмельницький (т.1, а.с.209-210).
На Схемі до протоколу місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 листопада 2016 року з фототаблицями до неї, зафіксовано розташування обох транспортних засобів після зіткнення, їх пошкодження, наявні дорожні знаки та розмітка, сліди гальмування, юзу, місце осипу скла, уламків обох транспортних засобів, грунтово-піщаної суміші, пошкодження асфальтного покриття (т.1, а.с.211-222).

З довідки про погодні умови у період з 05 год до 07 год в день ДТП вбачається температура, вологість, атмосферний тиск та інші показники(т.1, а.с.223);

Проект організації дорожнього руху на ділянці дороги, де сталася ДТП, вказує на наявність дорожніх знаків, дорожньої розмітки та інших конструктивних елементів (т.1, а.с.224).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 автомобіль марки «ПАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрошляхбуд». Транспортний засіб був застрахований. ОСОБА_18 мав посвідчення водія серії НОМЕР_6 (т.1, а.с.225).

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00480-00282-16 від 13 червня 2016 року транспортний засіб марки «ПАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнаний технічно справним (т.1, а.с.226).

Згідно копії наказу № 6 від 09 січня 2009 року за ОСОБА_18 був закріплений автобус марки «ПАЗ 32053-07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з 01 січня 2009 року (т.1, а.с.227).

З витягу із журналу реєстрації технічного стану та часу виїзду і заїзду автотранспорту ТОВ «Агрошляхбуд» вбачається, що ОСОБА_37 виїхав 19 листопада 2016 року о 05 год. 10 хв. на автобусі марки «ПАЗ 32053-07», реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.1, а.с.228-229).

З копії подорожнього листа № 456629 від 18 листопада 2016 року вбачається, що автомобіль марки «Сканія Р380, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , рухався за маршрутом « Миронівка-Мирне» (т.1, а.с.238-239).

Відповідно до копії наказу голови правління ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп та комбікормів» № 140-В від 02 листопада 2015 року автомобіль марки «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був закріплений з ОСОБА_38 , ОСОБА_11 та ОСОБА_39 (т.1, а.с.240-241);.

З копії товарно-транспортної накладної № КЗ100324395 від 18 листопада 2016 року вбачається, що сідловим тягачем марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , повинен бути доставлений вантаж від ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів» до Сільськогосподарського виробництва з обмеженою відповідальністю «Старинська птахофабрика» (т.1, а.с.242).

З витягу із журналу передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв вбачається, що 18 листопада 2016 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_11 пройшов медичний огляд, протипоказань не виявлено (т.1, а.с.243-246).

Витягом із журналу випуску ТЗ на лінію підтверджується, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_11 18 листопада 2016 року о 19 год. 10 хв. технічним несправностей не мав, тому був випущений на лінію (т.1, а.с.247-250).

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_18 серії НОМЕР_7 вбачається, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2, а.с.15).

З висновку експерта № 204 від 19 грудня 2016 року вбачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_18 , 1960 року народження, виявлено тілесні ушкодження, які виникли безпосередньо перед настанням смерті потерпілого від дії тупих твердих предметів чи при ударі об такі, що діяли з великою силою. Враховуючи характер та локалізацію виявлених ушкоджень вони могли утворитися при дорожньо-транспортній пригоді, від дії виступаючих частин салону автобусу; стосовно до живих осіб відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та знаходяться в прямому зв`язку з настанням смерті потерпілому.

Смерть настала від поєднання тупої травми голови, тулуба та кінцівок, що супроводжувалася переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів, внутрішньою та зовнішньою кровотечами, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа метиловий, етиловий пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізометри не виявлені не були (т.2, а.с. 25-30).

Аналогічні висновки містяться і у висновку експерта № 235 від 19 грудня 2016 року, з якого також вбачається, що, враховуючи характер та локалізацію виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_18 , 1960 року народження, тілесних ушкоджень вони могли утворитися при обставинах, вказаних у постанові (т.2, а.с.31-32).

З висновку експерта № 9/Е від 16 січня 2017 року вбачається, що згідно наданої медичної документації і заключення консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_14 , 1953 року народження, мало місце пошкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами тіл 5 та 6 ребер зліва, садин м`яких тканих в ділянці нижньої щелепи ліворуч. Пошкодження виникли від дії тупого (их) предметів, по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові і відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21 дня (т.2, а.с.33-35).

З висновку експерта № 10/Е від 16 січня 2017 року вбачається, що згідно наданої медичної документації та заключення консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_15 , 1959 року народження, мало місце пошкодження у вигляді переломів 2, 3 зап`ястних кісток лівої китиці, перелом 8-9 ребер зліва. Пошкодження виникли від дії тупого (их) предметів, по давності можуть відповідати строку і обставинам, вказаним у постанові і відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21 дня (т.2, а.с.36-38).
З висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 19900/16-52 від 16 січня 2017 року, вбачається, що розгерметизація переднього лівого колеса сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулася безпосередньо в момент ДТП, а саме: при зіткненні з автобусом марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 (т.2, а.с.44-49).
З висновку експерта № 19/8-02/1692 від 30 грудня 2016 року вбачається, що рульове керування автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в технічно несправному, непрацездатному стані, через зміщення рульового механізму. Дана несправність виникла в момент зіткнення. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено.
Система робочого гальма автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено.
Елементи підвіски автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в технічно справному працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (т.2, а.с.52-54).
З висновку експерта № 19/8-02/1691 від 30 грудня 2016 року вбачається, що рульове керування сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться в технічно несправному, непрацездатному стані через руйнування рульового валу та руйнування кронштейну кріплення рульового механізму. Дані несправності виникли в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено.
Система робочого гальма сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма пере ДТП не виявлено.
Елементи підвіски сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно справному працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено (т.2, а.с.57-59).
З висновку експерта № 19/8-02/1693 від 22 грудня 2016 року вбачається, що система робочого гальма напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено.
Елементи підвіски напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією не виявлено (т.2, а.с.62-64).
З висновку експерта № 19/8-02/1694 від 30 грудня 2016 року вбачається, що в момент первинного контакту автомобіль марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , контактував передньою лівою частиною із передньою лівою частиною автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 . В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в складі з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , були розташовані приблизно паралельно, при зустрічних напрямках руху. Зіткнення автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з сідловим тягачем марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відбулося в смузі для руху в бік м. Бориспіль, перед початком слідів пошкодження дорожнього покриття (т.2, а.с.67-72).
З висновку експерта № 19/8-02/1703 від 21 грудня 2016 року вбачається, що безпосередньо перед зіткненням, тобто перед останньою зупинкою, швидкість руху автопоїзда у складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно тахографічного диска, наданого на дослідження, становила близько 60 км/год. Відповідно до тахографічного диска, наданого на дослідження, зіткнення автопоїзда у складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відбулося близько 05 год. 50 хв. (т.2, а.с.75-78).
З висновку експерта № 53ат від 19 січня 2017 року вбачається, що в заданій дорожній ситуації швидкість руху, обрана водієм автопоїзда в складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху.
В заданій дорожній ситуації швидкість руху, обрана водієм автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху.
В заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автопоїзда в складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п.1.2, 12.2 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.
В заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
За даних дорожніх обставин, технічна можливість попередження водієм автопоїзда в складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зіткнення із автобусом марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , полягала у виконанні ним вимог п.1.2 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України. Тобто при виконанні вимог п.1.2 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України, водій автопоїзда в складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , мав технічну можливість попередити зіткнення із автобусом марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на що у нього не було перешкод технічного характеру.
В заданій дорожній ситуації водій автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України. Однак своїми односторонніми діями водій автобуса «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не мав технічної можливості попередити зіткнення з автопоїздом в складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в зв`язку з тим, що навіть зупинка його автобуса не виключала можливості зіткнення, так як зустрічний автопоїзд в складі сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до місця зіткнення не гальмувався (т.2, а.с.97-101).
З копій роздруківок- скріншотів моніторингу руху сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вбачається його напрямок руху, зупинки та швидкість 19 листопада 2016 року (т.2, а.с.79-83).
Протоколом огляду транспортного засобу від 23 листопада 2015 року та фототаблицею до нього зафіксовано огляд сідлового тягача марки SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вилучення з нього тахометра (т2., а.с.84-87).
23 листопада 2016 року проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_24 , під час якого встановлено місце її знаходження, місце зіткнення транспортних засобів, місце виїзду «Сканії» на смугу зустрічного руху, видимість елементів дороги (протокол слідчого експерименту та Схема до нього)(т.2, а.с.88-92). Дані обставини зафіксовані й на відеозапису слідчого експерименту (а.с. 93), який було досліджено в судовому засіданні.
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 04 липня 2015 року вбачається, що власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , спеціалізованого напівпричепа марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів» (т.2, а.с.110).
З копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00496-04027-16 від 01 серпня 2016 року вбачається, що транспортний засіб марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 01 серпня 2017 року (т.2, а.с.110а).
З копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00496-04026-16 від 01 серпня 2016 року вбачається, що транспортний засіб марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнаний технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 01 серпня 2017 року (т.2, а.с.116).
Договором оренди № 1182-Г від 31 грудня 2010 року ВАТ «Миронівський хлібопродукт» передало в оренду ВАТ «Мирнівський завод по виготовленню круп і комбікормів» транспортні засоби, зазначені в специфікаціях (т.2, а.с.117).
З копії протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу № 1906 від 13 січня 2015 року, вбачається, що тахограф, встановлений на автомобіль марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , придатний до експлуатації, про що ознайомлений водій ОСОБА_11 (т.2, а.с.118).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 31 жовтня 2019 року вбачається, що за участю потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , підозрюваного ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_24 31 жовтня 2019 року було проведено слідчий експеримент для перевірки та уточнення відомостей на місці ДТП. Визначено видимість елементів дороги з робочого місця обох водіїв, місце розташування та місце зіткнення транспортних засобів зі слів свідка та обвинуваченого, місце знаходження свідка (т.3, а.с.43-50).

З висновку експерта № 20964/20-52 від 10 грудня 2020 року (т.3, а.с.179-182) вбачається наступне:

1) в даній дорожній обстановці в діях водія автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_18 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України з технічної точки зору, в тому числі вимогам п.12.3 ПДР України, які є стосовні конкретних обставин пригоди;

2) в даній дорожній обстановці дії водія сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , з технічної точки зору не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України та вимогам розділу 34 відповідно до горизонтальної розмітки 1.1;

3) в даній дорожній обстановці причиною виникнення і здійснення даної ДТП є дії водія сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , які не відповідають вимогам п.10.1 ПДР України та вимогам розділу 34 відповідно до горизонтальної розмітки 1.1;

4) в даній дорожній обстановці водій автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_18 своїми односторонніми діями не мав технічної можливості уникнути зіткнення із сідловим тягачем марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , діями, передбаченими у вимогах ПДР України;

5) в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору водій сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 мав технічну можливість попередити дане зіткнення шляхом виконання ним вимог п.10.1 ПДР України та вимогам розділу 34 відповідно до горизонтальної розмітки 1.1.

18 травня 2021 року за участю учасників кримінального провадження та експерта ОСОБА_40 судом було проведено огляд речових доказів (автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) у відповідності до ч. 2 ст. 357 КПК України, результати якого зафіксовані у відповідному протоколі (т.4 а.с. 59-60). Клопотань про застосування технічних засобів для фіксування огляду від учасників не поступало. На момент закінчення огляду зауважень ні від кого не поступило.

Учасники кримінального провадження ознайомилися із протоколом огляду, після чого 29 липня 2021 року захисником ОСОБА_13 подано письмові зауваження до протоколу огляду. Зокрема, захисник вказує на не співпадіння адреси фактичного місця знаходження речових доказів та зазначеної в протоколі, та на відсутність ряду відомостей (запитань учасників та відповідей експерта, зауважень). Від інших учасників огляду зауважень не надходило.

Прокурор ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_14 заперечили проти таких зауважень.

Потерпіла ОСОБА_16 та її представник адвокат ОСОБА_17 також заперечили, зазначивши, що вказані захисником зауваження є надуманими та такими, що мають намір штучно створити докази для виправдання ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

18 травня 2021 року місце знаходження речових доказів, які оглядалися, було вказано прокурором як стороною обвинувачення. Судом в протоколі лише констатовано адресу, яка була зазначена на огороджені території. Ні до, ні під час огляду його учасниками не було зазначено про сумніви щодо автентичності транспортних засобів, які оглядалися, неналежності їх зберігання. Реєстраційні номери транспортних засобів були перевірені.

Зважаючи на зміст відсутніх на думку захисника відомостей в протоколі та зміст зазначених безпосередньо в протоколі відповідей, реплік та зауважень в їх взаємоаналізі та суті, суд не вбачає підстав для задоволення зауважень.

Протокол, зважаючи на процесуальну дію, яка у ньому фіксувалася, відповідає вимогам ст. ст. 103-107 КПК України. Клопотань про обов`язкове застосування технічних засобів для фіксування огляду від учасників не поступало.

Щодо клопотань захисника ОСОБА_13 про визнання доказів недопустимими, слід зазначити наступне.
Захисник ОСОБА_13 подала клопотання (т.2, а.с.166-175), в якому просить визнати недопустимим висновок судової інженерно-технічної експертизи за спеціалізацією «Дослідження обставин та механізму ДТП» від 19 січня 2017 року. Посилається на те, що у постанові про призначення експертизи та у висновку експерта відсутня інформація про роз`яснення експерту його прав та обов`язків та попередження про відповідальність слідчим або прокурором. Дана обставина підтверджується поясненнями експерта ОСОБА_41 , даними в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження. Крім того, прокурором не було перевірено належним чином повноваження експерта та всі обставини, що виключають можливість його участі у кримінальному провадженні. Обвинувачений не був повідомлений ні про проведення слідчих дій, ні про проведення експертиз в даному кримінальному провадженні, не міг скористатися правом заявити експерту відвід, що є порушення права на захист, гарантоване йому Конституцією України. Вихідні дані для експертизи були отримані з показань свідка ОСОБА_24 , які не відповідають реальним обставинам справи (ближнє чи дальнє світло фар, швидкість автобуса «ПАЗ») та з протоколу проведення слідчого експерименту, який є недопустимим доказом. Крім того, речові докази не були відкриті стороні захисту в порядку с. 290 КПК України.Таким чином вважає, що висновок судової інженерно-технічної експертизи отриманий з порушенням права обвинуваченого на захист, має суперечливі вихідні дані, що впливає на якість його змісту, не може бути прийнятий судом, має бути визнаний, як недопустимий доказ.
Також захисник ОСОБА_13 подала клопотання (т.2, а.с.177-191), в якому просить визнати недопустимими доказами протокол проведення слідчого експерименту від 23 листопада 2016 року та файл з відеозаписом слідчого експерименту «С.Е.23.11.2016 по К.П.393» на компакт-диску для лазерних систем зчитування «DVD-R». Обвинувачений не був повідомлений про проведення слідчого експерименту, чим було грубо порушене його право на захист, передбачене Конституцією України та КПК України. Протокол підписаний лише п`ятьма учасниками, тоді як участь у слідчому експерименті брали 8 чоловік. Понятим не було роз`яснено їх прав та обов`язків. При слідчому експерименті встановлювалися дані, зважаючи на включене ближнє світло фар на обох транспортних засобах, тоді як в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 вказувала на включене на транспортних засобах дальнє світло фар. Крім того, при слідчому експерименті використовувався не ідентичний транспортний засіб «ПАЗ», а схожий «КАВЗ». Таким чином, протокол складений з порушенням порядку, вимог до їх складання та змісту, процесуальна форма яких не відповідає вимогам, встановленим стс.104, 105 КПК України, що виключає можливість встановлення достовірності викладеної в ньому інформації, тому є недопустимими доказами в розумінні ст.86 КПК України.
Також захисник ОСОБА_13 подала клопотання (т.2, а.с.200-212), в якому просить визнати недопустимими доказами висновки експертів Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України: висновку судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1692 від 30 грудня 2016 року, висновку судової інженерно-технічної експертизи № 198-02/1691 від 30 грудня 2016 року, висновку судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1693 від 22 грудня 2016 року, висновку судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1694 від 30 грудня 2016 року. Посилається на те, що у матеріалах кримінального провадження, у постановах про призначення експертиз та у висновку експерта відсутня інформація про роз`яснення експерту його прав та обов`язків та попередження про відповідальність слідчим або прокурором. Дана обставина підтверджується даними в судовому засіданні показаннями експерта ОСОБА_41 , який зазначив, що йому особисто прокурор або слідчий не пояснили про його права та обов`язки та не попередили про відповідальність. Відсутні такі роз`яснення та попередження і у постановах про призначення експертиз. Матеріали кримінального провадження не містять пам`яток про права та обов`язки експерта з підписом експерта про ознайомлення з ними. Також слідчим при призначенні експертизи не було перевірено належним чином повноваження експерта та всі обставини, що виключають можливість його участі в кримінальному провадженні. Обвинувачений не був повідомлений ні про проведення слідчих дій, ні про проведення експертиз в даному кримінальному провадженні, не зміг використати своє право на заявлення експерту відводу, що є порушення права на захист, гарантоване йому Конституцією України та КПК України. Крім того, висновки експерта мають суперечливі вихідні дані, не містять чітких відповідей на поставлені слідчим питання, не мають вказівку на застосування жодного методу для перевірки технічного стану агрегатів транспортних засобів. Експертом не було належним чином досліджено матеріали кримінального провадження. Крім того, при виконанні вимог ст. 290 КПК України стороні захисту не було відкрито речові докази. Таким чином вважає, що висновки судових інженерно-технічних експертиз були отримані та складені з порушенням закону, з порушення права обвинуваченого на захист, мають суперечливі вихідні дані, що впливає на якість їх змісту, повинні бути визнані недопустимими доказами.
Також захисник ОСОБА_13 подала клопотання (т. 3 а.с. 125-130) про визнання недопустимими доказами висновки судово-медичних експертиз за фактом смерті ОСОБА_18 № 204 від 19 листопада 2016 року та № 235 від 19 грудня 2016 року, оскільки вони не містять опис отриманих експертом матеріалів, в тому числі і документів, що посвідчують особу померлого. Огляд трупа ОСОБА_18 проводився фактично під час огляду місця події без участі експерта або лікаря. Проведення експертизи № 204 розпочато до внесення відомостей в ЄРДР, а висновок № 235 побудований на результатах дослідження № 204. Крім того, експертиза була проведена не повноважною особо, оскільки комунальний заклад яким є Київське обласне бюро судово-медичної експертизи, не є ідентичним державній спеціалізованій установі, яка лише наділена правом здійснювати судово-медичні експертизи.
Також захисник ОСОБА_13 подала клопотання (т.3 а.с. 122-124) про визнання недопустимим доказом протокол огляду місця ДТП та Схеми ДТП. Посилається на те, що в протоколі та Схемі відсутні підписи всіх учасників огляду; мається невідповідність інформації, зафіксованої на фотознімках та Схемі ДТП (місця осипу скла та розсипу уламків, рідини); особи, які були понятими, є заінтересованими особами (працівники ТОВ «Агрошляхбуд»); наявна невідповідність інформації в протоколі та показаннях свідка ОСОБА_24 під час слідчого експерименту 30 жовтня 2019 року; взагалі протокол огляду місця ДТП не передбачений нормами КПК України, проводився до внесення відомостей до ЄРДР. Крім того, в протоколі зазначено, що при огляді був наявний труп ОСОБА_18 , тоді як огляд трупа повинен проводитися за обов`язкової участі експерта чи лікаря. І ОСОБА_18 помер в кареті швидкої допомоги.
Також захисник ОСОБА_13 подала клопотання (т. 4 а.с. 1-4) про визнання недопустимим доказом висновок судової автотехнічної експертизи № 20964/20-52 від 10 грудня 2020 року. Посилається на те, що він складений з порушенням закону; має неповні вихідні дані; не відповідає реальній меті його проведення, що зазначена в ухвалі суду; не містить відомостей про використання інших (не протоколу огляду місця ДТП, схеми до нього та висновку транспортно-трасологічної експертизи) наданих судом даних. Не зазначено категорію експертизи, як того вимагає Інструкція про призначення та проведення судових експертих та експертних досліджень. Також в основу висновку покладено висновки інших проведених під час досудового розслідування експертиз, які базувалися на досліджені речових доказів (транспортних засобів), які не були відкриті стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України.

Всі клопотання захисника ОСОБА_13 підтримали обвинувачений ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_12 .
Прокурор, потерпілий ОСОБА_14 , потерпіла ОСОБА_16 та її представник ОСОБА_17 заперечували проти визнання зазначених доказів недопустимими, зважаючи на належний порядок їх отримання та відповідність нормам КПК України.

Питання визнання доказів недопустимими суд вирішував у порядку ч. 1 ст. 89 КПК України, зважаючи на зміст клопотань про визнання доказів недопустимими, їх обгрунтування та норми ст.87 та ст. 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. І вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, суд має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим
Отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої статті 87 КПК України дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Згідно із ч. 3 ст. 240 даного Кодексу до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.
Таким чином норми КПК України не передбачають обов`язкового залучення до участі у слідчому експерименті конкретних учасників кримінального провадження, в тому числі й підозрюваного, тому протокол цієї слідчої дії не може бути визнаний недопустимим доказом лише на підставі незалучення ОСОБА_11 до участі в слідчому експерименті.
Частиною 6 ст. 240 КПК передбачено, що за результатами проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол за вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.
Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.
Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий експеримент 23 листопада 2016 року було проведено слідчим у присутності свідка, понятих, а також двох спеціалістів та представників власників транспортних засобів. Всі учасники слідчого експерименту поставили свої підписи у протоколі (загалом вісім підписів). При цьому зауважень або скарг від учасників слідчої дії не надходило. Протокол слідчого експерименту відповідає вимогам ст. 104, 105 КПК України. Як додатки до Протоколу додано відеозапис та схема, про що безпосередньо зазначено в самому протоколі. Під час слідчого експерименту застосувався безперервний відеозапис, який було досліджено в судовому засіданні.

Таким чином, при проведенні слідчого експерименту наявність двох понятих є обов`язковим за виключенням випадку застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

Як вже зазначалося та доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, під час слідчого експерименту 23 листопада 2016 року застосовувався безперервний відеозапис. Тому суд вважає, що не роз`яснення понятим їхніх прав та обов`язків не може слугувати беззаперечною підставою для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом.

Визнання доказів недопустимими з підстав невідповідності зазначеним в них даних іншим даним, в тому числі і здобутим значно пізніше, не може бути взято до уваги, оскільки допустимість доказів визначається дотриманням встановленого нормами КПК порядку їх отримання, а не відповідності.
Таким чином судом не встановлено наявності підстав для визнання Протоколу проведення слідчого експерименту, Схеми до нього та файл з відеозаписом слідчого експерименту недопустимими доказами на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

З врахуванням вищезазначеного, суд і в подальшому не бере до уваги при вирішенні інших клопотань про недопустимість доказів як підставу визнання їх недопустимими недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту, схеми до нього та відповідного відеозапису.

Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання визнання доказів недопустимими з підстав не відкриття стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України речових доказів, а саме транспортних засобів учасників ДТП, оскільки таку підставу захисник ОСОБА_13 зазначає у майже всіх клопотанням про визнання доказів недопустимими.
Відповідно до ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися із доказами (в тому числі речовими) кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.
Слід звернути увагу, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи сторони.
Такий висновок зроблено ВС у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 688/283/17
Судом встановлено, що стороні захисту були відкриті усі матеріали досудового розслідування. Крім того, їм вручено реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому, зокрема, було зазначено про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, в тому числі транспортних засобів. Обвинувачений та його захисник не були позбавлені права, у разі необхідності, ознайомитися із даним речовим доказом. Крім того, стороною захисту не обгрунтовано того, як міг вплинути на кінцевий висновок у цій справі факт огляду речових доказів в порядку ст. 290 КПК України та не зазначено можливості встановлення нових обставин, аніж ті, що встановлені іншими доказами у справі. Крім того, речові докази, а саме транспортні засоби автобус марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та сідловий тягач марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були досліджені судом в порядку ст. 357 КПК України за клопотанням сторони захисту. Клопотань про необхідність дослідження речового доказу, а саме напівпричіп-цистерну марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від них не надходило.
За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суд в подальшому не бере до уваги при вирішенні інших клопотань про недопустимість доказів як підставу визнання їх недопустимими не відкриття стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України речових доказів, а саме автобуса марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сідлового тягача марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричепа-цистерну марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Щодо підстав визнання недопустимими доказами висновки судової інженерно-технічної експертизи за спеціалізацією «Дослідження обставин та механізму ДТП» від 19 січня 2017 року, судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1692 від 30 грудня 2016 року, судової інженерно-технічної експертизи № 198-02/1691 від 30 грудня 2016 року, судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1693 від 22 грудня 2016 року, судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1694 від 30 грудня 2016 року, слід зазначити наступне.
Питання можливості визнання вищезазначених експертиз недопустимими доказами з підстав не відкриття в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту речових доказів; недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту, схеми до нього та відповідного відеозапису; невідповідності зазначеним в них даних іншим даним судом вже вирішено.
Щодо не повідомлення ОСОБА_11 про призначення даних експертиз, не роз`яснення слідчим чи прокурором експертам їх прав та обов`язків та попередження про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, слід зазначити наступне.
Відповідно до частин 2, 3, 7, 10 ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, в.т.ч. має бути перевірена компетентність експерта. Експертну дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 102 цього Кодексу, у висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Для оцінки експертних висновків суду необхідно пересвідчитися, що експерт, який надав висновок, розуміє наслідки надання ним завідомо неправдивого висновку або з`ясувати інші питання, що мають значення для оцінки достовірності експертного дослідження.
Суд за клопотанням сторони кримінального провадження викликав в судове засідання експертів ОСОБА_42 та ОСОБА_43 .. Перед допитом роз`яснив їхні права та обов`язки та попередив про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Жодним з учасників кримінального провадження, в тому числі і стороною захисту, відводів експертам заявлено не було. І експерт ОСОБА_33 , і експерт ОСОБА_32 показали суду, що їм відомі їхні права та обов`язки і вони розуміють наслідки надання ними завідомо неправдивого висновку чи відмови без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Експерти ОСОБА_33 та ОСОБА_32 зазначили, що вони були призначені проводити вищезазначені експертизи керівником експертної установи.
Підстав для їх відводу в судовому засіданні зазначено не було.
Експерт ОСОБА_32 зазначив, що тих матеріалів, які йому було надано, було достатньо для проведення експертизи і він надав відповідь на всі поставлені питання, крім двох, при відповідях на які треба було б надати юридичну оцінку, на що у нього немає повноважень.
Експерт ОСОБА_33 також в суді показав, що наданих матеріалів йому було достатньо для проведення такого виду експертиз, крім того, він особисто оглядав і транспортні засоби. Відповідні надав на всі поставлені питання.
У вищезазначених експертних висновках вказано про попередження експертів про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків. Відводів до експертів учасниками кримінального провадження заявлено не було.
Вищезазначені висновки відповідають нормам ст. 101 та ст. 102 КПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, зокрема й п.4.1, п.4.12, п. 4.13.
Посилання захисника ОСОБА_13 на те, що оскільки і слідчий, і експерт ОСОБА_33 є працівниками одного відомства, експерт є заінтересованим в доведеності вини обвинуваченого, тому його висновки не є незалежними, суд не бере до уваги, зважаючи на законодавчо визначені права та обов`язки слідчих та експертів, та зважаючи на те, що ні нормами КПК України, ні нормами Закону України «Про судову експертизу» чи Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень не встановлено, що експерт в силу своїх посадових обов`язках може перебувати в службовій чи іншій залежності від слідчого, чи слідчий має чітко встановлені засоби впливу на експерта.
Таким чином, судом не встановлено достатніх підстав для визнання недопустимими доказами висновки судової інженерно-технічної експертизи за спеціалізацією «Дослідження обставин та механізму ДТП» від 19 січня 2017 року, судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1692 від 30 грудня 2016 року, судової інженерно-технічної експертизи № 198-02/1691 від 30 грудня 2016 року, судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1693 від 22 грудня 2016 року, судової інженерно-технічної експертизи № 19/8-02/1694 від 30 грудня 2016 року.

Висновок експерта № 20964/20-52 від 10 грудня 2020 року у суду також немає підстав визнавати недопустимим, зважаючи на порядок призначення даної експертизи (наявне відповідне клопотання прокурора, ухвала суду), надання вихідних даних, які були отримані, в тому числі і під час судового провадження у відповідності до ст. 333 КПК України, і не визнані недопустимими, наявність у висновку посилання на попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Клопотань про допит експерта в суді будь-ким з учасників кримінального провадження не заявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК огляд місця події може проводитися до внесення відомостей до ЄРДР і вимагає негайного внесення відомостей до ЄРДР після його завершення.
Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підставою проведення 19 листопада 2016 року огляду місця ДТП стало повідомлення про ДТП (т.1 а.с. 200, 201). З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд ділянки місцевості, де сталася ДТП, та пошкоджених транспортних засобів, що брали участь у ній. Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала попереднього дозволу суду. Метою цього огляду була фіксація слідів кримінального правопорушення шляхом візуального обстеження обох транспортних засобів, зовнішніх пошкоджень на них як предметів, що зберегли на собі його сліди, місцевості, на якій відбулася ДТП, фіксація слідової інформації. І, зважаючи на вищезазначене та подію, яка відбулася (ДТП), дана дія була саме оглядом місця події.
Результати огляду місця події (ДТП) зафіксовані у протоколі та відповідній Схемі як додатку до нього, які відповідають вимогам ст. 103-105 КПК України.
У відповідності до норм ст. 223 та ст.237 КПК України, присутність понятих при огляді місця події не є обов`язковим. Тому посилання захисника ОСОБА_13 про участь при огляді в якості понятих двох працівників ТОВ, якому належить один із транспортних засобів-учасників ДТП, не може бути підставою для визнання протоколу огляду недопустимим. Крім того, дані особи не були очевидцями ДТП, прибули на місце ДТП опісля події, не є потерпілими, їх родичами чи родичами водіїв-учасників ДТП, працівниками правоохоронних органів. Доказів їхньої особистої заінтересованості в результатах кримінального провадження судом не встановлено.
Посилання захисника ОСОБА_13 на те, що в процесі огляду місця ДТП було оглянуто труп ОСОБА_18 без присутності експерта чи лікаря, тому це є підставою визнання протоколу огляду місця ДТП недопустимим, суд не може взяти до уваги, зважаючи на зазначені в протоколі дані(лише прізвище, ім`я та по батькові особи, її дата народження та місця проживання) без фіксування інших даних, які потребують знань в галузі медицини (тілесні ушкодження, сліди контакту з деталями чи інші сліди тощо).
Отже, підстав вважати недопустимим доказом протокол огляду місця події (ДТП) від 19 листопада 2016 року, а також Схеми до нього суд не вбачає.

Підстав визнати недопустимими висновки судово-медичних експертиз за фактом смерті ОСОБА_18 № 204 від 19 листопада 2016 року та № 235 від 19 грудня 2016 року суд також не вбачає, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, дані експертизи проведено експертом Переяслав-Хмельницького міжрайвіділення Комунальним закладом Київської обласної ради «КОБСМЕ».
В силу ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.
До державних спеціалізованих установ належать:
науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України;
науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України;
експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
Відповідно до абзаців 1, 2 п. 1 Положення про бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим), затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів та республіканське бюро (Автономної Республіки Крим) є державними спеціалізованими установами, що входять до структури закладів охорони здоров`я України. Основною діяльністю бюро є проведення судово-медичних експертиз, що призначаються особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи.
Згідно п. 1.3 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я від 17.01.1995 року № 6, система судово-медичної служби України складається з: Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України; Республіканського бюро судово-медичної експертизи (Автономна Республіка Крим); Бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів.
Таким чином, відповідно до чинного законодавства бюро СМЕ знаходиться в організаційному та науково-методичному відношенні підпорядковані МОЗ України; судовим експертам, які працюють у бюро СМЕ, свідоцтво на право проведення судово-медичних експертиз надається зазначеним міністерством; при здійсненні експертної діяльності вони керуються обов`язковими для них відомчими нормативними актами МОЗ України. Тому за цим напрямком роботи вказані експертні установи фактично виконують функції державної спеціалізованої установи, що не залежить від форми власності займаних приміщень.
З матеріалів справи встановлено, що водій автобуса «ПАЗ» ОСОБА_18 помер в кареті швидкої допомоги. Згідно протоколу огляду від 19 листопада 2016 року слідчим ОСОБА_44 на території Переяслав-Хмельницької ЦРЛ був оглянутий автомобіль, де знаходився труп ОСОБА_18 .
Відповідно до ч.3 ст. 238 КПК України, після огляду труп підлягає обов`язковому направленню для проведення судово-медичної експертизи для встановлення причин смерті, що слідчий ОСОБА_45 і виконав в межах своєї компетенції відразу після огляду 19 листопада 2016 року.
Крім того, результати даної експертизи підтверджені висновком експерта № 235 від 19 грудня 2016 року.

Таким чином, дослідженні докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.
Обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження.
Позицію обвинуваченого ОСОБА_11 суд розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчиненні дії, зважаючи на те, що вони є такими, що не відповідають встановленим обставинам справи, спростовуються наведеними вище доказами в сукупності (показання свідка ОСОБА_24 , свідка ОСОБА_25 потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в частині траєкторії руху автобуса перед зіткненням, висновкам відповідних експертиз, даними, здобутими в ході слідчих експериментів та огляду місця події ДТП).
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_18 та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, ту обставину, що шкода потерпіломим не відшкодована, невідворотність шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_18 , і приходить висновку призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.
Враховуючи особу винного, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою з інвалідністю 3 групи, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства і приходить до висновку звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Ухвалою слідчого судді від 30 листопада 2016 року в даному кримінальному провадженні було накладено арешт на транспортні засоби, а саме: автобус марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сідловий тягач марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Прокурор ОСОБА_10 просить скасувати арешт, накладений на транспортні засоби ухвалою слідчого судді, та після набрання вироком законної сили транспортні засоби повернути власникам.
Зауважень з цього приводу не висловлено.
Цивільний позов прокурора в інтересах лікарні слід задовольнити у відповідності до ст. 1206 ЦК України, керуючись ст. 128 КПК України. Вартість лікування ОСОБА_14 підтверджується довідкою КЗ «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» № 1 від 11 січня 2017 року (т.2, а.с.19), вартість лікування ОСОБА_15 підтверджується довідкою КЗ «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» № 3 від 23 січня 2017 року (т.2, а.с.24).
Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Питання повноважності прокурорів Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області (Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області) вирішено ухвалою суду від 03 листопада 2017 року (т.1 а.с. 119).
Керуючись ст. ст. 174, 368, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити іспитовий строк 3 (три) ) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_11 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути із ОСОБА_11 на користь Комунального закладу «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» витрати за стаціонарне лікування потерпілих в розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 15559 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

Скасувати арешт на автобус марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сідловий тягач марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м Києва від 30 листопада 2016 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази:
- автобус марки «ПАЗ 32053 07», реєстраційний номер НОМЕР_3 , - повернути власнику ТОВ «Агрошляхбуд»;
- сідловий тягач марки «SCANIA P380», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки «FELDBINDER KIP 40.3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути власнику ПАТ «Завод по виготовленню круп і комбікормів.
- файл з відеозаписом слідчого експерименту «С.Е.23.11.2016 по К.П.393» на компакт-диску для лазерних систем зчитування «DVD-R» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1