Cправа № 700/362/21
Провадження № 1-кп/700/89/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2021 р. смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
особа, щодо якої подано клопотання ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Лисянка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера за інвалідністю групи І «Б», з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, у кримінальному провадженні від 07.04.2021 року № 0000387 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
УСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , маючи психічний розлад, що виражається в недоумстві, у третій декаді серпня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, зайшовши на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом зривання навісного замка приміщення літньої кухні, проник до вказаного приміщення звідки здійснив крадіжку чавунного казана ємністю 100 л, та шляхом демонтажу цегляної кладки на плиті викрав двох камфорну чавунну плиту та комплектуючі кільця до неї, два чавунних колісника та 4 чавунних перекладини, чавунні дверці до плити та до піддувала, вартість яких, згідно накладної ТОВ ВП «Вторметал» становить 372,00 гривень та які належать ОСОБА_8 , чим спричинив матеріальної шкоди останньому на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями вчинив суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
У судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав, просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю законний представник ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали позицію особи стосовно якої розглядається клопотання.
Вчинення суспільного небезпечного діяння саме ОСОБА_5 підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що працює приймальником та відправником чорних та кольорових металів. ОСОБА_5 привіз здавати металобрухт це були комплектуючі до плити пічного опалення та інші металеві речі близько 30 кг, заплатив йому 150 грн, коли це було точної дати не пам`ятає.
Протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення від 06.04.2021 року згідно якого ОСОБА_8 звернувся до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області та повідомив про крадіжку виробів з приміщення літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 ;
Протоколом огляду місця події від 06.04.2021 року з фото таблицею, по АДРЕСА_1 ;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2021 року. де свідок ОСОБА_9 впізнав особу, яка вказана на фото №2;
Заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу речей;
Протоколом огляду речей від 19.04.2021 року із фото таблицями;
Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 19.04.2021 року;
Накладною ТОВ «ВП Вторметал» від 20.08.2020 року;
Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.04.2021 року;
Висновком судово психіатричної експертизи від 21.04.2021 року №147.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Враховуючи, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 21.04.2021 року №147 ОСОБА_5 на період часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки прояви недоумства, а саме легкої розумової відсталості з ознаками вираженої інтелектуальної дефіцитарності, IQ=52, з вираженими емоційно - вольовими розладами, з проявами психозу, з галюцинаціями і грубими розладами адаптивної поведінки та позбавляло на вказаний період часу і позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих діях і при розгляді справи у суді.
За своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви вираженої розумової дефіцитарності, психотичні розлади з галюцинаціями у вигляді слухових і зорових обманів, некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_5 суспільно небезпечних дій, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним типом нагляду.
Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Як передбачено ч.2ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
За приписами ч. 2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначено, що з огляду на вимоги статей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
У зв`язку з наявністю у ОСОБА_5 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, він потребує застосування примусових заходів медичного характеру, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.
Таким чином, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.185 КК України мало місце і вчинене ОСОБА_5 у стані неосудності.
Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ст.19 КК України).
Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у справі, а саме: двох камфорна чавунна плита, два чавунних колісника, чавунні дверці до піддувала, які поміщені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №2 Звенигородського районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_8 .
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у даній справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.19, п.3 ч.1 ст. 94 КК України, ст. ст.29, 503, 508, 512, 513, 516 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази у справі, а саме: двохкамфорна чавунна плита, два чавунних колісника, чавунні дверці до піддувала, які поміщені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №2 Звенигородського районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_8 .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1