Справа № 307/381/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/167/21 за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2021 року обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України кримінального правопорушення, - повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

В ухвалі суду першої інстанції вказується на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. В обґрунтування висновку суд взяв до уваги те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складено слідчим ОСОБА_9 без відповідних на те повноважень, оскільки в постанові від 30.01.2021 про призначення групи слідчих, зокрема слідчого ОСОБА_9 , відсутній підпис заступника начальника ВП начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 . При цьому, суд зазначає, що вказаний обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_8 також без відповідних на те повноважень, оскільки в постановах від 18.03.2020 та 30.01.2021 про призначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів, у порушення вимог ст. ст. 37, 110 КПК України, відсутні підписи виконувача обов`язків керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та виконувача обов`язків Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 відповідно. Також, на переконання суду першої інстанції, відсутність у матеріалах досудового розслідування постанови про призначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також не підписання її керівником відповідного органу прокуратури, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. Разом із тим, доводи прокурора про те, що він на час затвердження обвинувального акту щодо ОСОБА_6 мав повноваження у кримінальному провадженні і вищезгадані постанови містять відповідні підписи, суд визнав безпідставними, оскільки прокурором не надано належних та допустимих доказів про те, що постанови підписані в ті дні, в які їх було прийнято. Тому, суд дійшов висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду та повернув такий прокурору для усунення виявлених недоліків. Крім того, в ухвалі вказується на те, що висновки суду про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 з вищенаведених підстав, узгоджуються з позиціями Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, викладеними в постановах від 19.04.2018 (справа № 754/7062/15-к), 19.09.2018 (справа № 761/20108/15-к), 17.12.2019 (справа № 235/6337/18), а також об`єднаної палати ККС ВС від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15).

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною. Посилається на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки він містить всі передбачені ст. 291 КПК України відомості. Зазначає, що суд дійшов висновків про те, що постанова від 18.03.2020 та дві постанови від 30.01.2021 не підписані посадовими особами, якими винесені, на підставі наданих захисником фотознімків, нібито зроблених під час досудового розслідування на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак суд безпідставно не взяв до уваги те, що в ході підготовчого судового засідання прокурором надано для огляду вищезгадані постанови, які знаходилися у матеріалах кримінального провадження та були підписані відповідними посадовими особами. Крім того, посилається на те, що висновки суду про те, що відсутність у матеріалах досудового розслідування постанови про призначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також не підписання її керівником відповідного органу прокуратури, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень, - не підтверджується належними та допустимими доказами та не в повній мірі узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15), у зв`язку з тим, що захисником обвинуваченого не надано жодного доказу автентичності на зображенні документів, які містяться у справі, зокрема висновку спеціаліста або інших доказів на підтвердження того, що відповідні графічні файли, на яких зафіксовані постанови про призначення групи слідчих та прокурорів, у повній мірі відповідають паперовим примірникам, які знаходилися в матеріалах кримінального провадження, що на думку прокурора свідчить про те, що захисником не доведено належними та допустимими доказами того факту, що вищезгадані зображення та документи, які на них містяться, зроблені під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і відповідають тим параметрам документів, які є в матеріалах кримінального провадження. При цьому, прокурор вважає, що надання захисником самих лише фото документів, зовні схожих на ті, що є в матеріалах кримінального провадження, не може слугувати доказом відсутності підписаних постанов на момент ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки виготовлення примірників таких постанов не є складним, що може призвести до зловживання правами захисника з метою визнання доказів у кримінальному провадженні недопустимими та, як наслідок, виправдання обвинувачених. Стверджує, що суд першої інстанції вийшов за межі визначених кримінальним процесуальним законом повноважень під час підготовчого судового засідання, оскільки викладені в оскаржуваній ухвалі висновки мають ознаки оцінки доведеності обвинувачення та допустимості доказів, яку суд повинен оцінити при розгляді справи по суті, що в свою чергу свідчить про істотне порушення судом вимог КПК України. Тому, вказує на те, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають вимогам чинного КПК України та фактичним обставинам, а підстави про повернення прокурору обвинувального є формальними та надуманими, що є неприпустимим. Просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернути для розгляду до Тячівського районного суду зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_13 , яка не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши викладені в обвинувальному акті фактичні дані кримінального правопорушення, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілої, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність матеріальної шкоди, цивільного позову та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання; витрати на залучення експерта; запобіжний захід; речові докази; відсутність підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи в даному кримінальному провадженні; відсутність викривачів (а. к. п. 1 7).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 11 12).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки він містить всі передбачені ст. 291 КПК України відомості, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не призводять до висновку про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Визнаючи вищезгадані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, апеляційний суд бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції взяв до уваги те, що постанова від 18.03.2020 та дві постанови від 30.01.2021 не підписані посадовими особами, якими винесені, на підставі наданих захисником фотознімках, нібито зроблених під час досудового розслідування на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, безпідставно не взяв до уваги те, що в ході підготовчого судового засідання прокурором надано для огляду вищезгадані постанови, які знаходилися у матеріалах кримінального провадження та були належним чином підписані.
Із вищезазначених підстав, апеляційний суд необґрунтованими та безпідставними визнає висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складено слідчим ОСОБА_9 без відповідних на те повноважень, оскільки в постанові від 30.01.2021 про призначення групи слідчих, зокрема слідчого ОСОБА_9 , відсутній підпис заступника начальника ВП начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 .. При цьому, суд зазначає, що вказаний обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_8 також без відповідних на те повноважень, оскільки в постановах від 18.03.2020 та 30.01.2021 про призначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів, у порушення вимог ст. ст. 37, 110 КПК України, відсутні підписи виконувача обов`язків керівника Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та виконувача обов`язків Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , відповідно.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду про те, що відсутність у матеріалах досудового розслідування постанови про призначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також не підписання її керівником відповідного органу прокуратури, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень, - не підтверджується належними та допустимими доказами та не в повній мірі узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15), - апеляційний суд визнає такими, що також заслуговують на увагу. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що захисником обвинуваченого не надано жодного доказу автентичності на зображенні документів, які містяться у справі, зокрема висновку спеціаліста або інших доказів на підтвердження того, що відповідні графічні файли, на яких зафіксовані постанови про призначення групи слідчих та прокурорів, у повній мірі відповідають паперовим примірникам, які знаходилися в матеріалах кримінального провадження.
Між тим, адвокатом ОСОБА_7 не надано достовірних доказів про те, що ксерокопії наданих ним документів виготовлено (скопійовані) саме з тих процесуальних рішень, на які він покликається. Належним чином не вмотивованими визнається і висновок суду про те, що постанови, на які покликається адвокат ОСОБА_7 , підписані не у ті дні, в які їх було прийнято.
Тому, апеляційний суд погоджується з позицією сторони обвинувачення про те, що захисником не доведено належними та допустимими доказами того факту, що вищезгадані зображення та документи, які на них містяться, зроблені під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і відповідають тим параметрам документів, які є в матеріалах кримінального провадження.
При цьому, слушними апеляційний суд вважає і доводи апеляційної скарги про те, що надання захисником самих лише фото документів, зовні схожих на ті, що є в матеріалах кримінального провадження, не може слугувати доказом відсутності підписаних постанов на момент ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки виготовлення примірників таких постанов не є складним, що може призвести до зловживання правами захисника з метою визнання доказів у кримінальному провадженні недопустимими.
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі визначених кримінальним процесуальним законом повноважень під час підготовчого судового засідання, оскільки викладені в оскаржуваній ухвалі висновки мають ознаки оцінки доведеності обвинувачення та допустимості доказів, яку суд повинен оцінити при розгляді справи по суті, що в свою чергу свідчить про істотне порушення судом вимог КПК України.
Тому, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення виявлених недоліків, - апеляційний суд вважає необґрунтованими та спростованими доводами апеляційної скарги та прокурором під час її розгляду апеляційним судом, що свідчить і про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають вимогам чинного КПК України та фактичним обставинам, а підстави про повернення прокурору обвинувального є формальними та надуманими, що є неприпустимим.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 березня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 272 КК України скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: