н/п 1-кп/766/1370/22
УХВАЛА

про відмову у задоволені клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу

13.01.2022 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

під час проведення режимі відеконференції відкритого підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.07.2020 року за №0004518, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомосковськ Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Новомосковськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Новомосковськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15- ч. 4 ст. 190 КК України,-

встановив:

Зазначений обвинувальний акт, відповідно до здійсненого авторозподілу, надійшов в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 06 жовтня 2021 року.

Ухвалою від 07 жовтня 2021 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи своє клопотання наявністю ризиків вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, можливого переховування від суду та можливого незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, а також тяжкістю злочинів, які йому інкримінуються.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання прокурора та додані до нього документи, суд вважає клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 такими, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15- ч. 4 ст. 190 КК України, в складі організованої групи.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд вважає, що звернувшись до суду з клопотаннями про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на наступне.

Так, в обґрунтування обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, останній вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає за однією адресою з ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення в іншому кримінальному провадженні, а тому існує висока вірогідність обізнаності ОСОБА_5 щодо протиправних діянь ОСОБА_6 та відповідно існування ризику вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. Однак, на думку суду, обвинувачення особи, з якою спільно проживає обвинувачений ОСОБА_5 , у вчиненні іншого кримінального правопорушення в іншому кримінальному провадженні, об`єктивно не може бути визнано достатньою та переконливою обставиною на підтвердження ризику вчинення ним кримінального правопорушення.

Крім того, суд зауважує, що на підтвердження ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду прокурором не надано жодного доказу, такого ризику не встановлено і в ході розгляду справи судом, оскільки обвинувачений у призначені судові засідання своєчасно з`являється, а тому вказівка на зазначений ризик є припущенням прокурора, яке нічим не підтверджене.

Щодо ризику можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, суд зауважує, що наявність цього ризику прокурором також необґрунтовано та не надано жодного доказу на підтвердження його наявності.

При цьому, суд зазначає, що звернувшись до суду з відповідним клопотанням щодо ОСОБА_5 , прокурор, окрім ухвали слідчого судді від 17.08.2021 року про продовження раніше ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у даному кримінальному провадженні, не надав жодного документа, характеризуючого особу обвинуваченого. При цьому, додана прокурором до клопотання копія обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України є нічим іншим, як його проектом, оскільки він не містить підпису ні прокурора, ні слідчого.

Також суд зауважує, що обґрунтованість підозри не може бути визнана єдиною підставою для тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи при цьому практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для тримання особи під вартою, в тому числі бути виправданням тривалих період такого тримання (справи «Єлоєв проти України», «Харченко проти України»).

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003 запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 183, 194, 369, 376 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у визначеному КПК України апеляційному порядку.

СуддяОСОБА_1