Справа № 199/4696/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2022 року лютого місяця 01 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000305 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2021, відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки перебіг строків закінчується, а ризики, які було встановлено при обранні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 з посиланням на недоведеність прокурором ризиків, заявили клопотання про обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Дане клопотання підтримав обвинувачений ОСОБА_3 .

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання заявленого захисником та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявлених клопотань, приходить до наступних висновків.

Суд у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Як слідує з рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» суд повинен розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів щодо обвинуваченого.
В рішенні «Прокопенко проти України» від 20.01.2011 ЄСПЛ зазначив, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянути можливість обрання альтернативних запобіжних заходів.
ЄСПЛ у рішеннях «Ігнатов проти України» від 15.12.2016, «Наконечний та інші проти України» від 11.01.2018, «Міхайлов та інші проти України» від 11.01.2018 вказав, що, продовжуючи тримання заявника під вартою та відмовляючи у задоволенні його клопотань про звільнення, національні суди здебільшого посилались на аналогічні підстави, наведені при його затриманні, та не додавали жодних нових деталей. Крім того, на жодному етапі національні суди не розглядали можливості застосування альтернативних запобіжних заходів. З огляду на це, а також на свою попередню практику у справах проти України, Європейський суд встановив порушення пункту 3 статті 5 Конвенції.
Так, ОСОБА_4 на цей час продовжує обвинувачуватися у вчиненні грабежу, його дії кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Проте, на цей час ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення значно зменшився. Як і зменшився ризик визначений п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу на потерпілого і свідків. А як свідчить розписка потерпілого ОСОБА_7 спричинена ОСОБА_3 шкода відшкодована у повному обсязі.
За таких обставин суд зазначає, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, - буде перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення його належної поведінки на цей період та продовження дії даного запобіжного заходу без належного обґрунтування буде неспівмірним меті цього заходу.
Водночас, наявні у суду матеріали кримінального провадження не вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, а тому суд вважає, що застосування до ОСОБА_4 домашнього арешту в нічний час доби забезпечить належну поведінку останнього на час судового розгляду, приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби строком до 01 квітня 2022 із забороною залишати житло за адресою: у квартирі АДРЕСА_1 , у період з 20:00 години до 06:00 години та покладенням на нього обов`язків строком до 01 квітня 2022 включно:
1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;
2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;4) утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками та потерпілим.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду та зобов`язати останнього невідкладно прибути до місця свого проживання.
По закінченню строку дії запобіжного заходу та за відсутністю клопотання прокурора в порядку ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 для вчинення дій, передбачених ч. 4 ст. 181 КПК України, який повинен негайно поставити на облік обвинуваченого, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та повідомити про це суд.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло ОСОБА_4 за вказаною адресою, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для відома начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8 -Почтовик

01.02.2022