У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2021 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ відділення поліції №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні за №0001725, утриматися від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ..

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На думку апелянта, слідчим суддею безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначив, що про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, за попередньою змовою групою осіб та з метою уникнення кримінальної відповідальності, він свідомо може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки, у разі визнання його винним, йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі.

Стверджував, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність пов`язану з викраденням чужого майна для покращення свого матеріального становища та отримання коштів, оскільки він ніде не працює, стабільного джерела прибутку не має, в нього відсутні будь-які стійкі соціальні та родинні зв`язки. Вказав, що ОСОБА_6 проживає з матір`ю та неповнолітньою сестрою. Мати двічі протягом 2021 року зверталась до органів поліції з заявами про вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства. Зазначене свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та підтверджує ризик вчинити інші кримінальні правопорушення.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що 29.11.2021 приблизно о 21.00 год., за попередньою змовою із ОСОБА_11 , знаходячись на вул.Хоменко, 49 в м.Миколаєві, з застосуванням фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні ударів руками та ногами в область обличчя та голови потерпілого ОСОБА_8 , відкрито, викрали мобільний телефон вартістю 6199 гривень та грошові кошти в сумі 200 грн, чим спричинили матеріальну шкоду на суму 6399 грн.
Слідчим подано клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що надані прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Однак слідчий суддя вважав не доведеним існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків та потерпілого. У зв`язку з чим, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як передбачено ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як свідчить положення ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі, наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майнових стан, наявність судимостей та інше.

Зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався під час прийняття рішення.

Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

З огляду на ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , суд вважає правильними висновки слідчого судді про відсутність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя зазначив, прокурором не обґрунтовано жодними доказами антисуспільний спосіб життя підозрюваного та взагалі не конкретизовано, в чому такий спосіб життя полягає; клопотання не містить жодних матеріалів на обґрунтування підтримання зв`язків із особами, схильними до вчинення кримінальних правопорушень, а обізнаність підозрюваного про місце проживання вказаних осіб не свідчить про існування такого ризику як незаконний вплив на свідків та потерпілого.

Окрім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання і житло на праві власності. Тому, суд апеляційної інстанції вважає що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки.

За наведеного, слідчий суддя дійшов вірного висновку, про недоведеність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_6 правильно застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Як встановлено слідчим суддею, запобігання ризикам можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, і саме цей вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є достатнім для забезпечення його виконання процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12