ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/2222/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар Німецької Демократичної Республіки, громадянина України, з середньою освітою, розлучений, має неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше судимий за вироком Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 р. до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на один рік, ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 10.08.2020 р. змінено покарання, призначене вироком Московського районного суду м.Харкова від 03.03.2020 р. з одного року позбавлення волі на покарання у виді одного року обмеження волі та звільнено від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України на один рік, та покладено на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у скоєнні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання

-за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років,

-за ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 України у виді позбавлення волі на строк два роки,

-за ч. 2 ст. 185 України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 за сукупністю злочинів остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 встановлено рахувати з 14.11.2019 р., тобто з моменту фактичного затримання.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.11.2019 р.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі фактичних витрат на лікування у сумі 25 292,92 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

В період з 10 липня 2018 року по 25 червня 2019 року вчинив крадіжку з ознакою повторності та замах на крадіжку з ознакою повторності, а всього 3 епізоди, якими потерпілому ОСОБА_12 завдано матеріального збитку на суму 8231,88 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 будучі у стані, викликаному вживанням алкогольних напоїв, 13 листопада 2019 р. близько о 18 год.10 хв., перебуваючи на території ринку «Віто» за адресою: м. Харків пр. Тракторобудівників, 105, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_13 направлялися до аптеки «Оптових цін», яка розташована на території ринку «Віто» за адресою: м. Харків пр. Тракторобудівників, 105, де неподалік від будівлі аптеки ОСОБА_8 зустрів свого раніше знайомого ОСОБА_9 , де між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт на ґрунті раніше неприязних відносин між ними з приводу виниклих в їх спілкуванні суперечок. В ході вказаного словесного конфлікту, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перемістилися до приміщення аптеки «Оптових цін», де продовжували словесно конфліктувати між собою. В цей час, у ОСОБА_8 , який будучи ображеним на висловлювання ОСОБА_9 на свою адресу та відчуваючи особисту неприязнь до останнього виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому, тобто умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 .
Далі, ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , тримаючи в правій руці під рукавом куртки в якості знаряддя злочину ніж кустарного виробництва, тобто предмет небезпечний для життя людини, вийшов з вищевказаної аптеки «Оптових цін» на вулицю слідом за ОСОБА_9 .
Після чого, цього ж дня близько 18 год. 15 хв., точний час не встановлено, перебуваючи на території ринку «Віто», розташованого за адресою: м. Харків пр. Тракторобудівників, 105, ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , почав штовханину з ОСОБА_9 в ході чого ОСОБА_8 наніс коліном один удар по тулубу ОСОБА_9 , в результаті чого вони впали на землю.
Після чого, знаходячись на землі, з метою реалізації вказаного злочину, ОСОБА_8 , тримаючи в правій руці ніж кустарного виробництва, знаходячись у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_9 при цьому лежачи на правому боці до землі обличчям один до одного, будучі у стані, викликаному вживанням алкогольних напоїв, усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину ніж кустарного виробництва, діючи при цьому швидко та продумано, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, умисно зі значною силою, знаходячись у вищевказаному положенні, наніс ОСОБА_9 зазначеним ножом, тобто предметом небезпечним для життя потерпілого, два удари в область життєво-важливих органів, а саме: 1 поранення спини, що розташоване на рівні між 10 та 11 грудним хребцем, 1 поранення спини в проекції 3-го ребра.
В результаті протиправних дій ОСОБА_8 спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 відповідно до висновку № 12-14/816-А/19 від 29.11.2019 відділення №1 відділу судово-медичної експертизи трупів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи на базі прозектури КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР спричинено непроникаюче колото-різане поранення спини в проекції 3-го ребра по заднє-пахвовій лінії зліва, а також колото різане поранення спини, що розташоване на рівні між 10 та 11 грудним хребцем, що проникає в спино-мозковий канал та повністю перетинає спинний мозок. Вказані вище колото-різані поранення спини утворились від дворазової травматичної дії колюче-ріжучого предмета, можливо клинка ножа, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразились. Колото-різане поранення спини, що розташоване на рівні між 10 та 11 грудним хребцем, що проникає в спино-мозковий канал та повністю перетинає спинний мозок, яке ускладнилось нижньою параплегією та порушенням функцій тазових органів, відповідно до п.2.1.1 «а», п.2.1.2, п.2.1.3. «д» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Непроникаюче колото-різане поранення спини в проекції 3-го ребра по заднє-пахвовій лінії зліва відповідно до п2.3.2 «а», п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_9 , проте, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_9 не наступила з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 так як останній зник з місця вчинення кримінального правопорушення, побоюючись бути затриманим перехожими громадянами та у зв`язку зі своєчасною 13.11.2019 р. госпіталізацією ОСОБА_9 до КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому надана медична допомога та збережене життя.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить оскаржуваний вирок в частині вирішення питання про цивільний1 позов скасувати, ухвалити в цій частині своє рішення, яким стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 1 000 000 гривень.

Стягнути з обвинуваченого заробіток втрачений потерпілим внаслідок стійкої втрати працездатності, завданої злочином в розмірі 16 692 гривень щомісячнопочинаючи з 26.12.2019 року та довічно.

Стягнути з обвинуваченого шкоду завдано стійкою втратою працездатності в період з 13.11.2019 26.12.2019 року в розмірі 23925,2 грн.

Вважає, розмір моральної шкоди занадто малим, оскільки потерпілий внаслідок злочинних дій обвинуваченого, опинився у лікарні у важкому стані, внаслідок чого потерпілий втратив працездатність, отримав каліцтво.

Крім того, зазначає, що потерпілий прикутий до ліжка, працювати не може, потребує постійного догляду.

Все це приводить до моральних страждань, які потерпілий оцінює в один мільйон гривень.

Посилається на медичну документацію, згідно якої потерпілий втратив 80-100 відсотків працездатності.

Однак суд це не взяв до уваги та вказав, що матеріали справи не містять відповідних підтверджень втрати працездатності.

Наводить розрахунок, згідно якого саме сума 16692 гривні має виплачуватись щомісячно, а 23925,2 гривні це є шкода завдана стійкою втратою працездатності в період з 13.11.2019 26.12.2019 року.

Таким чином вважає, в цій частині вирок незаконним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, вказувала про необхідність скасування вироку в частині цивільного позову та направлення справи в цій частині на новий розгляд в суд першої інстанції в порядку цивільного судочинства, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Переглядаючи вирок стосовно апеляційних доводів представника потерпілого щодо допущеної судом першої інстанції неповноти під час розгляду цивільного позову, колегія суддів погоджується з ними з огляду на наступне.

Так, згідно з ч.2. ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. У відповідності до частини 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався.

Так у мотивувальній частині вироку суду першої інстанції вказано, що для визначення розміру втраченого розміру заробітку слід застосовувати встановлений медико-санітарною комісією відсоток втрати професійної працездатності, який визначається експертизою.

Далі суд посилається на те, що в матеріалах справи така експертиза відсутня, а тому в цій частині вимоги потерпілого задоволенню не підлягають.

При цьому суд зазначає, що така відмова у задоволенні цивільного позову не позбавляє потерпілого після встановлення ступеню втрати працездатності звернутись до суду з цивільним позовом.

Проте як вбачається з резолютивної частини вироку суд стягнув з обвинуваченого матеріальну шкоду та моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень.

В резолютивній частині вироку відсутнє посилання суду чи задовольнив він цивільний позов частково чи в повному обсязі чи можливо в певній частині цивільний позов залишив без розгляду.

Таке процесуальне рішення суду з приводу цивільного позову є неповним та об`єктивно створить перешкоди для потерпілого щодо повторного звернення до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства з цивільним позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок втрати працездатності.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині рішення щодо цивільного позову потерпілого є суперечливими та необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про слушність апеляційних доводів представника потерпілого щодо необґрунтованості та невмотивованості вироку в частині вирішення питання щодо цивільного позову, що обумовлює часткове задоволення його апеляційних вимог, оскільки вирок в цій частині підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виключно медико-санітарна експертиза має встановити відсоток втрати працездатності, а щодо розміру моральної шкоди належить провести новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства та з`ясувати всі обставини справи і прийняти обґрунтоване законне рішення.

Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування вироку в частині вирішення цивільного позову, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог п.2 ч.3 ст.374, ст. 370 КПК України про зміст мотивувальної частини обвинувального вироку та загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.2,15 ч.1 ст.7 КПК України - законність, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року відносно ОСОБА_8 в частині вирішення питання про цивільний позов потерпілого скасувати та призначити в цій частині новий розгляд в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в частині залишення оскаржуваного вироку без змін в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді