Номер провадження: 11-кп/813/162/21
Номер справи місцевого суду: 509/4916/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.05.2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК Україниу кримінальному провадженні № 0002001 внесеному до ЄРДР 15.08.2014 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.05.2019 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та йому призначено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років. Суд вирішив початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислюється з моменту законного затримання, тобто з 16.08.2014 року. Зрахувано обвинуваченому ОСОБА_7 до строку покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 16.08.2014 року по день набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на її користь 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди. В іншій частині (в частині стягнення матеріальної шкоди) в задоволенні цивільного позову відмовлено. Також вироком вирішено питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим за те, що він 15.08.2014 року приблизно о 13 годині 30 хвилин знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_11 , у будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, внаслідок сварки, що відбулася між ним та ОСОБА_11 під час з`ясування питань щодо подальших відносин між ними, з помсти, виник умисел на вбивство ОСОБА_11 , тобто на умисне протиправне заподіяння смерті останній поєднане з особливою жорстокістю.

Реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись у приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_7 , з помсти, діючи умисно, з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілій з особливою жорстокістю, взявши рукою за шию ОСОБА_11 , почав її душити та наніс один удар стисненою в кулак рукою в область нижньої щелепи, після чого взяв кухонний ніж, який знаходився в приміщенні будинку та умисно наніс ним не менше тридцяти колото-різаних ушкоджень в життєво важливий орган передню частину шиї. Заподіюючи потерпілій велику кількість тілесних ушкоджень (тридцять ударів ножом в шию), ОСОБА_7 усвідомлював жорстокість своїх умисних протиправних дій, а також те, що своїми діями спричиняє ОСОБА_11 страждання, муки та нестерпний біль.

Впевнившись у настанні смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_7 використовуючи ніж, на передній поверхні живота та грудної клітини тильною стороною леза на шкірі потерпілої викарбував слово «Шлюха», таким чином наглумився над трупом.

Відповідно у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: 1) голова і шия: синець нижньої щелепи ліворуч по зовнішній поверхні шиї, який опускається вниз до лівого плечового суглобу та праворуч доходить до кута нижньої щелепи справа і опускається по зовнішній поверхні шиї до кута нижньої щелепи справа і опускається по зовнішній поверхні шиї до правого плечового суглоба, в центрі якого є 30 колото-різаних пошкоджень передньо бічних поверхонь шиї зліва і справа, середньої та нижньої третини; 20 колотих ушкоджень внутрішньої поверхні 3-7 шийних хребців і першого грудного хребця; перелом нижньої щелепи зліва в області кута зі зміщенням уламків; крововилив в м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва; 20 колотих ушкоджень хрящів гортані та стравоходу; 2) грудна клітина і живіт: на передній поверхні живота і грудей наявне осадіння у формі слова «Шляха»; 3) права верхня кінцівка: садно правого ліктьового суглоба; синець на задній поверхні правого передпліччя; 4) ліва нижня кінцівка: садно на лівому колінному суглобі; чотири синця на лівій гомілці; 5) права нижня кінцівка: два садна на правому колінному суглобі; тринадцять синців на лівій гомілці. Численні колото-різані ушкодження шиї, гортані, стравоходу, шийного відділу хребта могли утворитися від дії плоского колото-ріжучого предмета, типу ножа, що має обушок і лезо з максимальною шириною клинка на рівні занурення не більше 2.0 см. Численні колото-різані ушкодження шиї, хрящів гортані, стравоходу, шийного відділу хребта, а також перелом нижньої щелепи зліва в області кута із зміщення відламків, крововилив в м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва, згідно п. 2.1.3 «і» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Між отриманими ушкодженнями і смертю потерпілої є прямий причинний зв`язок.

Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок численних колото-різаних пошкоджень шиї, хрящів гортані, стравоходу, шийного відділу хребта, а також перелому нижньої щелепи зліва в області кута із зміщенням відламків крововиливів у м`які тканини поблизу кореня язика в бічних відділах зліва, що ускладнилися гострою крововтратою..

Зазначені дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом першої інстанції за п.4 ч.2 ст. 115 КК Українияк умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, яка їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого,вважає вирок суду першої інстанції відносно обвинуваченого таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, мотивуючи апеляційну скаргу тим, що у вступній частині оскаржуваного вироку відсутнє посилання на номер кримінального провадження, за результатами розгляду якого винесений вирок відносно ОСОБА_7 .

Просить вирок Малиновського районного суду змінити, внесши зміни у вступну частину вироку, зазначивши номер кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржуваний вирок незаконним, просить його скасувати та направити кримінальне провадження на новий розгляд у суд першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

- вина обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому злочині стороною обвинувачення недоведена та фактично не встановлена, оскільки висновки експертних досліджень містять розбіжності, судом не враховані покази судового експерта ОСОБА_12 , а в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що саме ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин, а посилання суду на протокол проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого є безпідставним, оскільки ця слідча дія була проведена з грубим порушенням вимог кримінального процесуального кодексу.

- покарання призначене оскаржуваним вироком є занадто суворим.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.09.2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.05.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України закрито у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вирок суду в частині встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 , правильності кваліфікації дій обвинуваченого, відповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, вирішення цивільного позову ніким не оскаржено, апеляційний суд не перевіряє його в цій частині.

Апеляційний суд погоджується з єдиним доводом апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції в порушенні вимог п.3 ч.2 ст. 374 КПК України у вступній частині вироку не зазначив найменування (номер) кримінального провадження.

Разом з тим, такі недоліки вироку, про виправлення яких просив в апеляційній скарзі прокурор, не є істотними, мають технічний характер та можуть бути виправлені ухвалою про виправлення описки того ж суду.

На переконання апеляційного суду у даному випадку відсутні передбачені ст.408-414 КПК України підстави для зміни вироку судом апеляційної інстанції.

Так, у відповідності до ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На переконання апеляційного суду, відсутність у вступній частині вироку посилання на номер кримінального провадження не може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому не може вважатись істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону у розумінні ст.412 КПК України.

Зміна вироку з підстав, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, на думку апеляційного суду, є надмірним формалізмом у трактуванні процесуального законодавства, не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження.

Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни вироку.

Частина 2 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положення ч.4 ст.12 КПК України передбачають, що кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

Відповідно до ст.532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до резолютивної частини оскаржуваного вироку суду, строк відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років ОСОБА_7 відраховано з моменту її фактичного затримання з 16.08.2014 року з розрахунку, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. 2015 року), один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, станом на час ухвалення апеляційним судом судового рішення, а саме 29.09.2021 року обвинувачений ОСОБА_7 , з урахуванням положень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, повністю відбув строк покарання у виді позбавлення волі, призначений йому вироком Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.05.2019 року, тому він підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси, від 08.05.2019 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду як такого, що відбув покарання за даним вироком.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4