Провадження №1-кп/523/1750/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

07.12.2021 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0001286 від 13.09.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючої середню освіту, офіційно не одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої:
21.09.2017р. Овідіопольським райсудом Одеської області за ч.3 ст.15,ч.2 ст.185 КК України до 2р. позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням на строк 2р.;
25.02.2021р. Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.125 КК України до 6м. арешту,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за встановлених органами дізнання наступних обставин.

13.09.2021р., приблизно о 17год. 00хв., ОСОБА_4 знаходячись біля будинку №52, розташованого по вул. Кап. Кузнецова в м. Одесі, незаконно придбала шляхом знахідки наркотичний засіб-метадон, обіг якого обмежено, який знаходився в полімерному згортку. Далі, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що в згортку знаходиться наркотичний засіб-метадон, достовірно знаючи його властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поклала вищевказаний наркотичний засіб до карману шортів, тим самим, стала незаконно зберігати його при собі з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.
В той же день, в період часу з 17год. 55хв. по 18год. 11хв., працівниками поліції проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Капітана Кузнецова, біля будинку №52, під час якого, ОСОБА_4 в присутності понятих видала останнім полімерний згорток із кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,379г, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить 0,138г.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0001286, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування (дізнання) обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 30.11.2021р., в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вона беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК

України, а також згідна із встановленим досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Сінікі роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Сініка згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_4 , її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутністю підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_5 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою, скоїла нове кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, маюча постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працюючої.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , яка є особою раніше неодноразово судимою, скоїла нове кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, маючої постійне місце реєстрації та проживання, не працюючої, приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з метою запобігання вчиненню обвинуваченою нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останньої можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді арешту.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді арешту, передбаченого санкцією ст.309 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді арешту за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в

міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинувачену.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 373-374, 382 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 3 місяця.

Запобіжний захід після набрання вироку законної сили обрати відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання останній обчислювати з моменту взяття її під варту. Виконання вироку в цій частині покласти на СД відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1716,62грн. за проведення експертного дослідження - стягнути з Сініки в повному обсязі, в інтересах держави в особі Одеського НДЕКЦ.

Речові докази: наркотичні засоби - знищити.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1