Справа № 148/1211/15-к
Провадження №11-кп/801/1143/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021, якою відмовлено в задоволенні подання державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Державна установа «Вінницька установа виконання покарань (№1)» звернулась до суду першої інстанції з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 08.11.2017 за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 3 КК України. Вказує, що засуджений відбув 2/3 строку покарання, став на шлях виправлення.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021 відмовлено в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Своє рішення суд мотивував тим, що підстави для умовно-дострокового звільнення, які зазначені у поданні, є недостатніми для прийняття позитивного рішення, ОСОБА_7 не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, клопотання установи задовольнити та звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 08.11.2017.
Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що ОСОБА_7 був працевлаштований протягом усього періоду відбування покарання, характеризується позитивно, має чотири заохочення, до нього не застосовувались дисциплінарні стягнення.
Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно ч. 2 ст. 107 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1, п. 17 постанови Пленуму Верховного суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.
Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості застосування умовно-дострокового звільнення щодо засудженого ОСОБА_7 .
Як вбачається з матеріалів справи, наразі засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання, призначене вироком Апеляційного суду Вінницької області від 08.11.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, у виді 5 років позбавлення в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)». Засуджений відбув більше ніж 2/3 строку призначеного покарання.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією установою, засуджений ОСОБА_7 за час відбування кримінального покарання в установі характеризується позитивно, працевлаштований на посаді робітник їдальні-кухні. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, товариський. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний вигляд. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з ініціативою. ОСОБА_7 приймає активну участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Реалізує програми диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти. Приймає участь у роботі самодіяльної організації, проявляє розумну соціально-корисну активність в роботі фізкультурно-спортивної та санітарно-побутової самодіяльних секцій. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 розкаюється у вчинених злочинах, міру призначеного судом покарання вважає справедливою, заборгованості за виконавчими листами не має.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що висновки місцевого суду про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволені клопотання начальника установи, суд зазначив в ухвалі, що засуджений не довів свого виправлення.
Проте такі відомості суперечать наявним у справі доказам, з яких вбачається, що ОСОБА_7 працює протягом усього періоду відбування покарання, поставлені завдання виконує, неодноразово заохочувався за виконання покладених обов`язків та додержання прави поведінки, дисциплінарні стягнення жодного разу щодо нього не застосовувались.
У засудженого ОСОБА_7 виникло право на умовно-дострокове звільнення 05.07.2021, дані, надані установою, свідчать про наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення останнього на період, який йому залишився до кінця строку покарання.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 411 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021, якою відмовлено в задоволенні подання державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , скасувати.
Подання державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 08.11.2017 за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 3 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 13 (тринадцять) днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4