Провадження № 1-кп/243/879/2021
ВИРОК
іменем України

18 листопада 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження № 0000033 від 06.01.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чоржу Акдар`їнського району Самаркандської області, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

В середині грудня 2020 (більш точну дату та час встановити не виявилось можливим), ОСОБА_5 перебував біля території домоволодіння АДРЕСА_2 . У вказаному місці та у вказаний час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з гаражного приміщення, яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в середині грудня 2020 (більш точну дату та час встановити не виявилось можливим) ОСОБА_5 , діючи умисно, без дозволу власника, відчинивши металеву хвіртку паркану, незаконно проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив відчинену хвіртку гаражного приміщення, після чого відчинивши за допомогою фізичної сили рук хвіртку гаражного приміщення зайшов до нього, тим самим незаконно проник у сховище.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що його власник відсутній на території домоволодіння та не може контролювати схоронність свого майна, ОСОБА_5 умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, а саме: взяв у руки бензопилу марки «Grant», яка належить ОСОБА_6 , та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, вилучивши тим самим майно із законного володіння власника, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим. Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.
Умисними протиправними діями ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на суму 1212,39 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини скоєння вказаного кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті. Щиро покаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернувся до суду з заявою, в якій просив суд розглянути дане кримінальне провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру не має, просив суд призначити покарання на розсуд суду.
Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.01.2021 року та фототаблиці до нього вбачається, що слідчим за участю потерпілого ОСОБА_6 було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 . В ході огляду встановлено, що вхід на територію домоволодіння здійснюється через металеву хвіртку, яка будь-яким запірним пристроєм не обладнана. Вся територія домоволодіння огороджена парканом. Домоволодіння поділяється на дві квартири, частина квартири є житловим будинком, який збудований з цегли та пофарбований у білий колір. Вхідні двері до квартири металеві, обладнані врізаним замком, без видимих ушкоджень, віконні рами цілі. Трохи правіше від квартири знаходиться господарське приміщення, яке належить потерпілому ОСОБА_6 . Вказане господарське приміщення спереду виконане з дерева, з інших сторін обладнане з цегли. Вхід до господарського приміщення здійснюється через дерев`яні двері, які обладнані навісним замком, який на момент огляду цілий. В середині господарського приміщення знаходяться різні особисті речі потерпілого, також на підлозі знаходиться маленький ящик, зі слів потерпілого у ньому знаходилась бензопила, яка на момент огляду відсутня, що підтверджує відомості про місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 15.01.2021 та довідки до нього ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка в середині грудня цього року принесла додому бензопилу марки «Grant», за зовнішніми рисами обличчя, що підтверджує причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого правопорушення.

Висновком, складеним в результаті проведеної на підставі постанови слідчого від 27.01.2021 року судово-товарознавчої експертизи № 315 від 27.01.2021 встановлено, що ринкова вартість викраденого на грудень місяць 2020, з урахуванням зносу, а саме: бензопили марки «Grant» в корпусі синього кольору, яка була придбана 09.12.2018, складає 1212,39 грн., що підтверджує розмір завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди потерпілому.

Висновком судово-психіатричного експерта № 51 від 02.02.2021, виконаним на підставі постанови слідчого від 29.01.2021, встановлено, що ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності або слабоумством не страждає. Виявляє ознака легкої розумової відсталості. В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_5 не знаходився в тимчасово хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, станом на теперішній час хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії тяжких злочинів), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; розмір завданої матеріальної шкоди 1212,39 грн.), ступінь негативної майнової шкоди і наслідків (викрадене майно власнику не повернуто), судом враховуються предмет злочину та думка потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, характеризується за місцем посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває, отримує психіатричну допомогу в ДВ ОКПЛ м. Слов`янськ з 2008 по теперішній час з діагнозом: F 70.0).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом враховується щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлена.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 05.11.2021 року, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірності вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Аналізуючи викладене, суд, враховуючи особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та конкретні обставини вчинення злочину, зокрема відсутність тяжких наслідків, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливість призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст.75 КК України. Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів. Суд зазначає, що звільнення від відбування основного покарання з випробуванням відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Суд вважає необхідним встановити іспитовий строк тривалістю в 2 роки, для того, щоб ОСОБА_5 в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом 2 (двох) років, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, відносно ОСОБА_5 не обиралися та не застосовувалися.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1