Справа № 202/1267/20
Провадження № 1-кп/202/89/2021
УХВАЛА

23 грудня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001860 від 06 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001860 від 06 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 25 грудня 2021 року включно.

Судом на підставі ч.3 ст.331 КПК України поставлене питання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не змінились.

Захисник обвинуваченого у задоволені клопотання прокурора просив відмовити, зазначивши, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, останнім не доведені. В обґрунтування заперечень зазначив, що всі свідки та письмові докази судом досліджені, а всі клопотання прокурора є ідентичними за своїм змістом. З грудня 2019 року ОСОБА_6 утримується під вартою без жодної доведеності його вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку із чим заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу.

Обвинувачений позицію свого захисника підтримав.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.

Суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України продовжує існувати, оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому у суду є достатні підстави вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_6 може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачений не має сталого заробітку, міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходів.

При вирішення питання про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд також враховує обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан обвинуваченого.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 у разі зміни йому запобіжного заходу, може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє захиснику у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 лютого 2022 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3