Справа № 583/2632/18
У Х В А Л А
13 жовтня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю

державного виконавця Охтирського МРВ ДВС - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої, адвоката - ОСОБА_4 ,

захисника засудженої, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Охтирка справу за поданням державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла, -

Встановив:

17.09.2021 року державний виконавець Охтирського МРВ ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 звернулася із заявою про примусове проникнення до приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна боржника, що знаходиться у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Вимоги мотивує тим, що на виконанні в Охтирському МРВ ДВС знаходиться виконавче провадження № 63233912 по виконанню виконавчого листа №583/2632/18 від 02.10.2020 виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 350000 грн.

13.10.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та за вихідним номером 40174 направлено стороні рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується поштовим конвертом.

На виклик до державного виконавця боржниця не з`явилась, пояснень щодо невиконання виконавчого документу та декларацію про доходи та майно не надала.

В ході проведених виконавчих дій державним виконавцем було виявлено майно боржниці згідно інформації отриманої з ДРРП на нерухоме майно та РПВ на нерухоме майно, ДРІ, ЄРЗВОНМ, на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості, а саме: квартира, двокімнатна, на 3-му поверсі 9-ти поверхового будинку, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 50386. Також можна звернути стягнення на майно яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта накладено обтяження 07.07.2020, обтяжувачем є Прокуратура Сумської області, предмет обтяження: житлова квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

04.11.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповідей на отримані запити транспортних засобів, а також відкритих рахунків в банківських установах не виявлено.

Згідно інформації отриманої в електронному вигляді на даний період часу боржник ніде не працює, на обліку ПФУ не перебуває.

На виклики державного виконавця боржник не з`являється.

03.11.2020 року державним виконавцем було винесено платіжну вимогу по списанню в рахунок погашення боргу коштів боржника.

10.11.2020 року було здійснено вихід на дільницю за адресою: АДРЕСА_1 . В ході перевірки встановлено, що боржник за вищевказаною адресою не проживає та знаходиться колонії та складено акт державного виконавця.

16.11.2020 року державним виконавцем був направлений запит до Головного управління національної поліції в Сумській області про повідомлення місця відбування покарання боржниці ОСОБА_6 . Згідно відповіді від Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 вибула у державну установу «Харківська виправна колонія (№54)».

09.12.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і була направлена за місцем відбування покарання боржника для виконання за адресою: «Харківська виправна колонія (№54)» 40002, м. Харків, пров. Вишневий, 16.

29.03.2021 року отримано лист від «Харківська виправна колонія (№54)» про те, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника повертають у зв`язку з тим, що боржниця вибула до державної установи «Київський слідчий ізолятор» 02.03.2021 року.

08.04.2021 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та була направлена за місцем відбування покарання боржника для виконання за адресою: «Київський слідчий ізолятор» 04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

06.09.2021 року вимога про проведення виконавчих дій, щодо опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

07.09.2021 року було здійснено вихід на дільницю за адресою: АДРЕСА_1 . В ході перевірки встановлено що, в квартирі майна належного на праві власності ОСОБА_6 не виявлено, проти опису майна заперечувала мати боржниці про що складено відповідний акт державного виконавця. Перевірку майнового стану здійснено в присутності стягувача ОСОБА_8 та матері боржниці ОСОБА_9 .

14.09.2021 року був здійснений повторний вихід на дільницю за адресою: АДРЕСА_1 . В ході перевірки встановлено що, доступу для входу в квартиру не надано про що складено відповідний акт державного виконавця.

У зв`язку з вищевикладеним вбачається необхідність у примусовому проникненні до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості в розмірі 350000 грн. по виконанню виконавчого листа №583/2632/18 від 02.10.2020 виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області.

З урахуванням викладеного вище, посилаючись на положення ст.ст. 10, 18 ЗУ «Про виконавче провадження, та ст. 439 ЦПК України виконавець звернулась до суду з даним поданням.

Прокурор до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав заяву, у якій прохав розглянути справу без його участі.

Державний виконавець Охтирського МРВ ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судовому засіданні подання підтримала та просить його задовольнити. В суді пояснила, що нею вжиті всі можливі заходи щодо встановлення нерухомого майна та коштів боржника. Вжитими заходами рішення не виконане. Однак у зв`язку із наявністю заборгованості виникла необхідність у проведенні опису рухомого майна боржника.

Представник засудженої ОСОБА_5 зазначив про незаконність вимоги державного виконавця, оскільки боржник не була належним чином обізнана, як із наявністю виконавчого провадження в цілому, так із намірами державного виконавця здійснювати виходи до належного їй житла з метою опису майна. Також державний виконавець не довела, що нею були вжиті всі інші належні заходи до примусового виконання вироку суду у частині цивільного позову, що вказує на її намір здійснити непропорційне втручання в житло. Матір засудженої не є стороною виконавчого провадження, тому її повідомлення про вихід з метою опису майна не можна вважати належним повідомленням боржника про вказану виконавчу дію.

Боржнику забезпечувалась можливість прийняти участь у судовому засіданні і режимі відео конференції з місця відбування покарання, однак, як зазначив її захисник, остання не бажає приймати участь у розгляді справи.

Представник стягувача у судовому засіданні зазначив про те, що вимога державного виконавця є правомірною, адже інші вжиті заходи не призвели до повного виконання судового рішення. Виконати рішення можливо шляхом опису та подальшої реалізації належного боржнику на праві власності рухомого майна.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав думку представника Охтирського МРВ ДВС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про примусове провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Вироком Охтирського міськрайонного суду від 14.11.2019 №583/2632/18 (1- кп/583/38/19), залишеним без змін ухвалою Сумського апеляційного суду від 21.09.2020 №583/2632/18 (11-кп/816/271/20) та постановою Верховного Суду від 8.04.2021 №583/2632/18 (51-5382км20), ОСОБА_6 визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України з призначенням кримінального покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Одночасно задоволений цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 350000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
Встановлено, що на виконанні в Охтирському МВ ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) перебуває виконавче провадження № 63233912 про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди 350000 грн. 13.10.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам. Постановою від 13.10.2020 накладений арешт на кошти боржника. Постановою від 19.10.2020 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 4.11.2020 накладений арешт на все нерухоме майно боржника. Постановою від 09.12.2020 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою від 08.04.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
06.09.2021 державним виконавцем повідомлено про проведення опису та арешту майна ОСОБА_6 07.09.2021 о 14.30. Вимога державного виконавця від 06.09.2021 вручена під розписку матері ОСОБА_9 .
Державним виконавцем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що боржником було отримано вказані повідомлення про вчинення виконавчих дій, чи боржнику було відомо про намір вчинення виконавцем таких виконавчих дій.

У судовому засіданні державний виконавець повідомила про те, що вона направляла відповідні повідомлення за місцем відбування покарання боржника, проте доказів на підтвердження цього не надала. Навпаки із направлень видно, що повідомлення засудженій направлялись на адресу Київського слідчого ізолятору, де вона на той час не перебувала.

Надані суду 12.10.2021 копії направлення електронного та поштових повідомлень є не завірені та із їхнього змісту не зрозуміло які саме документи направлялись засудженій та відсутнє підтвердження їхнього отримання.

Отже, суду не надано доказів того, що саме боржник ухиляється від проведення виконавчої дії шляхом відмови у наданні доступу до належного їй житла через свого представника.

Відмова матері боржника, яка не є боржником та власником (співвласником) квартири від допуску державного виконавця до житла та її повідомлення про проведення вказаної виконавчої дії, сама по собі за відсутності належного повідомлення безпосередньо боржника та його захисника не може бути свідченням ухилення ОСОБА_6 від виконання вимоги державного виконавця щодо доступу в житло з метою проведення опису майна боржника.

Статтею 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску виконавця.

Рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Таким чином, вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено суду, що боржник був належним чином повідомлений про намір проведення виконавцем виконавчих дій, а відтак умисно перешкоджає доступу виконавцю до житла, тому суд вважає подання необґрунтованим і в його задоволенні слід відмовити з метою недопущення порушення конституційних прав на недоторканість житла чи іншого володіння та права приватної власності інших осіб.

Разом із тим, суд критично ставиться до викладених письмово доводів захисника засудженої про те, що при проведенні опису майна має бути забезпечена явка засудженої, оскільки остання засуджена до реального відбуття покарання, чинне законодавство не передбачає її етапування до місця проживання з метою проведення вказаної виконавчої дії, свої права боржник може реалізувати шляхом забезпечення участі під час вчинення даної виконавчої дії її представника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 535, 537 КПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з часу її проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1