Провадження №: 1-кс/755/323/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2022 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що службові особи групи компаній «УкрБуд» з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем створили низку суб`єктів господарювання для проведення будівельно-монтажних робіт на території міста Києва для чого залучили кошти інвесторів під виглядом реалізації об`єктів нерухомості, щодо яких контролюючими органами були прийняті рішення про заборону будівництва.

Так, групою компаній «УкрБуд» для отримання коштів інвесторів створено фонд фінансування будівництва ТОВ «ФК «Житло-Капітал» та низку пов`язаних з ним підприємств, зокрема ТОВ «КТК-Груп», ТОВ «ФК «Укрпереказ», ТОВ «Каса Народної допомоги», ТОВ «ФК «Нерухомість-Інвест», які акумулювали кошти інвесторів на своїх розрахункових рахунках.

При цьому, частину накопичених, переліченими товариствами, коштів у 2016-2020 роках було виведено під виглядом оплати за договорами цивільно-правового характеру та надання фінансової допомоги на пов`язаних фізичних осіб.

Девелоперами та забудовниками проектів були ТОВ «УкрбудДевелопмент», ТОВ «Спецбуд-плюс», ТОВ «Інвестиційна компанія «Укрбудінвест» та ТОВ «Північно-український будівельний альянс».

Відповідно до розробленої схеми ТОВ «УкрбудДевелопмент», з метою легалізації нежитлових приміщень, придбаних за рахунок коштів отриманих злочинним шляхом, виступаючи іпотекодавцем, 19 лютого 2020 року уклало договір іпотеки №34 з іпотекодержателем ТОВ «Фінансова компанія Арагон», предметом якого було часткове виконання вимог Іпотекодержателя заКредитним договором №КЛ/14/5-34 від 24 лютого 2014 року (укладеним між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та ТОВ «АН ТРАЄКТОРІЯ»), а саме погашення заборгованості у сумі 74 000 000 грн.

Після чого, 29 вересня 2020 року на підставі договору про відступлення права вимоги, іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія Арагон» змінено на іпотекодержателя ТОВ Фінансова компанія «Віртуоз».

В той же день, 29 вересня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Віртуоз» уклало договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №887 з ТОВ «Кілментон», яке також являється підконтрольним організаторам злочинної схеми, у результаті чого за останнім товариством зареєстровано право власності на приміщення, які фактично належали ТОВ «УкрбудДевелопмент».

Крім того, згідно інформації інтернет ресурсу https://clarity-ргоject.info/, в червні 2020 року змінився розмір внесків засновників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який складав по 17 615 000.00 грн.

В подальшому, а саме 12 липня 2021 року новим та єдиним засновником ТОВ «УкрбудДевелопмент» зі статутним капіталом 35 230 000,00 грн став ОСОБА_7 .

Вказане може свідчити, що службові особи групи компаній «УкрБуд» в подальшому можуть змінювати засновників компанії з метою ухилення від відповідальності.

Крім того, згідно рішення Господарського суду м. Києва від 14 липня 2021 року у справі № 910/10120/213 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арагон" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуддевелопмент" залишено без розгляду.

Таким чином вбачається, що ТОВ «УкрбудДевелопмент», яке залучалось до вчинення кримінальних правопорушень та його майно ймовірно здобуте внаслідок вчинення злочинів намагаються приховати.

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 20 січня 2021 року корпоративні права, що належать ОСОБА_7 у вигляді частки у статутному капталі ТОВ «УкрбудДевелопмент», ідентифікаційний код 32920218, розміром 35 230 000 грн 00 к., що становить 100 % корпоративних прав визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

За вказаним фактом було розпочато кримінальне провадження № 0000606 від 09 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

У судове засідання власник майна ОСОБА_7 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак його неявка відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Крім того, до суду надійшла заява представника ТОВ «УкрбудДевелопмент» про розгляд клопотання без участі представника товариства. Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього копії документів, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання. Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів.

Однак, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які лише формально вказано у його клопотанні. Прокурором не надано достатньо доказів, що вищевказані корпоративні права відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а посилання органу досудового розслідування , що вказані корпоративні права є об`єктом кримінально протиправних дій у кримінальному провадженні, не знаходить свого підтвердження згідно матеріалів, наданих до суду.

Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речових доказів корпоративні права, що належать ОСОБА_8 у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Слід також звернути увагу, що майно у встановленому порядку хоча і визнане органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова на думку слідчого судді є формальною, у зв`язку з чим в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України.

Отже, у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки прокурором у клопотанні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Відтак, виходячи зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна, прокурор, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Таким чином, за наявними матеріалами провадження прокурором не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є арешт майна на корпоративні права, що належать ОСОБА_8 у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Накладення арешту на вказані корпоративні права не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_7 потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись вимогами ст. ст. 9, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1