ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000682 за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-28.08.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
-22.10.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;
- 01.11.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
- 09.12.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки;
- 26.12.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 3 роки;
- 08.06.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;
-08.06.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 71, ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців;
- 23.01.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнився 05.10.2020 року з Казанківської ВК №93 по відбуттю покарання

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. В ході апеляційного розгляду повторно дослідити дані, що характеризують обвинуваченого, та відомості щодо його судимості.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 37098,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз в сумі 26985,24 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає оскаржуваний вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання з підстав невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що судом не надано належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_6 неодноразово судимий (починаючи з 2012 року 8 разів) за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, та корисливих злочинів. При цьому до нього застосовувалися звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, зокрема за попереднім вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.01.2017р. його засуджено за вчинення шести крадіжок за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, проте жоден не досяг своєї мети, а обвинувачений належних висновків не зробив.

Зауважує, що судом не прийнято до уваги і належним чином не оцінено той факт, що ОСОБА_6 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, натомість шляхом вчинення корисливих злочинів задовольняє свої матеріальні потреби, що також свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого і небажання ставати на шлях виправлення.

Не погоджується прокурор із позицією суду про визнання обставино, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , - щире каяття у скоєному. Посилаючись на постанову пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. та на постанови Верховного Суду, прокурор зауважує, що щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. Матеріали справи доводять стійкість сформованої протиправної поведінки обвинуваченого, адже попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувались до нього з боку держави з метою не лише покарання, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, ОСОБА_6 , маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив 11 крадіжок чужого майна. Матеріальну шкоду, спричинену потерпілій, не відшкодував, вибачення не попросив.

Зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд не вмотивував у вироку, яким чином пом`якшуюча обставина та дані про особу обвинуваченого знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають підстави суду для призначення йому покарання, наближеного до мінімальних меж позбавлення волі, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 06.04.2021 в період часу з 13:30 год. по 15:00 год., ОСОБА_6 перебував в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник протиправний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що його злочинні дії не помітні для оточуючих, шляхом вільного доступу, ОСОБА_6 таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 євро, що належать потерпілій ОСОБА_8 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 32863,2 грн.

Крім того, 11.04.2021 в період часу з 13:00 год. по 15:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати шуруповерт, вартість якого складає 300 гривень, та вафельницю, вартість якої складає 160 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_8 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 460 гривень.

Крім того, 15.04.2021 в період часу з 13:00 год. по 15:15 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати будинку туалетну воду «Шанель», вартість якої складає 300 гривень, дві пари навушників, вартістю 30 гривень, турку електричну «Crownberg», вартістю 120 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_8 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 450 гривень.

Крім того, 16.04.2021 в період часу з 13:00 год. по 15:15 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав з кімнати будинку синтезатор марки «Casio», вартість якого складає 1125 гривень, та мобільний телефон марки «Престіжіо», вартістю 200 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_8 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1325 гривень.

Крім того, 29.04.2021 в період часу з 13:30 год. по 15:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати будинку дві тенісні ракетки для великого тенісу марки «Dunlop puls G-30», що належать потерпілій ОСОБА_8 , загальна вартість яких складає 2000 гривень. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.

Крім того, 20.05.2021 близько 11:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати квартири інвалідний візок «Breezy 300R», належний потерпілій ОСОБА_9 , вартість якого складає 6000 гривень. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 гривень.

Крім того, 02.06.2021 в період часу з 07:30 год. по 16:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати квартири горщики для випікання у кількості 6 штук (глиняні, коричневого кольору, без візерунків), вартість яких складає 200 гривень, сервіз посуду: тарілки невеликі діаметром 200мм, оздоблені блакитною каймою, у кількості 10 штук, вартістю 100 гривень, тарілки глибокі діаметром 200мм, оздоблені візерунком «квіти», у кількості 4 штуки, вартістю 38,68 гривень, тарілки невеликі, діаметром 190мм, «Червоні квіти», у кількості 4 штуки, вартість яких складає 38,68 гривень, набір для торту (тарілка із лопаткою), вартістю 96,67 гривень, чайний сервіз: 5 чашок №1, вартість яких складає 100 гривень, цукорниця №1 з кришкою, вартість якої складає 30 гривень, цукорниця №2 з кришкою, вартість якої складає 30 гривень, маслянку з кришкою, вартістю 30 гривень, чайник з кришкою, вартістю 170 гривень, 2 чашки №2 вартістю 100 гривень, належні потерпілій ОСОБА_9 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 964,03 гривень.

Крім того, 03.06.2021 в період часу з 07:00 год. по 19:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати квартири монітор ACER V203H серії ETLFFC0028460D33E4000, належний потерпілій ОСОБА_10 , вартістю 1125 гривень. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1125 гривень.

Крім того, 04.06.2021 в період часу з 07:00 год. по 19:30 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати квартири системний блок чорного кольору, вартість корпусу якого складає 35 гривень, всередині якого знаходяться наступні деталі: блок живлення марки FLYPER модель FPS-400, виробник Китай, вартістю 120 гривень, процесор марки AMD, модель ATHLON, виробник - Китай, вартістю 213,33 гривень, материнська плата марки ASUS, модель M2N68-AM SE2 частота 2.1 G, виробник - Китай, вартістю 466,33 гривень, жорсткий диск марки SUMSUNG модель SP2504C об`єм 250GB, виробник - Китай, вартістю 183,33 гривень, DVD ROOM марки Multi Recorder модель iHAS 124-04 DU, виробник - Тайвань, вартістю 99,67 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_10 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1117,66 гривень.

Крім того, 09.06.2021 в період часу з 07:30 год. по 16:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати квартири настільні лампи у кількості 2 штуки: одна лампа рожевого кольору для звичайної лампочки, вартістю 58 гривень, друга - зеленого кольору із LED лампою, вартістю 152 гривні, сервіз скляних чарок у кількості 6 штук, із хрестоподібними візерунками, вартість якого складає 66,23 гривень, кавоварку чорного кольору із білою чашкою, вартістю 173,33 гривні, електричний подовжувач, вартістю 153,75 гривень, належні потерпілій ОСОБА_9 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 603,31 грн.

Крім того, 10.06.2021 в період часу з 07:30 год. по 16:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати квартири металеву каструлю коричневого кольору, об`ємом 4 л, вартість якої складає 157,5 гривень, казан металевий сірого кольору, об`ємом 4 л, вартістю 181,67 гривень, промисловий (будівничий) фен жовтого кольору (у чорному полімерному кейсі) «Einhell Bavaria BMP 2000», вартість якого складає 315 гривень, електричний подовжувач на дві розетки, білого кольору, вартістю 41,67 гривень, фен для волосся «Mirta HDR 214» складений у коробці, вартість якого складає 145 гривень, куртку зимову чорного кольору «Baimuni», вартістю 700 гривень, соковарку металеву, вартість якої складає 383,33 гривень, нову каструлю в упаковці марки «Savasan», вартість якої складає 262,34 гривень, металеву м`ясорубку вартістю 106,67 гривень, тонометр електричний «OMROR M2 Basic (HEM-7116H-ARU)» вартістю 600 гривень, належні потерпілій ОСОБА_9 . Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2893,18 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно .

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку вимог апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджені зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочинів обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, є вірною і прокурором не оспорюється.

Перевіривши у відповідності до вимог ст. 404 КПК України законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, в частині призначення покарання, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Судом першої інстанції не дотримано в повній мірі зазначених вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_6 та призначено покарання, яке не відповідає ступені тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, даних, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні корисливі злочини, через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив крадіжки (11 епізодів), має постійне місце проживання, не працює, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, розмір покарання, визначений судом у виді 2 років позбавлення волі є явно несправедливим через м`якість.

Так, поза увагою суду залишились дані щодо особи обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий (починаючи з 2012 року 8 разів) за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, та корисливих злочинів. При цьому до нього застосовувалися звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, проте, жоден із заходів впливу, які до ОСОБА_6 застосовувались, не досяг своєї мети, а обвинувачений належних висновків не зробив, знову продовжив свою злочинну діяльність.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що обвинувачений ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, натомість, шляхом вчинення корисливих злочинів, задовольняє свої матеріальні потреби, що також свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого і небажання ставати на шлях виправлення.

Крім того, апеляційний суд вважає вірним посилання прокурора на те, що відсутня обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме щире каяття.

Відповідно до висновку щодо застосування норми права, викладеного у поставі Верховного Суду від 30.10.2018р. у справі №559/1037/16-к щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Із матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності у ОСОБА_6 належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки, її осуду, бажання виправити ситуацію, яка склалася. Натомість, матеріали справи доводять стійкість сформованої протиправної поведінки обвинуваченого, адже попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувались до нього з боку держави з метою не лише покарання, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, ОСОБА_6 , через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив 11 крадіжок чужого майна, матеріальну шкоду, спричинену потерпілій, не відшкодував, вибачення не попросив. Тому призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України в межах наближених до мінімальних, передбачених санкцією цієї норми закону, є помилковим, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, таке покарання не буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, апеляційний суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України більш суворе покарання у виді позбавлення волі.

На думку апеляційного суду, за встановлених обставин таке покарання відповідає особі обвинуваченого, є необхідним, справедливим й достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням нового вироку у цій частині, у відповідності до положень ст. 409, 414, 420 КПК України.

Керуючись ст.405, 407, 409, 414, 420, 424, 426, 532 КПК України апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня приведення вироку Миколаївського апеляційного суду до виконання, тобто з дня затримання засудженого.

В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді