Справа № 487/9346/21
Провадження № 1-кс/487/360/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000473 від 21.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2022 прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000473, звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на тимчасово вилучений під час обшуку 10.01.2022 за місцем проживання працівника Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 спеціальний засіб гумовий кийок чорного кольору.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучене в ході обшуку має суттєве значення для даного кримінального провадження, оскільки дозволить органу досудового розслідування встановити детальні обставини вчинення злочину, всіх його учасників, ролі кожного з них, тобто одержати фактичні дані, на підставі яких буде встановлено та зафіксовано у встановленому законом порядку факт причетності до вчинення злочину конкретних осіб, свідків та очевидців вказаного злочину. Крім того, вилучений предмет може бути використаний у якості доказу у кримінальному провадженні, а тому відповідно до ч.2 ст.170 КПК України на нього необхідно накласти арешт.

Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги клопотання підтримала, просила про їх задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №0000473 від 21.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.12.2021, близько 17:35 год., по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Баштанка Миколаївської області, неподалік перехрестя з вул. Василя Єрешка, відбулась дорожньо-транспортна пригода під час якої автомобіль допустив дотичне контактування з пішоходом ОСОБА_5 (дружиною працівника Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області). Проте причетний до дорожньо-транспортної пригоди автомобіль на місці події не зупинився та поїхав.

З огляду на це, працівники Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог ст.ст. 42, 43, 44 та 45 Закону України «Про Національну поліцію», за відсутності будь-якої загрози особистій безпеці та/або безпеці інших осіб, 14.12.2021 застосовували відносно ОСОБА_8 , якого вважали причетним до зазначеної події, поліцейський захід примусу у вигляді фізичного впливу (сили), що виражалося у нанесенні ударів руками, ногами та спеціальним засобом «ПР» в різні частини тіла, а також застосуванні спеціального засобу, спорядженого речовинами сльозогінної та дратівної дії, з метою спонукати зізнатися у причетності до дорожньо-транспортної пригоди, назвати фактичне місцезнаходження належного йому транспортного засобу, а також назвати осіб, які перебували в ньому під час дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому кримінальне провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі пішохода ОСОБА_5 зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань лише 15.12.2021 під №0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто після затримання та застосування насильства відносно ОСОБА_8 ..

Упродовж 10:00-10:51 год., на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 05.01.2022 у справі № 487/9346/21 (провадження № 1-кс/487/283/22), проведено обшук за місцем проживання працівника Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено спеціальний засіб гумовий кийок чорного кольору. Зазначений спеціальний засіб міг зберегти на собі сліди біологічних речовин потерпілого ОСОБА_8 та, тим самим, підтвердити достовірність показань останнього.

Постановою старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 від 10.01.2022 виявлене та вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000473.
У зв`язку з чим, в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна під час проведення обшуку, яке є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено, що майно, вилучене під час обшуку, зберегло на собі сліди злочину та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000473 від 21.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений під час обшуку 10.01.2022 за місцем проживання працівника Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 спеціальний засіб гумовий кийок чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1