Справа №522/1968/20
Провадження №1-кс/522/403/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № №0006606, -

ВСТАНОВИВ:
Кудсіє Філіпп звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 від 30.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0006606 від 16.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України.

В скарзі зазначено, що постанова від 30 липня 2021 року винесена слідчим слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 у кримінальному проваджені №0006606 є такою, що прийнята всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України та не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Обґрунтовуючи дане твердження у скарзі, ОСОБА_3 зазначає, про те що укладаючи договір купівлі-продажу від 27.12.2018 року щодо відчуження земельної ділянки площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:0638 ОСОБА_5 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 .

Вказане у оскаржуваній постанові слідчого твердження про те, що нотаріальної згоди не потрібно було, суперечить в тому числі і самим матеріалам кримінального провадження.

Відмова від позовних вимог ОСОБА_6 у цивільному проваджені за позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.12.2018 року не свідчить про відсутність у діяннях осіб, які підробили та/або сприяли вказаним діям складу кримінального правопорушення.

Також зазначено, що жодної процесуальної дії щодо дослідження правомірності дій нотаріусу слідчим не здійснено так саме і не здійснено жодних дій щодо встановлення обставин, за яким нотаріус засвідчувала (або не засвідчувала) особу, яка з`явилась на підпис відповідної згоди, так саме і не вчинено жодної процесуальної дії щодо встановлення даної особи.

Таким чином, на думку скаржника, слідчим не в повному обсязі перевірялися обставини, які мали значення для вирішення питання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий дійшов до хибного висновку про відсутність складу події злочину, отже постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню через її неналежну вмотивованість, як цього вимагає ч.5 ст.110 КПК України.
В судове засідання скаржник не з`явився. Адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах скаржника, згідно договору про надання правової допомоги від 01.11.2021 року подано доповнення до скарги та заяву про розгляд скарги за їх відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено наступні фактичні обставини.

Так встановлено, що Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню №0006606 від 16.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України.
Постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 від 30.07.2021 року закрито кримінальне провадження №0006606 від 16.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України.
У постанові про закриття кримінального провадження зазначено наступне мотивування: «В ході досудового розслідування встановлено, що до Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , в якій він просить вжити заходи правового характеру до невстановлених осіб, які шахрайськими діями, шляхом обману, у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , заволоділи майном останнього.
В подальшому встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 був укладений 06.10.1990 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 25.06.1999 року вказаний шлюб був розірваний. Рішення вступило в законну силу 06.07.1999 року. Земельна ділянка була придбана ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу 09.01.2018 року та продано земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2018 року.
Таким чином, як на момент придбання земельної ділянки так і на момент його продажу ОСОБА_5 не була в шлюбі з ОСОБА_11 , а тому, відповідно до норм сімейного кодексу, земельна ділянка була особистою приватною власністю ОСОБА_10 .
Окрім цього, правочин щодо відчуження земельної ділянки був здійснений відповідно до чинного законодавства, та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 вчинено всі необхідні дії передбачені порядком вчинення нотаріальних дій.
Також, встановлено, що 10 грудня 2019 року ОСОБА_11 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою про визнання недійним договору купівлі-продажу від 27.12.2018 року.
Проте, надалі він відмовився від позовних вимог у зв`язку з відсутністю претензій до ОСОБА_10 , що підтверджується ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.05.2020 по справі № 509/16629/19, провадження 2/509/844/20.
Тобто, проведеними слідчими та оперативними підрозділами слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області чисельними слідчими та оперативними діями встановити осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, а також отримати достовірні відомості та докази щодо мотивів та спрямованості намірів цих осіб не надалось можливим.
В ході досудового розслідування виконані всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення зазначених потерпілими у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, однак отримати будь-яке їх підтвердження не надалось можливим, що унеможливлює обґрунтовано та достовірно стверджувати про вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення».
«При зазначених обставинах кримінальне провадження № 0006606 від 16.12.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, належить закрити у зв`язку з встановленням відсутності в діянні невстановленої особи складів кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України».
На підставі викладеного посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 284 та ч. З ст. 284 КПК України слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження.
Однак, згідно доказів, доданих до скарги та додаткових письмових пояснень по справі адвокатом ОСОБА_7 , який діє в інтересах скаржника вбачається, що шлюб між сторонами було розірвано 17 грудня 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу лише від 17 грудня 2019 року виданим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яким було складено відповідний актовий запис №404 про розірвання шлюбу.
Таким чином, твердження зазначене у оскаржуваній постанові слідчого про те, що шлюб був розірваний у 1999 році та той факт, що рішення суду було виконане, - є передчасним.
Також слідчий суддя звертає увагу, на те що, що 09 січня 2018 року ОСОБА_10 , був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1500 гектара з кадастровим номером :01:003:0638.
Договір від 09.01.2018 року був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрований в реєстрі під №22.
У день, до укладення договору ОСОБА_13 надав своїй дружині ОСОБА_5 згоду на купівлю указаної нерухомості, що підтверджується заявою від 09.01.2018 року про згоду чоловіка на купівлю дружиною нерухомості, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстрованою в реєстрі під №20.
Згідно зі ст. 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.
Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.
Згідно Висновку експерта №20-07 від 19 червня 2020 року, який додано до матеріалів справи, підпис та рукописний текст, які містяться на заяві про згоду на відчуження указаної земельної ділянки від 27.12.2018 року, складеній від імені ОСОБА_3 , посвідченій приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстровані в реєстрі за номером 335, йому не належить.
З огляду на зазначене якщо придбання майна відбувалось за нотаріальною згодою чоловіка та відповідне майно набувалось у спільну власність то і його відчуження має відбуватись за відповідною нотаріальною згодою співвласника.
Слідчий суддя вказує, що відмова від позовних вимог ОСОБА_3 у цивільному проваджені за позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.12.2018 року не свідчить про відсутність у діяннях осіб, які підробили та/або сприяли вказаним діям складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Згідно матеріалів справи, вбачається, що, що підпис та рукописний текст, які містяться на заяві про згоду на відчуження указаної земельної ділянки від 27.12.2018 року, складений не від імені ОСОБА_3 , але посвідченій приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстровані в реєстрі за номером 335, йому не належить.
Таким чином наявно вбачається, що коло осіб причетних до кримінального правопорушення не зводиться тільки до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . До цього кола також може відноситись і нотаріус, який повинен був пересвідчитись у особі, яка підписує вказану згоду.
Відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, яка діяла на 27.12.2018 року) не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.
При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.
Встановлення особи здійснюється за паспортом або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.
Жодної процесуальної дії щодо дослідження правомірності дій нотаріусу слідчим не здійснено так саме і не здійснено жодних дій щодо встановлення обставин, за яким нотаріус засвідчувала (або не засвідчувала) особу, яка з`явилась на підпис відповідної згоди, так саме і не вчинено жодної процесуальної дії щодо встановлення даної особи.
Слідчий суддя погоджується з позицією скаржника, про те, що, відмова від позовних вимог ОСОБА_3 у цивільному проваджені це відповідна процесуальна дія згідно ЦПК України, яка не може свідчити про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення та вказувати на наявність підстав для закриття кримінального провадження.
Таким чином, слідчим не в повному обсязі перевірялися обставини, які мали значення для вирішення питання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий дійшов до хибного висновку про встановлення відсутності в діянні невстановленої особи складів кримінальних правопорушен.
Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню через її неналежну вмотивованість, як цього вимагає ч.5 ст.110 КПК України.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені вимоги КПК України виконано не в повному обсязі, рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не допитано всіх осіб, які можуть виступати в якості свідків, не прийнято до уваги всі встановлені під час досудового розслідування обставини, у зв`язку з чим, постанова про закриття кримінального провадження не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0006606 від 16.12.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 303-307, 314-380 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № №0006606 від 16.12.2019 року за ознаками кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30 липня 2021 року про закриття кримінального провадження № №0006606 від 16.12.2019 року за ознаками кримінального кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України - скасувати.

Ухвалу направити для виконання до СВ ВП №2 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1