Справа № 944/207/22
Провадження №1-кп/944/660/22
10.02.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Гостинцево Мостиського району Львівської області, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 , працюючи на посаді заступника начальника Яворівського районного відділу земельних ресурсів в період з 2006 по 2010 роки, будучи, відповідно до ст. 25, 26 Закону України «Про державну службу», державним службовцем 7-ї категорії 13-го рангу, тобто особою, що уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих функцій, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.
Так, ОСОБА_4 наказом керівника Львівського обласного управління земельних ресурсів № 23-н/1 від 09.09.1993 року призначений на посаду заступника начальника Яворівського районного відділу земельних ресурсів Львівської області (з 31.08.2007 заступника начальника управління земельних ресурсів у Яворівському районі). Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_4 зобов`язаний додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції. Згідно функціональних обов`язків на останнього покладається виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на час його відсутності, в тому числі погодження, згідно ч.9 ст. 118 Земельного кодексу України, технічних документацій по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки, скріплення відтиском печатки та підпис викреслених державних актів на право власності на землю.
Статтею 181 Земельного кодексу України визначено, що землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання.
Основним завданням землеустрою є, зокрема, встановлення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Землеустрій передбачає також складання проектів відведення земельних ділянок, встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок (ст.ст. 183,184 Кодексу).
Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, ст.20 Земельного кодексу України.
До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд інших об`єктів загального користування, ст.38 Земельного кодексу України.
Статтею 122 вищенаведеного кодексу (із змінами) визначено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування.
Підстави, порядок та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам регламентовано статтями 116, 118, 121 Земельного кодексу України.
Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються, в тому числі, в разі формування нових земельних ділянок.
Відповідно до зазначеної статті проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, разом з іншими матеріалами, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість).
Проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.
Статтею 186 Земельного кодексу України встановлено, що проекти створення нових землеволодінь і землекористувань (проекти землеустрою) після погодження їх у встановленому порядку розглядаються і затверджуються відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Згідно п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, (в редакції Закону, яка діяла на момент розгляду технічної документації), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Зокрема, у ході досудового розслідування встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_4 службових обов`язків, який полягав в неналежному розгляді поданих технічних матеріалів з надання у власність земельної ділянки, що, в свою чергу, призвело до незаконного вилучення із земель державної власності земельної ділянки площею 0,1500 га та вартістю 222 271 грн.
Так, ОСОБА_6 , працюючи на посаді заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснював розгляд виготовленої технічної документації з відведення у власність земельної ділянки площею 0,1500 га в смт Шкло Яворівського району Львівської області ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.
В той же час, вищеописана земельна ділянка знаходилась за межами Шклівської селищної ради та відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, належала до земель державної власності й могла надаватись у власність відповідним органом виконавчої влади, а не органом місцевого самоврядування. Відповідно, погодження документації з відведення такої ділянки фізичній особі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель службовими особами Шклівської селищної ради здійснюватися не могло.
Підписані та скріплені витиском круглої гербової печатки Яворівського районного відділу земельних ресурсів недостовірні технічне завдання на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, план земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, висновок про обмеження та обтяження (сервітути) на використання земельної ділянки гр. ОСОБА_7 , висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7 в смт. Шкло, довідку про присвоєння кадастрового номеру, видану гр. ОСОБА_7 в смт. Шкло, в складі технічної документації з її відведення, в порушення ст.ст.12, 83 п.2 Земельного кодексу України, стали підставою для викреслення територіальними органами Центру державного земельного кадастру підписання, реєстрації та видачі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №559939 на ім`я ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.
Вказані дії ОСОБА_4 призвели до незаконної видачі зазначеній фізичній особі державного акту на право власності на земельну ділянку, що розташована за межами смт Шкло Яворівського району, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1500 га вартістю 222271 гривень.
За таких обставин, неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (управління земельних ресурсів у Яворівському районі) ОСОБА_4 , яке полягало у неналежному розгляді технічної документації та завіренні особистим підписом і скріпленні відтиском круглої гербової печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 технічного завдання на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, плану земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки, висновку про обмеження та обтяження (сервітути) на використання земельної ділянки гр. ОСОБА_7 , висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7 в смт Шкло, довідку про присвоєння кадастрового номеру, видану гр. ОСОБА_7 в смт Шкло, призвело до незаконного вилучення із земель державної власності земельної ділянки площею 0,1500 га вартістю 222271 грн, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 до суду подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, зазначив, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності йому зрозумілі.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить клопотання обвинуваченого задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, яке відповідно до ч.4 ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.
Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Виходячи з фактичних обставин справи, події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України мала місце у 2006 -2010 році, відтак на даний час сплинув передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Окрім цього, постановою Верховного Суду ККС від 19.11.2019 року у справі №345/2618/16-к встановлено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Суд не встановив обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від слідства або суду чи вчинила новий злочин. У зв`язку з цим суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
Керуючись ст.49 КК України, ст.284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,
Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Речові докази, а саме: оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянки ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт Шкло Яворівського району Львівської області повернути до відділу №7 управління надання адміністративних послуг ГУ ДГК у Львівській області ( вул.Котляревського,7 м.Яворів Львівської області).
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст складено 11.02.2022.

Суддя ОСОБА_1