Справа № 631/34/22
Провадження № 1-кп/631/58/22
У Х В А Л А

п р о п р и з н а ч е н н я с п р а в и до с у д о в о г о р о з г л я д у
в п о р я д к у д и с т а н ц і й н о г о с у д о в о г о п р о в а д ж е н н я
т а
п р о з а с т о с у в а н н я з а п о б і ж н о г о з а х о д у
у в и г л я д і т р и м а н н я п і д в а р т о ю

27 січня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора Малюкіна Р. В.

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника Шутальової М. С.

а також:

секретаря судового засідання Колодяжної А. О.

розглянувши і перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2021 року під № 0001191, щодо вчинення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Шахтинськ Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянином України, із середньою освітою, холостим, без утриманців,
який не працевлаштований, має третю групу інвалідності безстроково за зором,
та мешкає за адресом: АДРЕСА_1 ,-

раніше судимого:

?23.05.1997 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за статтею 94 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 12 років;

?25.02.1999 року Балаклійським районним судом Харківської області за частиною 1 статті 101 і частиною 2 статті 206 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 10 років;

?15.09.2009 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за статтею 395 Кримінального кодексу України до 4 місяців арешту;

?03.08.2016 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 26.11.2021 року з ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100) за відбуттям строку покарання;

кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника,-

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт пред`явлений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України.

Зазначене кримінальне провадження, яке надійшло до суду 24.01.2022 року, підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Підстав для закриття провадження у справі за пунктами 4 - 8 частини 1 або частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, як і прийняття рішення за пунктами 1 - 4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України не має.

Розгляд справи з єдиним унікальним № 631/34/22 (провадження № 1-кп/631/58/22) слід здійснювати професійним суддею одноособово, обраним відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, тобто під голуванням судді Мащенко С. В.

Крім того, клопотання прокурора, зареєстроване за вхідним № 613/22-вх від 27.01.2022 року, щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подане у повній відповідності до строків та порядку, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, слід задовольнити, виходячи з наступного.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І. В., постановленої 03 грудня 2021 року, застосований відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 30 січня 2022 року (включно), із визначенням застави в розмірі 91160,00 гривень.

Частиною 3 статті 315 Кримінального процесуального кодифікованого закону України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Отже, запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд щоразу зобов`язаний враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини, в тому числі й правову позицію, викладену у пункті 80 Рішення від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України щодо можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Частина 1 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачає види запобіжних заходів, які можуть застосовуватись у кримінальному провадженні, що наведені в порядку зростання ступеню суворості. При цьому такий вид як тримання під вартою є найбільш суворим з них.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставами ж застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність хоча б одного ризику, переліченого у пунктах 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії підготовчого судового провадження, суд, враховуючи існування ризиків (переховування від суду, незаконного впливу на свідків або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень), оцінюючи наявні в нього на цей час матеріали кримінального провадження та всі обставини у їх сукупності, а саме: вагомість висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; його вік; стан здоров`я; характер соціальних зав`язків у місці його проживання; вчинення кримінальних правопорушень через досить нетривалий час з моменту звільнення з місць позбавлення волі; наявність декількох судимостей, які не погашені та не зняти,- приходить до обґрунтованого висновку про те, що раніше застосований до ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави, строк якого спливає 30.01.2022 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто виключної та єдиної мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, з огляду на таке, а також беручі до уваги обґрунтованість підозри (на цей час висунутого обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які ще не змінились, а тому враховуючи вимоги дотримання розумного строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, викладені у пункті 79 Рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі Харченко проти України, а також сукупний строк триманні обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою, вважає за необхідне, можливе та доцільне застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 5 Конвенції з прав людини та усталеної практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри» розуміється так, що існують факти та/або інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити інкриміновані їй правопорушення. За таке, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, з огляду на те, що судовий розгляд цього кримінального провадження не розпочатий й справа перебуває на стадії підготовчого судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи на обґрунтування питання, що обговорюється, як то: вік обвинуваченого (51 повних років), стан його здоров`я (наявність третьої групи інвалідності за зором, встановленої під час відбуття останньої судимості), сімейний стан (холостий), відсутність постійного роду занять (офіційно не працевлаштований, суб`єктом господарської діяльності не є), матеріальне положення (постійний дохід відсутній внаслідок відсутності офіційного працевлаштування та заняття господарською діяльністю), місце мешкання (мешкає без реєстрації за місцем проживання близького родича - матері),- ураховуючи достатність даних задля формування висновку щодо обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_1 з огляду на наявність висунутого йому обвинуваченого, беручи до уваги, що на суд, який здійснює судове провадження, покладено контроль за обґрунтованістю обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доцільність його збереження, дотримуючись принципу розумності строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також сукупний строк триманні обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне та можливе застосувати (обрати) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, і вважає що саме такий запобіжний захід може запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 вказаного кодифікованого акту, а також забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_1 та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, враховуючи наявність зазначених ризиків, оцінюючи сукупність всіх обставин, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, факт вчинення нового злочину через досить нетривалий час після відбуття реального строку покарання за попередній злочин; обставини злочину, у вчинені якого він обвинувачується, - вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд застосовує відносно нього запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, суд бере до уваги положення частини 3 статті 183 кримінального процесуального кодифікованого закону про те, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї ж статті.

Ураховуючи правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а також відповідно до змісту вимог, передбачених статтею 182 Кримінального процесуального кодексу України, з огляду на вище викладені обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених статтею 177 зазначеного останнім кодифікованого нормативно-правового акту України, суд вважає за можливе призначити йому заставу у сумі 40 (сорока) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 99240,00 гривень з розрахунку: 2481,00 гривні х 40 = 99240,00 гривень, так як саме внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків, що визначені у частині 5 статті 194 кримінального процесуального кодифікованого закону України.

Обраховуючи суму застави, судом взято до уваги, що пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-ІХ від 02.12.2021 року з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2481,00 гривень.

Постановляючи ухвалу, суд також бере до уваги приписи частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Окрім того, з огляду на приписи статті 314-1 кримінального процесуального кодифікованого закону України суд не знаходить підстав задля доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надійшло.

Обговорюючи питання щодо дистанційного судового провадження, керуючись приписами частин 1 та 4 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України щодо можливості здійснення судового розгляду справи у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин та для забезпечення оперативності судового провадження, ураховуючи факт застосування до обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27.03.2022 року включно, та відсутність щодо дистанційного розгляду справи будь-яких заперечень з боку сторін кримінального провадження, а також з метою забезпечення оперативності судового розгляду справи, суд вважає за можливе та доцільне проведення судових засідань із розгляду цього кримінального провадження в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

Постановляючи ухвалу, суд ураховує, що відповідно до пункту 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебуває на розгляді належного суду.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, забезпечуючи право на свободу та особисту недоторканість, керуючись статтею 5 Конвенції з прав людини, статтею 29, 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 року; статтею 12 і частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), статтею 17, пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-ІХ від 02.12.2021 року; пунктом 5 частини 1 статті 7, статтею 12, частинами 1 та 11 статті 31, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, частиною 5 статті 115, статтями 131, 132, 134 138, 176 178, 194, 196, частиною 4 статті 291, частиною 1 статті 293, статтями 314 - 317, частиною 1 статті 320, частиною 3 статті 331, статтею 336, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд справи з єдиним унікальним № 631/34/22 (провадження № 1-кп/631/58/22) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2021 року під № 0001191, щодо вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області в режимі відео конференції 31 січня 2022 року о 13 годині 00 хвилин за участю: з боку сторони обвинувачення прокурора Малюкіна Р. В.; з боку сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника Шутальової М. С.

Доручити відповідній службовій особі ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР»перебувати із обвинуваченим ОСОБА_1 поряд до закінчення дистанційного судового засідання.

Застосовані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження.

Учасникам кримінального провадження забезпечити можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 259 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 27 березня 2022 року включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 99240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок гривень 00 копійок), які можуть бути внесені у будь-який момент протягом дії цієї ухвали самим обвинуваченим або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), тобто до спливу терміну тримання його під вартою, на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області за реквізитами: одержувач - ТУ ДСА України у Харківській області; код одержувача - 26281249; МФО банку одержувача 820172; банк одержувача - Державна казначейська служба України місто Київ; рахунок одержувача № UА0006674; призначення платежу забезпечення (застава) справа № 631/34/22 (провадження № 1-кп/631/58/22) щодо ОСОБА_1 .

При внесенні визначеної суми застави звільнити з-під варти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи перебування.

Відповідно до вимог статті 182 Кримінального процесуального кодексу України роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене законом покарання до 6 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близьких родичів ОСОБА_1 про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДЕРЖАВНІЙ УСТАНОВІ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» на 60 днів, тобто до 27 березня 2022 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_1 , його захисникові, прокуророві та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ХАРКІВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання (застосування) обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй її копії.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвалу постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: С. В. Мащенко