Справа № 646/5008/21
№ провадження 1-в/646/301/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судових засідань ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» заяву
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше судимого: 1) 17.03.2017 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 гривень, 2) 18.09.2017 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту, звільненого 23.03.2018 у зв`язку з відбуттям покарання; 3) 18.10.2018 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі, 4) 01.11.2018 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Червонозаводського районного суду м Харкова від 23 листопада 2020 року вироки Московського районного суду м. Харкова від 18.10.2018 та Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01.11.2018 приведено у відповідність до законодавства України та за правилами ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 чотирьох років одного місяця позбавлення волі,
про зарахування у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення,

у с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)», звернувся до суду із заявою, в якій просить зарахувати йому у строк покарання строк перебування у місцях попереднього ув`язнення з 02 березня 2020 року по 05 червня 2020 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Захисник у судовому засіданні підтримала позицію засудженого та просила клопотання про зарахування у строк відбуття покарання час перебування в місцях попереднього ув`язнення задовольнити.
Прокурор ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для застосування положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у судовому засіданні залишив рішення на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Положеннями частини 5 статті 72 КК України передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що діяла станом на 20 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, здійснюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок.
Відповідно до вимог абз.4 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З 21 червня 2017 року набрали чинності зміни до згаданої норми КК України, внесені Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до яких термін попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими частиною 1 статті 72 КК України.
При цьому, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, у разі якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК України в попередній редакції.
Згідно з ч.ч. 5,6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи з аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
Суд встановив, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, за яким його засуджено за ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання те покарання, що повністю відбуте ОСОБА_4 за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2017 року у виді 5 місяців арешту. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з 08 червня 2018 року, тобто з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року набрав законної сили 04 грудня 2018 року.
Відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2018 року саме у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, ОСОБА_4 був засуджений вироком Московського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2018 року за ч. 2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з моменту набрання вироку законної сили.
Як вбачається з матеріалів особової справи, заступником прокурора Харківської області було подано апеляційну скаргу на вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року, та, враховуючи, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, останнього на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року було етаповано з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для участі в судовому засіданні 05 березня 2020 року.
З довідки-витягу з особової справи засудженого (особи, взятої під варту) №153-Б-19 від 02 березня 2020 року слідує, що ОСОБА_4 на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року було конвойовано з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Як вбачається з довідки-витягу з особової справи засудженого (особи, взятої під варту) №850-18 від 05 червня 2020 року, ОСОБА_4 було конвойовано з ДУ«Харківський слідчий ізолятор» та повернуто до ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)».
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_4 закрито.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року набрав законної сили 08 вересня 2020 року.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року приведено у відповідність до законодавства України вироки Московського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2018 року та Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року відносно засудженого ОСОБА_4 , остаточне покарання за вказаними вироками призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань і визначено у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць. Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахується з 08 червня 2018 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 травня 2021 року скасовано ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838 VIII від 26.11.2015 року, зараховано засудженому ОСОБА_4 строк перебування під вартою з 08 червня 2018 року по 04 грудня 2018 року в строк відбування покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року та ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року з розрахунку один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
Засуджений просить зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 березня 2020 року по 05 березня 2020 року, тобто період, коли він був етапований до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для участі у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги на вирок Московського районного суду міста Харкова від 18 жовтня 2018 року.
При цьому, з досліджених судом матеріалів слідує, що на даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавленні волі за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, за тим кримінальним провадженням, у рамках якого до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та за яким на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2020 року відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України визначене остаточне покарання шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року набрав законної сили 04 грудня 2018 року.
Крім того, на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 31 травня 2021 року засудженому ОСОБА_4 вже зараховано строк перебування під вартою з 08 червня 2018 року по 04 грудня 2018 року, тобто з моменту затримання до набрання вироком законної сили, в строк відбування покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року з розрахунку один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
Попереднє ув`язнення до ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0004092 від 26.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 190 КК України, за яким його засуджено вироком Московського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року, не застосовувалось.
Період перебування засудженого ОСОБА_4 з 02 березня 2020 року по 05 червня 2020 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на час розгляду апеляційної скарги на вирок Московського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року у розумінні положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII) та Закону України «Про попереднє ув`язнення» не може вважатись строком попереднього ув`язнення, який повинен бути зарахований у строк відбуття покарання ОСОБА_4 та не може бути зарахований у строк відбування покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року
Отже, виходячи з положень ст.72 КК України в редакції Закону України 838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній на час вчинення злочину ОСОБА_4 та Закону України «Про попереднє ув`язнення», суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому в строк відбуття покарання час перебування в місцях попереднього ув`язнення у період з 02 березня 2020 року по 05 червня 2020 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червнозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складений 25 серпня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1