Справа № 686/91/22
Провадження № 1-кс/686/285/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У скарзі особа, яка її подала зазначає, що листом від 24.12.2021 № К-5416 начальник першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому протиправно відмовив у внесенні відомостей до ЄРДР.

На думку особи, яка подала скаргу, слідчий допустив бездіяльність та не виконав вимоги ст.214 КПК України.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м.Хмельницькому в судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Разом із тим, у матеріалах скарги містяться копії матеріалів перевірки №К-5416 від 22.12.2021 за зверненням ОСОБА_3 .

Також на адресу слідчого судді надійшли матеріали кримінального провадження №0007669 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Слідчий суддя,заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Указане відповідає і правовому висновку Верховного Суду у справі 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Одним із таких обмежень є неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 звернувся до Хмельницької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Листом від 24.12.2021 першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_5 указана заява була направлена до за належністю для розгляду до ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому і зареєстрована за № К-5416.

За результатами перевірки за указаною заявою ОСОБА_3 листом від 24.12.2021 № К-5416 начальник першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому надана відповідь, в якій зазначено, що під час розгляду та перевірки його звернення об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення встановлено не було, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Отже, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 не внесені.

Кримінально карану поведінку ОСОБА_3 вбачає у діях слідчого ВРЗЗС СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 ОСОБА_3 , під час розслідування кримінального провадження №0007669 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, де ОСОБА_3 є потерпілим, неналежно виконував свої обов`язки, незаконно вилучив із кримінального провадження документи, зокрема супровідний лист ОСОБА_3 від 29.01.2021 №731/121/120 слідчого ОСОБА_7 , який раніше був уповноваженою особою із здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, постанову від 29.01.2021 слідчого ОСОБА_7 про часткову відмову у задоволенні клопотання, непідписаного будь-якою службовою особою повідомлення про підозру ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, за позицією ОСОБА_3 слідчий ОСОБА_6 не виконав вказівки начальника ОСОБА_9 про направлення повідомлення про підозру, зазначивши, вихідний номер листа,який відсутній у книзі реєстрації кореспонденції.

ОСОБА_10 у якості підстави для задоволення скарги також посилається на факт закриття постановою слідчого ОСОБА_6 зазначеного кримінального провадження та скасування ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2021 ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2021, якою відмолено у задоволенні скарги ОСОБА_10 у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та скасування цією. Ж ухвалою апеляційного суду постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Разом із цим ОСОБА_10 стверджує, що слідчий йому погрожував та зазначав, що помістить його до психіатричної лікарні.

Щодо наявності ознак вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст..364, 365,367 КК України слідчий суддя зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0007669 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, у ньому наявні, у тому числі у першому томі не підписані будь-якою уповноваженою особою повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 02.10.2020, де особою яка склала документ зазначений слідчий ОСОБА_11 , у другому томі (а.п.3-4) - від 11.02.2020 аналогічний не підписаний жодною особою документ, де підписантом зазначений слідчий ОСОБА_12 , від 17.03.2021 (а.п.10-11), де підписантом зазначений слідчий

ОСОБА_13 судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що періодично ознайомлювався із матеріалами кримінального провадження та здійснював фотозйомку наявних у ньому документів.

Матеріали кримінального провадження надавалися йому у непідшитому (незброшурованому) вигляді.

Із матеріалів кримінального провадження №0007669 слідує, що повідомлення про підозру під час здійснення досудового розслідування жодній особі не вручалось у зв`язку із непогодженням прокурором,який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Згідно з вимогами ст. 94, 278 КПК України оцінка доказів у кримінальному провадженні та встановлення достатності підстав для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікація дій підозрюваного належать до виключної компетенції прокурора та слідчого, та в жодному випадку не пов`язані з суб`єктивним розсудом інших учасників процесу.

При цьому, у силу ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Чинний КПК України не містить правового регулювання проекту повідомлення про підозру. Відсутність у межах кримінального провадження непідписаних документів не свідчить вчинення кримінально караної поведінки особою, яка уповноважена здійснювати досудове розслідування, кримінального правопорушення.

А тому надана можливість слідчим ознайомитися ОСОБА_3 із документом, який не містить необхідних реквізитів та здійснення відмітки ОСОБА_3 , про отримання копії такого документа, про що він зазначив у судовому засіданні, є волевиявленням слідчого.

Щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження зазначеної постанови слідчого ОСОБА_7 , супровідного листа під час ознайомлення ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження , слідчий суддя зазначає, що указане не свідчить про те, що такі документи вилучались слідчим ОСОБА_14 та містять ознаки кримінального правопорушення.

У матеріалах кримінального провадження відсутні письмові вказівки керівника органу досудового розслідування слідчому ОСОБА_15 про направлення повідомлення про підозру прокурору.

Разом із цим, указані обставини та організація діловодства та документообігу слідчим як і можлива неетична поведінка та висловлювання слідчого під час спілкування з ОСОБА_3 можуть бути перевірені у межах дисциплінарного провадження та/або службового розслідування.

Однак у таких діях відсутні ознаки кримінального правопорушення.

Інші доводи ОСОБА_3 стосуються стану та ефективності здійснення слідчим ОСОБА_14 досудового розслідування, яким не задоволений потерпілий.

Проте, спрямованість досудового розслідування відповідно до визначеної ст..40 КПК України самостійності слідчого, є його прерогативою, втручання у яку заборонено.

КПК України передбачена можливість в учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого, ініціювати перед слідчим та прокурором шляхом подачі клопотань, питання необхідності здійснення певних слідчих чи процесуальних дій.

У визначений кримінальним процесуальним законом спосіб має вирішуватися питання ефективності досудового розслідування, його повноти, всебічності та розумності строку його здійснення.

А тому оцінка учасником кримінального провадження наявності або відсутності обставин зволікання слідчим під час здійснення досудового розслідування, не може бути підставою для його кримінального переслідування.

Аргументи особи, яка подала скаргу, щодо здійснення слідчим погроз ОСОБА_3 , які б містили ознаки кримінального правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні таких доказів ОСОБА_3 також не надав.

Факт скасування зазначеною ухвало Хмельницького апеляційного суду постанови слідчого ОСОБА_6 винесеної ним постанови про закриття кримінального провадження не може слугувати належною підставою для ініціювання відносно уповноваженої на здійснення досудового розслідування особи, кримінального провадження, оскільки таке повноваження слідчого передбачене КПК України із визначеним механізмом перевірки законності, умотивованості цього документа та повноти здійснення досудового розслідування шляхом оскарження його до слідчого судді та постановленої на наслідками її перегляду ухвали слідчого судді до апеляційної інстанції, чим ОСОБА_3 скористався.

З огляду на наведене, такі доводи ОСОБА_3 у якості підстави для задоволення скарги не можуть бути взяті до уваги.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення слідчим злочину ґрунтуються на його суб`єктивній незгоді із діями сторони обвинувачення, який реалізуючи власні повноваження, визначені КПК України, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

За наведених обставин, доводи особи, яка подала скаргу, щодо наявності у діях слідчого кримінально караної поведінки є безпідставними.

Ініціювання кримінального переслідування особи, яка здійснює досудове розслідування у ньому та діє у межах повноважень суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

Отже, під час розгляду заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому правильно констатована відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1