Провадження № 1-кс/461/707/22
про застосування запобіжного заходу
14.02.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного
Старший слідчий слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покликаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, окрім того існують ризики, передбачені п.п. 1,2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КІІК України. Слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому.
Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечив.
Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим у вказаній статті.
Органом досудового розслідування дії підозрюваної кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України за викладених у повідомленні про підозру обставин.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.
Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується: протоколом огляду місця події від 23.12.2021 та схемою до нього, висновками судових експертиз та матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Отже, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування засвідчується долученими до матеріалів клопотання доказами зібраним в процесі досудового розслідування, які досліджені слідчим суддею. При цьому, обсяг і зміст наведених доказів підтвердження обґрунтованості підозри, є достатнім, в тому числі для переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, на даній стадії розслідування слідчим та прокурором наведено переконливі факти на підтвердження обґрунтованості підозри у скоєнні правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 .
Вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, з врахуванням даних про особу підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, ступінь його соціальних зв`язків, характер інкримінованого злочину, обсяг та зміст доказі долучених до клопотання, свідчить про достатньо високу ймовірність того, що підозрюваний:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- знищити, сховати або спотворити будь які речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які ще не вилучені органом досудового розслідування;
- незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а саме потерпілу, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Також треба врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, покази яких будуть мати важливе значення для встановлення істини у справі;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.
Характер інкримінованого особі правопорушення, санкція статті за якою кваліфіковано дії підозрюваного, дані про його соціальні зв`язки вказують на ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Так, оцінюючи ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує положення ст. ст. 23, 94 КПК України, згідно яких суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а жоден доказ не має наперед встановленої сили. Отже, виходячи зі стадії даного кримінального провадження, має місце реальний ризик, впливу на свідків, які станом на момент розгляду даного клопотання не допитані судом.
Крім того, той факт, що на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває, а отже не зібрані усі докази у межах даного кримінального провадження, не проведений весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вказує на те, що інші ризики наведені слідчим у клопотанні мають місце і є обґрунтованими.
При вирішенні питання застосування запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги дані про вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, його соціальні зв`язки.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватись не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.
Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючим ризиком, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому клопотання слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 - задовольнити.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора або суду за першим викликом;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця свого проживання;
- невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд за межі України, у разі наявності таких.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та Головне управління Національної поліції у Львівській області.
Строк дії ухвали до 14 квітня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1