Справа № 476/475/21
Провадження № 1-кп/476/41/2021
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

30.08.2021 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 02.07.2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000103 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузинове Іванівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.06.2018 року Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 07 років 01 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого з місця відбування основного покарання 30 січня 2020 року умовно - достроково в порядку ст.81 КК України з невідбутим строком основного покарання 09 місяців 19 днів позбавлення волі;

-29.03.2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Заявлене клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що вказує на можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Також вважає, що він з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, що ускладнить та негативно вплине на повноту, об`єктивність, всебічність та неупередженість дослідження обставин кримінального провадження.

Таким чином, вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час збереглися та не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .
Посилаючись на викладене просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Вважають, що доводи прокурора про наявність ризиків є безпідставними і не підтверджені належними доказами.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються клопотання прокурора, об`єктивно оцінивши надані докази, суд прийшов до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Виходячи з вимог частини першої статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року справа «Харченко проти України», від 02 жовтня 2014 року справа «Воляник проти України», від 17 квітня 2014 року справа «Анатолій Руденко проти України», від 26 червня 2014 року справа «Ливада проти України», від 17 липня 2014 року справа «Осаковський проти України», суд повинен належним чином обґрунтовувати необхідність тримання під вартою осіб під час продовження строків тримання під вартою та кожні два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

В ході досудового розслідування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 07.07.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.08.2021 року.

Враховуючи, що на даний час у обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується строк тримання під вартою, судовий розгляд не завершено, не допитано обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, наведені прокурором в клопотанні, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватися від суду.

Суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Суд не може прийняти до уваги доводи обвинуваченого та сторони захисту з приводу того, що застосовування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, та що останньому може бути обраний більш м`який запобіжний захід, оскільки ризики наведені прокурором заслуговують на увагу, а наявність у обвинуваченого постійного місця проживання у його бабусі за адресою: АДРЕСА_1 не є гарантією виконання ним своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та переховуватись від суду, з метою уникнення покарання за скоєне.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 27, ст.ст. 182-183, 197, 199, 331, 369 КПК України суд

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бузинове Іванівського району Одеської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою до 29.10.2021 року включно, тобто на 60 днів, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1