У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 лютого 2021 року.

За участі учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

третьої особи, щодо майна якого вирішується

питання про арешт майна ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

його представника - адвоката ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 лютого 2021 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку 03.02.2021 автомобіля марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_1 , а саме:

-реєстраційні картки на 4 арк;

- наказ про виплату винагороди на 32 арк;

- наказ про виплату винагороди на 4 арк;

- наказ № 4227 В на 1 арк;

- запит на 1 арк;

- квитанція на 1 арк;

- лист щодо розгляду запиту на 2 арк;

- супровідний лист № 10.03.9450 від 15.10.2020 з додатками на 6 арк;

- довіреність на 1 арк;

- довідку про доходи на 1 арк;

- клопотання на 1 арк;

- поліс на 1 арк;

- чорну папку «Axent» з документами на 45 арк.;

вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_10 - мобільний телефон IPhone X, ІМЕІ НОМЕР_2 .

вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 :

- мобільний телефон НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ;

-банківську картку «Банк Південний» № НОМЕР_5 ;

-грошові кошти в сумі 13 000 грн.(13 купюр номіналом 1000 грн. кожна);

- грошові кошти в сумі 2 500 доларів США (25 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, за номерами 1) LB 15110244L; 2) LB 60605647 Е; 3) РЕ 33542282 А; 4) РЕ 33542283 А; 5) LB 14769812 Т; 6) РЕ 45976622 А; 7) РЕ 45976623 А; 8) РЕ 45976618 А; 9) РЕ45976617А; 10) РЕ45976622А; 11) РЕ 45976620А; 12) РЕ45976619 А; 13) MB10585964 С; 14) LB54582877М; 15) КА 04922577С; 16) ML 46037043 С; 17) ML 23452991 С; 18)LB22457515S; 19) LL 28296528Е ; 20) LB 22457516 S; 21) MB36709038R; 22) LA30111000В; 23) LF 13548264F; 24) MB 33658963 Е; 25) PS 29317048 А;

-флеш-накопичувач білого кольору Transcend 4 Gb;

-флеш-накопичувач чорного кольору «Ключ» № 0093 81 ;
-банківську картку «Приват банку» № НОМЕР_6 ;

-банківську картку «Monobank» № НОМЕР_7 ;

-банківська картку «Приват банку» № НОМЕР_8 .

В іншій частині клопотання відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, тимчасово вилученого 03.02.2021 під час особистого обшуку ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що майно було вилучено 03.02.2021 під час обшуку автомобіля марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_1 та особистого обшуку ОСОБА_5 , проте, тільки 28.05.2021 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України. Ні в повідомленні про підозру, ні в матеріалах кримінального провадження не зазначено, що особисте майно вилучене в ОСОБА_5 є доказом його причетності до вчинення злочину.

Зазначає, що з протоколу обшуку автомобіля марки «Хюндай», який належить ОСОБА_10 , від 03.02.2021 вбачається, що на задньому сидінні в чорній папці Axent в згорнутому вигляді було виявлено та вилучено грошові кошти, невідомого походження. Проте, ця папка жодного відношення до ОСОБА_5 не має, та не містила в собі жодного документа чи інших речей, які йому належали.

Звертає увагу, що на час обшуку та вилучення в нього майна, ОСОБА_5 мав статус свідка, тому слідчий суддя повинен був відмовити в арешті майна, вилученого у свідка.

Вказує, що в протоколі обшуку від 03.02.2021 чітко зафіксовано і це підтверджено відеофіксацією, що під час обшуку автомобіля марки «Хюндай», який належить ОСОБА_10 кошти були вилучені в чорній папці Axent, яка знаходилась на задньому сидінні автомобіля, та в барсетці чорного кольору, яка знаходилась в бардачку автомобіля. Будь-яких коштів у ОСОБА_5 під час його особистого обшуку та обшуку його чорного шкіряного портфеля не було виявлено. Тому в оскаржуваній ухвалі не вірно зазначено, що арешт накладається на виявлені грошові кошти, вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_5 .

На думку апелянта, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна є необґрунтованим і не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. У ньому не наведено жодних обставин, які би вказували на те, що вилучене у ОСОБА_5 майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Ні в клопотанні слідчого, ні в доданих до нього матеріалах немає відомостей про те, що вилучене майно є предметом чи знаряддям злочину. Також воно не містить обґрунтованих мотивів та вимоги про накладення арешту, саме з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Встановлені слідчим суддею обставини.

В провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 07.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

04.02.2021 слідчий ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 03.02.2021 під час обшуку автомобіля марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_9 , а також особистого обшуку ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та зазначив, що з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні, забезпечення збереження майна як речового доказу, запобіганню можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз є необхідність арешту на вилучене майно.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_6 , доводи поданої апеляційної скарги підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд встановив таке.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України . Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ці вимоги закону слідчим суддею дотримані при прийнятті рішення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000230 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на обшук автомобіля марки «Хюндай « державний номер НОМЕР_1 . Під час обшуку в автомобілі знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , та проведено їх особистий обшук.

Вилучене під час обшуку майно в рамках кримінального провадження №0000230 визнано речовими доказами.

Суд вважає, що слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на майно, а доводи апелянта про скасування ухвали слідчого судді не є слушними, з огляду на таке.

Мотивуючи необхідність задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, пославшись на зміст клопотання слідчого, щодо фактичних обставин кримінального провадження, урахувавши положення ст. 98, 170 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що задля встановлення істини у справі, забезпечення збереження майна, як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, є необхідність арешту вилученого майна.

Хоча з протоколу обшуку від 03.02.2021 вбачається, що грошові кошти та 2 флеш-накопичувачі були вилучені не під час особистого обшуку ОСОБА_5 , як зазначено у клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі, а вилучені в автомобілі, проте зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, суд дійшов обґрунтованого висновку, що наявні підстави вважати (підозрювати), що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

Також наявні підстави вважати, що вилучене в ході проведеного 03.02.2021 обшуку автомобіля марки «Хюндай», державний номер НОМЕР_9 , та особистих обшуків ОСОБА_5 та ОСОБА_10 під час якого виявлено та вилучено майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що це майно може у собі містити відомості, які у подальшому будуть використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На думку апеляційного суду, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, знищення або перетворення, а також можливої конфіскації, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. Ухвала слідчого судді є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 лютого 2021 року про накладення арешту на майно - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3