В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартук, Мартукського району Актюбинської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 13.12.1999 Барвінківським районним судом Харківської області за ст.ст. 206, ч. 2, 141, ч. 1, 186 ч. 3, 42 КК України до 4 років позбавлення волі, 10.12.2003 звільнений з Холодногірської ВК № 18 по відбуттю строку покарання;
2) 15.02.2005 Барвінківським районним судом Харківської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 20.10.2005 звільнений з Олексіївської ВК № 25 по відбуттю строку покарання;
3) 30.06.2010 Барвінківським районним судом Харківської області за ст.ст. 140 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 08.02.2014 звільнений з Харківської ВК № 43 по відбуттю строку покарання;
4) 31.10.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців 13.05.2019 звільнений від покарання на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області по закінченню іспитового строку;
5) 22.02.2021 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України з призначеним покаранням у виді штрафу в сумі 850 гривень;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
18.04.2021 о 14 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 маючи умисел на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно і протиправно, з корисливих мотивів, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_4 , під час спільного вживання спиртних напоїв, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, зайшов до однієї із кімнат, звідки здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 2500,00 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_4 , після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 2500,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.
Прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує щире каяття, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.
Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , відноситься до нетяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується позитивно, на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, неодружений, не працює.
Згідно висновку досудової доповіді Лозівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 03.09.2021, ймовірність вчинення повторного злочину ОСОБА_5 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства високий.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, думку потерпілої, а також висновок органу пробації.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
На думку суду, призначене покарання ОСОБА_5 відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд враховує, ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_5 засуджується до покарання у виді арешту, він неодноразово судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період не погашеної у встановленому законом порядку судимості, штраф за попереднім вироком ним не сплачений, збитки потерпілій не відшкодовані. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, суд застосовує до ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_5 суд також не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання 06.09.2021, взявши під варту в залі суду.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, купюри номіналом 200 гривень в кількості п`яти штук з серійними номерами: ТВ 1576219; ХГ 1609641, СМ 1315004; СЖ 5821241; ХГ 2030868, які передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити останній як власниці.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1