Справа № 464/5905/20
пр.№ 1-кп/464/157/22
10 лютого 2022 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
запасний суддя ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -
ОСОБА_5 , 2000.11.03., уродженця м.Львова, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, зареєстрованого по АДРЕСА_4 , проживаючого по АДРЕСА_5 , -
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, -
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурор ОСОБА_7 ;
захисту: обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_6 та захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_10 ;
учасник провадження - потерпілий ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_12 ,-
з участю сторін та учасників, -
На стадії судового розгляду у провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.
Згідно із положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальних правопорушеннях та відповідних ризиків.
Обвинувачені та їх захисники заперечили щодо застосування саме такого запобіжного заходу із проханням зміни на більш м`який.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного.
Згідно з ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2020 року до обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено ухвалами суду, в тому числі від 23 грудня 2021 року, з урахуванням інтересів суспільства у відношенні до суспільної небезпеки та неможливості застосування обвинуваченим більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, що не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме:
відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.187 КК України -
переховуватися від суду загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків - відсутнє постійне місце праці та зайнятості, неодружений, на утриманні осіб немає, є особою молодого віку, має закордонний паспорт, який не вилучено, що свідчить про реальну можливість змінити місце свого перебування. Наявність батьків за відсутності доказів утримання та догляду за останніми не спростовує даний висновок;
продовжити вчиняти кримінальні правопорушення інкримінується вчинення особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення за відсутності працевлаштування та жодного офіційного джерела доходу;
відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України -
переховуватися від суду загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків - відсутнє постійне місце праці та зайнятості, неодружений, на утриманні осіб немає, є особою молодого віку, має закордонний паспорт, який не вилучено, що свідчить про реальну можливість змінити місце свого перебування. Наявність у власності нерухомого майна, а також матері та бабці осіб з інвалідністю, за відсутності доказів утримання та догляду за останніми не спростовує даний висновок;
продовжити вчиняти кримінальні правопорушення інкримінується вчинення особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення за відсутності працевлаштування та жодного офіційного джерела доходу;
відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.187 КК України -
переховуватися від суду загрожує покарання на строк від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відсутність міцних соціальних зв`язків - відсутнє постійне місце праці та зайнятості, неодружений, на утриманні осіб немає, є особою молодого віку, що свідчить про реальну можливість змінити місце свого перебування;
продовжити вчиняти кримінальні правопорушення інкримінується вчинення особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення за відсутності працевлаштування та жодного офіційного джерела доходу.
На даній стадії розгляду провадження прокурором відносно обвинувачених не доведені ризики: "перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином" та "незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні" з урахуванням допиту останніх судом, що не впливає на вирішення запобіжного заходу.
Відтак, при вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченим обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їм злочинів, зокрема за ч.4 ст.187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого із можливим призначенням покарання позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, а також з огляду на особу обвинувачених, які раніше не судимі, не працевлаштовані (що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу та постійної зайнятості), їх сімейний і матеріальний стан, стан здоров`я, а також характер інкримінованих злочинів, та прийшов до переконання, що усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку можуть свідчити про те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та встановлення істини у справі. У зв`язку із наведеним суд дійшов висновку про необхідність застосування до обвинувачених виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинувачених та тяжкості пред`явленого їм обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.
Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, забезпечить дієвість та сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, такий ступінь втручання у права і свободи особи є виправданим. Більш м`який запобіжний захід, як просить захист, не забезпечить їх належної поведінки з урахуванням індивідуальних характеристик особи обвинувачених та тяжкості кримінального правопорушення, способу та характеру його вчинення, не переконало суд у можливості дотримання такого. Доказів неможливості за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення, де медичне обслуговування здійснюється відповідно до законодавства про охорону здоров`я, що визначено ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», не надано.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про достатність перебування в місцях ув`язнення за наслідками вчиненого, не зменшують наведені вище ризики.
Продовження строку тримання під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, виправдовується наявним конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, адже обвинуваченим ставиться у провину вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, спрямованим на заволодіння майно в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою.
Учасниками судового провадження не наведено доводів з поданням відповідних доказів щодо будь-якої зміни наведених обставин та таких судом не встановлено, заявлені ризики не зменшилися.
Ураховуючи інтереси суспільства у відношенні до суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування обвинуваченим більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Тому відсутні підстави для визначення розміру застави обвинуваченим, оскільки такі обвинувачуються у вчиненні злочину із застосування насильства.
Керуючись ст.ст.331, 369-372, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
клопотання прокурора задоволити.
Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 квітня 2022 року включно.
Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 квітня 2022 року включно.
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 квітня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_13