печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000373 від 10.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 321-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2021 року прокурор групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон iPhone 6 IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000373 від 10.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 321-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, організувала виробництво фальсифікованих лікарських засобів у формі спиртових (спирт медичний у флаконах ємністю по 100 мл), реалізуючи фальсифіковані лікарські засоби через фіктивні підприємства офіційним дистриб`юторам лікарських засобів, через державні закупівлі на лікарні, інші державні установи та аптечні мережі.

На досудовому слідстві отримано інформацію про те, що до вчинення вказаного злочину, серед інших, причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спільно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

19.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого серед іншого було виявлено та вилучено майно дозвіл на вилучення якого прямо не надано вказаною ухвалою слідчого судді, а саме: мобільний телефон iPhone 6 IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня, вказаний телефон було визнано речовим доказом у вказаному провадженні, оскільки на ньому можуть зберігатися відомості, які підлягають доказуванню під час здійснення досудового розслідування, зокрема щодо незаконного виробництва та реалізації фальсифікованих лікарських засобів.

Враховуючи викладене, виникла необхідність накласти арешт на вказані вище речі, оскільки незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановленню обставин, які підлягають доказуванню під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Окрім цього, 21.10.2021 клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно направлено поштою в Печерський районний суд міста Києва.

27.10.2021 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 винесено ухвалу про повернення вказаного клопотання на доопрацювання, в зв`язку з чим прокурор звернувся із вказаним клопотанням повторно після доопрацювання.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Власник майна до судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому слідчий суддя розглянув клопотання за його відсутності на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000373 від 10.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 321-1 КК України.

19.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого серед іншого було виявлено та вилучено майно дозвіл на вилучення якого прямо не надано вказаною ухвалою слідчого судді, а саме: мобільний телефон iPhone 6 IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цього ж дня, вказаний телефон було визнано речовим доказом у вказаному провадженні, оскільки на ньому можуть зберігатися відомості, які підлягають доказуванню під час здійснення досудового розслідування, зокрема щодо незаконного виробництва та реалізації фальсифікованих лікарських засобів.

Так, вилучене майно є тимчасово вилученим майном у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України, оскільки на його вилучення дозвіл слідчим суддею не надавався.

Окрім цього, 21.10.2021 клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно направлено поштою в Печерський районний суд міста Києва.

27.10.2021 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 винесено ухвалу про повернення вказаного клопотання на доопрацювання, в зв`язку з чим прокурор звернувся із вказаним клопотанням повторно після доопрацювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно вказане вище, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги, що інформація яка міститься у вказаних речах та документах має значення для кримінального провадження, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000373 від 10.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 321-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон iPhone 6 IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1