21.10.2021
Справа № 642/7094/21
Провадження № 1-кс/642/3991/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000082 від 21.06.2018 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню №0000082 від 21.06.2018 за ч. 4 ст. 407 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, призовник ОСОБА_5 , призваний на строкову службу та перебуваючи у розташуванні обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів ЗС України, в період проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від служби, вчинене в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, у день відправки до військової частини з обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11.05.2018, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби.
Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 №303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.
Однак, 11.05.2018, солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за місцем розташування: АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , 11.05.2018, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за місцем розташування: АДРЕСА_2 , та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
16.06.2020 ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб, передбачений ст.ст. 133, ч. 1 ст. 135, 136, 137 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинення кримінального правопорушення, актом службового розслідування, протоколами допитів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Тобто наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_5 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та суду та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється оскільки всупереч зазначених наказів з тимчасово окупованої території не повернувся на материкову частину України для подальшого проходження військової служби та запобігання вчиненню останнім нових злочинів проти основ національної безпеки України.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, - виключно у разі, якщо крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органів досудового розслідування. Вказана обставина органом досудового розслідування доведена.
21.10.2021 до Ленінського районного суду м. Харкова направлене клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
Слідчий вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі від 3 до 7 років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 усіх слідчих та процесуальних дій, та запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, вважає наявними та достатніми підстави стверджувати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення відповідно до ст. 183 КПК України, його необхідно доставити до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, прохав його задовольнити.
Вивчивши суть клопотання, дослідивши надані до суду матеріали клопотання, а також заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим відділом (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000082 від 21.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що 11.05.2018, солдат ОСОБА_5 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних на те причин, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за місцем розташування: АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , 11.05.2018, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не з`явився та не прибув у подальші 3 доби до обласного збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за місцем розташування: АДРЕСА_2 , та продовжує ухилятися від її проходження до теперішнього часу, використовуючи вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході проведення слідчих дій, а саме: матеріалами службового розслідування військової частини, показами свідків та іншими документами.
Організовані першочергові розшукові заходи ОСОБА_5 результатів не дали.
У зв`язку із чим, 16.06.2020 ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
В ході досудового розслідування здійснювались неодноразові спроби викликати ОСОБА_5 шляхом направлення повісток за місцем мешкання. Однак, за викликами (повістками) він до органу досудового розслідування не прибув, про місце свого перебування не повідомив, будь-яких підтверджень наявності поважних причин неприбуття на виклик до органу досудового розслідування не надав. Тобто наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, на підставі яких зроблено висновок про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Згідно ч. 1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
На підставі викладеного, ураховуючи особу підозрюваного та те, що він переховується від органів досудового розслідування, не з`являється на виклики слідчого, а також ураховуючи те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення та злочини проти національної безпеки України чи проти громадської безпеки, а це свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 139, 140, 188, 189 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 задовольнити.
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Місцезнаходження слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 : м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7.
Затримана особа на підставі ухвали суду не пізніше 36 годин, з моменту затримання, повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
1)приводу підозрюваного до суду;
2)закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не визначено строку дії;
3)відкликання ухвали прокурором.
Виконання ухвали про здійснення приводу доручити другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1