Справа № 173/1431/21
Номер провадження1-кп/173/182/2021
21 вересня 2021 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не зареєстрованого, але фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-07.12.1995 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 81 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
-07.12.1995 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України -до позбавлення волі строком на 2 роки із конфіскацією майна, звільнений 23.06.1997 за ст. 52 КК України;
-23.01.1998 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із конфіскацією майна, звільнений 22.10.1999 року;
-01.08.2000 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 140., ч. З ст. 140, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки із конфіскацією майна, звільнений 08.11.2002 року ст. 81 КК України;
-04.11.2003 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 4 місяці за вироком Верхньодніпровського районного суду від 01.08.2000р., - 3 роки 4 місяці позбавлення волі, звільнений 20.09.2006 року, ст. 81 КК України, невідбутий строк: 2 місяці 29 днів;
-11.05.2007 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, - до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком 2 роки;
-09.01.2008 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 14.04.2011, ст. 81 КК України, невідбутий строк 7 місяців 20 днів;
-24.01.2012 року вироком Верхньодніпровського районного суду за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185. ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць по вироку від 09.01.2008. До відбування покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 14.12.2015 ст. 81 КК України, невідбутий строк 1 місяць 8 днів;
-08.07.2016 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений із випробувальним терміном 2 роки 12.09.2017 року - знятий з обліку Верхньодніпровського районного суду за вироком суду;
-22.05.2018 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання 6 місяців по вироку суду від 08.07.2016 року - до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.04.2021, за відбуттям строку покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. Так, 28 червня 2021 року, у період часу із 20:00 до 22:20 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 перебуваючи в будинку, що належить ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , побачив на підлозі, в коридорі зазначеного будинку, чотири алюмінієві казанки різного об`єму, які визначив як об`єкти свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_4 внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю контролю за його діями з боку потерпілої ОСОБА_5 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і він діє таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чотири алюмінієві казанки, з яких: казанок № 1, об`ємом 10 л., вартістю - 200 грн.; казанок № 2, об`ємом 3 л., вартістю - 70 грн.; казанок № 3, об`ємом 8 л., вартістю - 150 грн.; казанок № 4, об`ємом 2 л., вартістю - 65 грн.
Далі. ОСОБА_4 , з метою залишення місця вчинення злочину із викраденим майном, рухаючись до виходу із двору вказаного домоволодіння, проходячи повз бесідки, розташованої у дворі, почув звук від мобільного телефону, підійшов до вказаної бесідки, виявив на столі мобільний телефон, марки «XiaomiRedmi 7», який визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності контролю за його діями та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, повторно, взяв вказаний мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 7» (2/16 Гб, на 2 сім картки, екран 6,26, 1РS720х 1520), вартістю 2600 грн. та утримуючи при цьому викрадені ним вже чотири алюмінієві казанки, із викраденим майном покинув територію домоволодіння, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 згідно висновку товарознавчої експертизи №28 від 16.07.2021 матеріального збитку на суму загальну 3085,00 грн.,в цінах, що діють на момент вчинення злочину.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 28 червня 2021 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав 4 алюмінієві казанки. Потім, рухаючись до виходу із двору вказаного домоволодіння, проходячи повз бесідки почув звук мобільного телефону, підійшов до бесідки та викрав вказаний мобільний телефон, після чого з викраденим майном покинув територію домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявляла. Цивільний позов до суду не надала.
Що стосується питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, ніде не зареєстрований, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 29 липня 2021 року.
Речові докази у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 7 2/26 червоно-чорного кольору, на дві сім-картки, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.