Номер справи 243/8610/21
Номер провадження 1-кп/243/799/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877 від 24.06.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, українки, громадянки України, раніше не судимої, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , з вищою освітою, яка має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
23.06.2021 приблизно о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним, належним їй автомобілем марки Lexus IS300, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в денний час доби рухалась по проїзній частині в районі будинку 65 (кафе Карамель) по вул. Ярослава Мудрого м. Слов`янську зі сторони вул. Г. Крут у напрямку вул. Одеська м. Слов`янська всупереч вимог п.10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:
10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
10.4. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечила безпечний рух, не врахувала дорожню обстановку, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим

учасникам руху, при виконанні маневру розвороту в районі будинку 65 (кафе Карамель) вул. Ярослава Мудрого м. Слов`янська, скоїла зіткнення задньої правої кутової частиною кузова керованого нею автомобіля з передньої лівої частиною кузова автомобіля марки ВАЗ 211540 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині вул. Ярослава Мудрого у напрямку вул. Г. Крут зі сторони вул. Одеської м. Слов`янська.
Внаслідок дорожньо-транспортної події водію автомобіля марки ВАЗ 211540 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 заподіяно закритий уламковий перелом правої п`яткової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючий для свого загоєння термін 21-го доби.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
Під час судового засідання потерпілий ОСОБА_4 заявив що він примирився з обвинуваченою ОСОБА_5 , жодних претензій матеріального та морального характеру він до неї не має, подав до суду заяву, в якій просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 під час судового засідання підтвердила обставини вчиненого кримінального правопорушення, розкаялася у скоєному, пояснила, що примирилася з потерпілим, подала до суду заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження відносно неї за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, оскільки примирилася з потерпілим та відшкодувала завдану матеріальну та моральну шкоду та збитки.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з огляду на вказані вище пояснення обвинуваченої та потерпілого не заперечував щодо закриття провадження у справі на підставі ст.46 КК України та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки сторони примирилися між собою та потерпілий жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має; обвинувачена вперше вчинила необережний нетяжкий злочин та керуючи транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, під впливом лікарських препаратів не перебувала. Просив суд під час завершення судового розгляду, вирішити питання відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів, скасування накладених арештів на транспортні засоби.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно ч.4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлено відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому, ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності може бути прийняте тільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому на підставі ч.3 ст.288 КПК України суд виносить ухвалу про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.
Судом на підставі досліджених матеріалів та пояснень учасників судового розгляду встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Крім цього, суд зазначає, що наявні підстави звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судима, вчинила необережний нетяжкий злочин, примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані йому збитки, внаслідок чого останній немає жодних претензій до обвинуваченої.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 46 Кримінального кодексу України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання щодо відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів, суд зазначає наступне.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17; провадження № 13-47кс20) зазначила що положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.
Частиною 1 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Водночас згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Отже кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, питання може бути вирішене й ухвалою суду.
Оскільки ст. 126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС зроблено висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.
Приймаючи до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду слід зазначити, що статтею 284 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Вони, в свою чергу, класифікуються за декількома критеріями. Всі підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі. Реабілітуючими є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочин. На противагу цьому нереабілітуючими є ті, що позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. До реабілітуючих належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати. Відповідно, всі інші підстави є нереабілітуючими і передбачають констатацію факту вчинення особою кримінального правопорушення.
Зокрема, до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження належить звільнення особи від кримінальної відповідальності. Підстави звільнення від кримінальної відповідальності закріплені в розділі ІХ Кримінального кодексу. Такими підставами є дійове каяття, примирення винного з потерпілим, передання особи на поруки, змінення обстановки, закінчення строків давності.
В п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності зазначено, що звільнення від кримінальної

відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 скоїла інкриміноване їй кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що процесуальні витрати пов`язані з організацією досудового розслідування, а саме на залучення експертів, слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування арештів автомобіля ВАЗ, модель 211540, типу загальний легковий седан, номер кузову НОМЕР_4 , у кузові чорного кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 та автомобіля марки Lexus, модель IS300, типу загальний легковий седан, номер кузову - НОМЕР_6 , у кузові червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_6 .
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 46 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 284 - 288, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877 від 24.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 286 КК України.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави: балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету»; код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження» процесуальні витрати за висновок експерта № СЕ-19/105-21/5114-ІТ від 13.07.2021 року в сумі 1029 грн. 72 коп.; за висновок експерта № СЕ-19/105-21/5113-ІТ від 13.07.2021 року в сумі 1029 грн. 72 коп.; за висновок експерта № СЕ-19/105-21/5408-ІТ від 20.07.2021 року в сумі 1029 грн. 72 коп.; за висновок експерта № СЕ-19/105-21/5406-ІТ від 20.07.2021 року в сумі 1029 грн. 72 коп., а загалом суму в розмірі 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) грн. 88 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 131 КПК України - не обирався.
Речові докази після набуття ухвали законної сили, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 211540, типу загальний легковий седан, номер кузову НОМЕР_4 , у

кузові чорного кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 та автомобіль марки Lexus, модель IS300, типу загальний легковий седан, номер кузову - НОМЕР_6 , у кузові червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_6 - повернути власникам.
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 30.06.2021 року (провадження № 1-кс/978/2021) арешт на автомобіль марки ВАЗ, модель 211540, типу загальний легковий седан, номер кузову НОМЕР_4 , у кузові чорного кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 .
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 30.06.2021 року (провадження № 1-кс/243/979/2021 арешт на автомобіль марки Lexus, модель IS300, типу загальний легковий седан, номер кузову - НОМЕР_6 , у кузові червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 20.08.2021 року.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1