Справа № 274/7778/21
Провадження №1-в/0274/74/22
Ухвала
11.01.2022 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника адміністрації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.
Захисник засудженого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_5 своїм сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно. На утриманні має двох малолітніх дітей, одружений, тому просив клопотання задовольнити.
Засуджений підтримав клопотання та просив звільнити його умовно - достроково від додаткового покарання. Пояснив, що на даний час працює на посаді менеджера з зовнішньо-економічної діяльності в ПП "АГМЕС", не має наміру влаштовуватися на посаду, пов`язану із виконанням організаційно - розпорядчих чи адміністративно - господарських функцій в органах ДФС України, однак, дане обмеження не дає йому можливості поїхати за кордон, навіть на лікування.
Представник Центру пробації клопотання захисника не підтримав, оскільки воно суперечить вимогам ч. 1 ст. 81 КК України.
Прокурор підтримала клопотання захисника засудженого.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 81 ч.2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відповідно до вимог ч. 3 п.2 після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до п. п. 7, 10 Постанови ВСУ від 26 квітня 2002 року N 2 « Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» згідно з ч. 1 ст. 81 КК особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд за поданням зазначених у ч. 1 ст. 407 КПК органів може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, суд приходить до висновку, що питання про умовне дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання у виді штрафу та після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього (не менше двох третин строку покарання).
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно характеристики директора ПП „АГМЕС, ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно, як дисциплінований, добросовісний працівник, порушень у роботі немає. Позитивну характеристику надано і Правлінням ОСББ „РОСИНКА-10.
Отже, вказані характеристики свідчать про сумлінну поведінку та своє ставлення до роботи засудженим, при цьому зазначені документи не містять даних про те, що засуджений не довів свого виправлення.
Дослідивши матеріали справи в частині даних щодо особи засудженого, характеризуючі дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, його відношення до праці, встановлено наявність переконливих доказів, які у своїй сукупності свідчать про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах Державної фіскальної служби України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах Державної фіскальної служби України, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 03.09.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 369-2КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1