Справа № 385/106/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайвороні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 18.12.2021 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелени Петрівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, непрацевлаштованої, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
16 грудня 2021 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_3 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення до іншого приміщення, а саме: курей, належних її сусідці сусідки ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_3 була обізнаною про спосіб життя потерпілої ОСОБА_5 та наявність у неї курей в приміщенні курника. Невідкладно, а саме 16 грудня 2021 року, близько 21 години 05 хвилин, з метою реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно проникла на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та, упевнившись у відсутності власниці і сторонніх осіб, підійшла до вхідних дверей господарчої споруди (курника), де ОСОБА_5 закривала кури, яке не було зачинене на запираючий пристрій, та піднявши із клямки металевий гачок, яким були прикриті дані двері, зайшла до господарчого приміщення (курника), тим самим незаконно проникла до даного приміщення, звідки таємно викрала чуже майно два дорослих півні та одну дорослу курку породи «Кубанська червона», середньо-ринкова вартість яких становить 1040 гривень. Маючи можливість вільно розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального проавопорушення та в подальшому продала викрадені два дорослих півні та одну дорослу курку породи «Кубанська червона» свідку ОСОБА_6 за 200 гривень. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на загальну суму 1040 гривень.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винною у пред`явленому обвинуваченні, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини, у вчиненому щиро розкаялася, вказавши, що нею усунено заподіяну потерпілій шкоду, так як викрадене майно нею повернуто потерпілій, вона усвідомила протиправність своїх дій, більше подібних дій вчиняти не буде.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченої вона не має, заподіяна їй шкода відшкодована обвинуваченою повністю, щодо визначення виду та міри покарання обвинуваченій, у випадку визнання її винуватою, покладаються на розсуд суду.

За згодою сторін, згідно ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу.
Оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомлена із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки така вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_3 непрацевлаштована, неодружена, має на утриманні неповнолітню дитину, не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді Голованівського районного сектору №1 філії Центру пробації в Кіровоградській області від 18.02.2022 року результати оцінки правопорушника показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк є можливим та не може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
За положенням ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Ураховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, та відсутність обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначене судом покарання у виді позбавлення волі за ч.3 ст. 185 КК України, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме поняттю та меті покарання.

Одночасно, ураховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, дані досудової доповіді про середній ризик небезпеки для суспільства, думку потерпілої щодо призначення покарання, висловлену у заяві до суду, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбуття покарання, а тому її слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею в подальшому інших кримінальних правопорушень, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на неї судом.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: два півні та одну курку породи «Кубанська червона», які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1

Дата документу 18.02.2022