Справа № 710/2067/21
Провадження № 1-кп/710/6/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення:
прокурора начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
з боку захисту:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2021 за № 0001212 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустино, Шполянського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, працюючого слюсарем-ремонтником дробарно-сортувального комплексу ТОВ «Інвестиційна компанія», на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого 15.07.2016 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; - 04.04.2017 Соснівським районним судом міста Черкаси за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 06.03.2020, невідбутий строк 11 місяців 24 дні, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, 26 жовтня 2021 року, близько 16.00 год., перебуваючи на території кар`єру ТОВ «Інвестиційна компанія», що розташований за адресою вул. Васильківська, 3, с. Іскрене, Звенигородського району, Черкаської області, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з металевого вагончика, незаконно викрав комплектуючий елемент до дробарки «SVEDALA» - упор головного валу, виготовлений з металу бронзи, вартість якого становить 20529 грн. 60 коп., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «Інвестиційна компанія» матеріальних збитків на вказану суму.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому діянні свою вину визнав та дав показання про те, що в жовтні 2021 року, точної дати не пам`ятає, близько 16 години, перебуваючи на території кар`єру ТОВ «Інвестиційна компанія», маючи на меті викрасти щось, зайшов до металевого вагончика, який був не замкнений, та викрав комплектуючий елемент до дробарки «SVEDALA» - упор головного валу, після чого ховаючи від охорони упор, переніс його до гуртожитку, наступного дня віддав знайомому, якому заборгував значну суму коштів, на даний час всі матеріальні збитки товариству відшкодував.
В суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечення щодо встановлених обставин.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується на момент вчинення як нетяжкий злочин, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативну характеристику обвинуваченого по місцю проживання, та те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого про призначення не суворого покарання, так як збитки відшкодовані повністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.185 КК України, у виді обмеження волі, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Арешт на майно по кримінальному провадженню не накладався.
Речові докази: слід структури матеріалу, які вилучено до кімнати зберігання речових доказів ВПД №2 Звенигородського РВП, належить знищити.
Процесуальні витрати на виконання судово-товарознавчої експертизи у розмірі 686,48 грн підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік шість місяців, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: слід структури матеріалу, які вилучено до кімнати зберігання речових доказів ВПД №2 Звенигородського РВП, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустино, Шполянського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , інші дані про особу суду невідомі, процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 686,48 грн (шістсот вісімдесят шість гривень 48 коп) на користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1