Справа № 128/2594/21
УХВАЛА

14 вересня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , отримавши клопотання ОСОБА_2 про переведення її сина ОСОБА_3 на поселення,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_2 про переведення її сина ОСОБА_3 на поселення, яке мотивоване тим, що її син ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)».

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Таким чином, в розумінні Кримінального кодексу України, заявник просить замінити її сину ОСОБА_3 невідбуту частину покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 154 КВК України, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм законодавства, мати засудженого, яка не є його законним представником, оскільки засуджений є повнолітнім та відомості про призначення матері його опікуном відсутні, не входить до кола суб`єктів звернення до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, натомість таким суб`єктом може бути орган або установа виконання покарань, прокурор, сам засуджений або його захисник.
Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне клопотання повернути заявникові, оскільки розгляд зазначеного клопотання за зверненням особи, яка не зазначена в ч. 1 ст. 539 КПК України, чинним КПК України не передбачено.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. 154 КВК України ст. ст. 9, 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про переведення її сина ОСОБА_3 на поселення повернути заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: