30.12.2021 Єдиний унікальний № 371/430/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/1430/21

Провадження № 1-кп/371/115/21

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000134, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Юхни Миронівського району Київської області, має професійно-технічну освіту, на утриманні має сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий на підставі ст. 89 КК України,

за ст. 369 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

За обставинами кримінального правопорушення, 25 квітня 2021 року, поліцейський групи реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (далі - ВП) капрал поліції ОСОБА_7 , поліцейський ГРПП ВП сержант поліції ОСОБА_8 , поліцейський ГРПП ВП старший сержант поліції ОСОБА_9 , які відповідно до книги нарядів ВП № 104 від 31 грудня 2020 року, перебували в групі реагування патрульної поліції (далі - ГРПП), виконуючи свої службові обов`язки, рухались на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, по території зони обслуговування.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, поліцейський:

- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», посадовим та службовим особам правоохоронних органів забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів, як письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські ГРПП ВП капрал поліції ОСОБА_7 , сержант поліції ОСОБА_8 та старший сержант поліції ОСОБА_9 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Отже, вони є службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України, є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 100 від 03 лютого 2016 року «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», поліцейський ГРПП ВП сержант поліції ОСОБА_9 був оснащений нагрудною відеокамерою.

25 квітня 2021 року, близько 14 години 45 хвилин, поліцейські ГРПП ВП капрал поліції ОСОБА_7 , сержант поліції ОСОБА_8 , старший сержант поліції ОСОБА_9 , під час руху на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні, територією зони обслуговування по вулиці Центральна села Юхни Обухівського району Київської області, за порушення правил дорожнього руху зупинили автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Після зупинки вказаного автомобіля, працівники поліції повідомили водія ОСОБА_4 про причину зупинки, висунули вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль.

Під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення. Працівниками поліції йому було запропоновано пройти перевірку на приладі «Alcotest Drager 6810», з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Згідно зі ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 255 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Працівниками поліції повідомлено ОСОБА_4 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року.

25 квітня 2021 року, близько 14 години 50 хвилин, у водія ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і своїми діями вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків за скоєне ним адміністративне правопорушення у виді притягнення до адміністративної відповідальності, виник протиправний умисел, спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення нею дій в його інтересах з використанням службового становища нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР України.

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що поліцейські ГРПП ВП капрал поліції ОСОБА_7 , сержант поліції ОСОБА_8 , старший сержант поліції ОСОБА_9 , є службовими особами органу Національної поліції України, оскільки вони перебували в однострої, відрекомендувались та мали на форменому одязі нагрудний жетон, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, того ж дня, о 14 годині 55 хвилин, висловив словесну пропозицію надати вказаним поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за нескладення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, ОСОБА_4 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження поліцейського ГРПП ВП ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, в період з 14 години 55 хвилин по 15 годину 07 хвилин того ж дня, продовжував висловлювати словесні пропозиції надання поліцейським ГРПП ВП капралу поліції ОСОБА_7 , сержанту поліції ОСОБА_8 , старшому сержанту поліції ОСОБА_9 , неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за невчинення службовою особою в його інтересах дій, з використанням службового становища, підтверджуючи власні наміри щодо надання неправомірної вигоди конклюдентними діями, що виразились у висловлюванні надати грошові кошти в загальній сумі 3000 гривень.

Після вчинення вказаних дій, протиправні дії ОСОБА_4 були припинені поліцейськими ГРПП ВП капралом поліції ОСОБА_7 , сержантом поліції ОСОБА_8 та старшим сержантом поліції ОСОБА_9 .

Фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив, визнав себе винним у діяннях, в яких обвинувачується.

Не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор та захисник.

За правилами ст. 472 КПК України, 30 грудня 2021 року між прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області та підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 1 ст. 472 КПК України.

Згідно укладеної угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , який на час укладення угоди мав статус підозрюваного, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 369 ч. 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Угодою сторони погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст. 369 ч. 1 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 53 ч. 4 КК України, з урахуванням майнового стану ОСОБА_4 , сторони вважають доцільним призначення штрафу із розстрочкою виплати рівними частинами, строком на 12 місяців, зі сплатою до 30 числа включно кожного місяця.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд керується такими правилами та враховує такі обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що за вчинення пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Після оголошення тексту угоди суд з`ясував у обвинуваченого, чи повністю він розуміє права, надані обвинуваченому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Встановлено, що обвинувачений у повній мірі розуміє права, надані йому ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Як особа, обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має неповнолітнього сина, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до досудової доповіді Обухівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області від 20 серпня 202021 року, органом пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінено як високий, ризик небезпеки для суспільства - середній.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який висловив готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого найбільш м`якого виду покарання у виді штрафу, передбаченою санкцією ст. 369 ч. 1 КК України.

Обвинувачений повідомив про наявність у нього коштів для внесення певної грошової суми в прибуток держави як покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Суд вважає, що таке покарання сприятиме досягненню цілей кримінального судочинства, оскільки є для засудженого реальним для виконання.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке пов`язане з обмеженням майнових прав обвинуваченого є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За змістом ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи сімейний стан обвинуваченого, наявність на утриманні неповнолітнього сина, суд вважає можливим призначити покарання у виді штрафу з розстрочкою виплати рівними частинами строком на 12 місяців.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Підстави для вирішення вказаних питань не виникли.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 грудня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Миронівського відділу Обухівської прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

На підставі ст. 53 ч. 4 КК України, розстрочити сплату штрафу в розмірі 17000 гривень, строком на один рік, рівними частинами в розмірі 1416 гривень 67 копійок, до 30 числа кожного місяця включно.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

Обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1