Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3853/18
Провадження № 1-кп/723/24/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2021 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000406 від 13.05.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коритне Вижницького району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , працівника АЗС, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.398 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 , -

встановив:
12 травня 2018 року близько 18-30 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 ряд ударів в область голови та різних частинах тіла в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: синців в правій лобній ділянці голови, в середній третині правого передпліччя по внутрішній поверхні, в середній третині правого плеча по передній поверхні, у верхньому лівому квадраті лівої молочної залози, в середній третині лівого передпліччя по внутрішній поверхні; садно в лобній ділянці справа на межі волосяної частини голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №120-Е від 30.05.2018 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 12 травня 2018 року близько 18-30 год., обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 ряд ударів в область голови та різних частинах тіла в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синців у правій параорбітальній ділянці з переходом на нижню повіку правого ока, а також на ділянку вилицевої кістки, у лівій параорбітальній ділянці, в проекції грудинного відростка правої ключиці, на рівні 4,5 ребер справа по середньо-ключичній лінії, на рівні 4,5 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, по передньо-підпаховій лінії справа на лінії 7 ребра; садна в середній третині правого передпліччя по задній поверхні, в проекції лівого ліктьового суглобу на розгинальній поверхні, в середній третині лівого передпліччя по задній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №119Е від 30.05.2018 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що 12.05.2018 р. близько 18 год. приїхав з роботи, побачив ОСОБА_6 на городі, вирішив підійти до нього з приводу скандалів, які влаштовує брат ОСОБА_9 . Останній зловживає спиртним і застосовує фізичне насильство до матері. Так було 11.05.2018 р., ОСОБА_9 кричав, мати останнього ОСОБА_10 плакала, а в його дружини від цього стрету зникло молоко для вигодовування дитини. Вирішив це розповісти ОСОБА_11 як старшому брату. Підійшовши, побачив ОСОБА_5 , яка збирала ягоди. Мігалескул ОСОБА_12 на його розповідь сказав, що якщо йому щось не подобається, то чому прийшов сюди жити. Вони говорили, чому він звязував ОСОБА_13 , на що він відповів, що така сказала їх мама. ОСОБА_12 сказав будеш багато говорити, нічого не матимеш, а ОСОБА_14 вказала на будинок. Він розвернувся і пішов, ОСОБА_14 в догонку його образила. Через 2-3 хв., як прийшов в будинок, почув, що на подвірї кричали ОСОБА_15 . Вийшла дружина, сказала, щоб не кричали, запитали Де тато, дружина відповіла, що пяний спить. Він вийшов, став під хатою. Король стояла внизу біля сходів, ОСОБА_16 справа. Король почала до дружини говорити про нього принизливо та що зібрали пакет документів і затаскає по судах. Він мав телефон і почав на нього знімати. Коли ОСОБА_14 побачила, що він направив на неї телефон, сказала, що не давала дозвіл її знімати та що батько побудував хату, а він бабу ображає. Він хотів підійти до баби, в цей момент ОСОБА_14 лівою рукою вибила телефон, він хотів зловити його і зачепив Король, а вона вдарила його своїм телефоном. Підбіг ОСОБА_17 , вдарив його. Він підняв телефон, побачив, що ОСОБА_14 взяла палицю, що лежала на купі щебеню, підбігла з палицею, він піднімався по сходах, щоб забігти в хату. Вона вдарила його палицею по спині. Він схопив віник і почав відганяти ОСОБА_14 , яка була зліва та ОСОБА_18 , який був справа. Король потягнула його за футболку, раптом відчув сильний удар по голові, йому потемніло в очах, він впав на коліна на сходи, тримав рукою голову і піднявся за допомогою стовбчика. ОСОБА_12 тримав його лівою рукою за плече і бив, він рукою з голови махнув назад в сторону останнього, не знає чи потрапив в ОСОБА_18 і чи міг нанести удар. Бачив ОСОБА_14 з відром, яке летіло в його сторону і припало на його підняту руку. Він впав у клумбу, ухиляючись від удару відром, а ОСОБА_12 на доріжку. Відро впало на землю. Король стояла на подвірї. Він схопив телефон і забіг в хату. Чув, що вони по телефону викликають поліцію. З кімнати вийшов тесть. Потім приїхав брат дружини, зайшов в хату, запитав, що сталося, він відповів, що отримав по голові. Брат сказав, що є поліція, швидка. Він вийшов, ОСОБА_14 сиділа на табуретці. Він сказав поліцейському, що дружина викликала поліцію і він хоче написати заяву. Поліцейський сказав, що відберуть пояснення і тоді приймуть у нього заяву. Він показав себе лікарю, той сказав, що може відвезти його в лікарню, що на вул.Фастівській в м.Чернівці. Він дав згоду, але після того, як напише заяву поліції. Після того, як ОСОБА_14 і ОСОБА_18 дописали пояснення, ОСОБА_14 вийшла на дорогу, а ОСОБА_18 сів в машину і поїхав. Він написав заяву, швидка вже поїхала, поліцейський сказав, що згідно пояснень, він був пяний. Він з братом дружини поїхали в лікарню в м.Чернівці, спочатку - на вулицю Миколаївську для проходження огляду на стан спяніння, після того на вул.Фастівську, де йому зробили знімок голови. До 12.05.2018 р. він з ОСОБА_14 і ОСОБА_18 бачилися на подвірї будинку. З Король не спілкувалися, з ОСОБА_18 була розмова, питав, хто він, говорив, що тут народився. Коли в них народилася донька, ОСОБА_14 привітала словесно. Конфліктів з ними не було. На городі у ОСОБА_14 і ОСОБА_18 видимих тілесних ушкоджень не бачив, там конфлікт був словесний, викликаний ситуацією з ОСОБА_19 . Раніше був випадок, що до них подзвонили, сказали, що батько дружини лежав пяний при дорозі. Вони поїхали, привезли, помили, поклали спати. Потім ввечері почули гуркіт в кухні, включили світло, побачили посуд зі столу на підлозі, тесть сказав, що хоче вийти курити, однак йшов не в ті двері, він його направив на вулицю, останній опирався, впав. Прийшла ОСОБА_10 , тесть хотів її бити, баба сказала, що потрібно звязати. Дружина подзвонила братові, той приїхав і допоміг зв`язувати. Він викликав поліцію. Це було в 2017 році. Про те, що тесть написав заяву в поліцію і була кримінальна справа, він дізнався в суді під час розгляду даної справи. На городі розмова була 3-4 хв., після якої через кілька хвилин почув голоси ОСОБА_14 і ОСОБА_18 на подвірї. Причиною конфлікту біля будинку була реакція ОСОБА_14 на те, що її знімав. Вирішив її знімати після того, як вона його принизила і сказала, що затаскають по судах. Король та ОСОБА_18 сіпали його, бо хотіли відібрати телефон, він чув як ОСОБА_14 крикнула ОСОБА_20 , телефон. Ударів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 він не наносив. Він не бачив як останнім надавали медичну допомогу. Зі слів дружини, відро, яким ОСОБА_14 махнула в їх сторону, відбилося чи вирвалося і вдарило останню в обличчя. Він в травні 2018 р. був в експерта, який встановив в нього наявність тілесних ушкоджень. Заяву в поліцію він писав під протокол. Станом на 12.05.2018 р. він не знав про надання ОСОБА_5 юридичних послуг рідним чи знайомим, як і про кримінальне провадження по факту конфлікту із звязуванням ОСОБА_9 . Відео- та аудіофіксацію подій 12.05.2018 р. здійснював на свій мобільний телефон. Початок конфлікту біля будинку не був зафіксований, перервався запис, коли він впав зі сходів і телефон теж впав. Відеозапис він надав до кримінального провадження останні цифри номера якого 405, де він також допитувався як потерпілий. На той час не розумів, що існують три кримінальні провадження 405, 406, 407, стало зрозуміло, коли дана справа потрапила в суд. Під час розслідування з ним та його дружиною проводили слідчі експерименти з відеофіксацією. Після подій 12.05.2018 р. він проходив стаціонарне лікування в Сторожинецькій лікарні з 16 чи 17 травня. В будинку по АДРЕСА_1 він проживає з 2016 року, так як дружина є власником. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 там не проживали. Також проживає баба дружини ОСОБА_10 . Батько дружини ОСОБА_13 постійно не проживав, а приходив час від часу. Під час суперечки на городі не говорив з ОСОБА_5 стосовно її адвокатської діяльності. 12.05.2018 р. його дружина також викликала поліцію. Коли приїхали поліцейські, він вийшов до них, сказав, що хоче подати заяву, ОСОБА_5 в той час сиділа на табуретці під стіною, в останньої він не бачив тілесних ушкоджень та слідів крові на обличчі. Тілесні ушкодження у ОСОБА_14 можливо виникли від того, що міг її зачепити, коли падав зі сходів на бетонну площадку, бо вона була зліва і тягнула за футболку. Як падав ОСОБА_18 він не бачив, а лише як піднімався. Він знімав на телефон айфон 5С, з того часу в ньому міняли мікорофон, робили перепрошивку. 14.09.2018 р. він був в поліції у слідчої Нуцул, яка надала йому на підпис ряд документів, він відмовився підписувати, сказав, що не розбирається і візьме адвоката. 20.09.2018 р. він був разом з адвокатом, підписував ті документи, що казав адвокат. Після того, як розірвав угоду з адвокатом, то останній віддав йому всі документи.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України доводиться показаннями потерпілих, свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання про те, що 12.05.2018 р. в обід вона з чоловіком ОСОБА_6 приїхали до місця знаходження його земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою матері чоловіка ОСОБА_21 .. Заїхали у двір до матері, де залишили автомобіль, і пішли на город. Біля 18 год. до неї підійшов обвинувачений, який в різкій формі заявив, що бажає поговорити. Обвинувачений сказав про брата чоловіка ОСОБА_9 , який проживає з мамою, що останній зловживає алкогольними напоями і йому з дружиною некомфортно так жити, і з приводу звернень обвинуваченого в поліцію ОСОБА_9 звертається до неї, як адвоката, то щоб вона не захищала останнього. Вона відповіла, що не знає обвинуваченого і щоб останній не розмовляв з нею таким тоном. Обвинувачений наказав їй закрити рота, а якщо вона не відмовиться захищати ОСОБА_9 , то всі будуть літати. При цьому обвинувачений намагався підійти ближче до неї, вона відступила, і в цей момент до обвинуваченого підійшов її чоловік, в якого обвинувачений плюнув і пішов. Після того вона з чоловіком ще півгодини були на городі, потів зайшли у двір, вона відразу пішла до мами, а чоловік до їхньої машини за пляшками, щоб набрати води з криниці. Двері кухні, в якій мешкає мама, були відкриті, мама вийшла на поріг. В цей час з будинку вийшов обвинувачений з дружиною та почав її ображати і вимагав відмовитися від захисту. Тоді підійшов і почав бити її кулаками у верхню частину тулуба - по грудях, руках, шиї, обличчі при цьому вона помітила в одній руці обвинуваченого чорний предмет. Так наніс їй 8-10 ударів. Підбіг її чоловік, розвернув обвинуваченого до себе, і останній наніс чоловікові 8-10 ударів в обличчя, після чого чоловік впав. Вона схопила відро, з якого хотіла виляти на них воду, щоб їх розборонити. Обвинувачений розвернувся до неї вдарив у відро, в якому обірвалася ручка. Її чоловік піднявся, обвинувачений кинувся до чоловіка, вдарив в обличчя, останній втративши свідомість, вдруге падає. Обвинувачений розвернувся до неї і тримаючи чорний предмет в руках, наніс ним їй удар в праву частину лоба. Їй стало зле і вона прихилилася до стіни будинку, а обвинувачений ще бив її віником по голові, після цього втік з дружиною в будинок. Вони викликали з телефону матері поліцію, а останні швидку допомогу. Жодних свідків під час цих подій не було. Пізніше вона дізналася, що вдома був ОСОБА_13 , з яким у неї є договірні відносини про надання правової допомоги. Останньому вона надавала допомогу по справі про розлучення та в звязку з неправомірними діями ОСОБА_3 в ніч на 7 квітня була з клієнтом в поліції. У 2018 році також була в поліції щодо неправомірних дій ОСОБА_3 щодо ОСОБА_9 . Про наявність договірних відносин між нею та ОСОБА_9 було відомо всій родині її чоловікові, його матері, внучці останньої ОСОБА_22 , та обвинуваченому, який є чоловіком ОСОБА_22 . До цього вона бачила ОСОБА_3 , але відносин особистого характеру з ним не було. Причина її побиття єдина професійна діяльність, інших причин не могло бути, з ним вона не спілкувалася, конфліктів не мала. Обвинувачений наніс їй 10-12 ударів. В руці в нього вона бачила чорний предмет, який виступав з боків, що саме то було не знає. Події на подвірї тривали від 10 до 30 хв. В період після виклику і до приїзду поліції, швидкої допомоги обвинувачений знаходився в будинку, а потів вийшов. Спочатку приїхала швидка допомога, в той момент ОСОБА_3 був на сходах будинку. Медпрацівники спочатку оглянули чоловіка, а потім в кухні надавали їх допомогу. Швидка допомога перебувала близько півгодини, до якої обвинувачений не звертався за допомогою, видимих тілесних ушкоджень в нього не було. Як адвокат вона надавала ОСОБА_13 допомогу у кримінальному провадженні, також в ніч перед Благовіщенням останній їй подзвонив і сказав, що його бють, душать, а зять ОСОБА_23 звязав. Ще подібний випадок був на другий день Великодня. Мігалеску ОСОБА_24 дійсно вживав алкоголь. Вона говорила дружині обвинуваченого ОСОБА_22 , щоб не ображали її чоловіка, його брата і маму. З ОСОБА_3 таких розмов у неї не було. Розмова ОСОБА_3 на земельній ділянці була погрозлива і образлива, вона до останнього не висловлювалася брутально. Сварка не повязана з побутовими питаннями, а лише через її адвокатську діяльність. Її чоловік не має майнових претензій щодо майна батьків чи спадщини. Обвинуваченого вона знає з ранньої весни 2017 року, так як бачила, коли вони приїжджали до матері чоловіка, яка повідомила, що це чоловік ОСОБА_22 . ОСОБА_3 вона не надавала своїх документів про адвокатську діяльність, але зі слів матері, дружини обвинуваченого, а також останнього під час подій на городі він був обізнаний, що вона є захисником ОСОБА_9 . Обвинувачений вказував їй на те, що вона надає консультації ОСОБА_9 , коли викликають поліцію. Вона надавала ОСОБА_9 правову допомогу у кримінальному провадженні по факту його побиття ОСОБА_3 , що підтверджується ордером і договором в матеріалах справи. Дане провадження було закрито за примиренням, коли саме не памятає, підозра ОСОБА_3 не повідомлялася. Про те, що ОСОБА_25 є власником будинку, де проживає мама чоловіка, і що ОСОБА_9 не має права там проживати, їй стало відомо від ОСОБА_3 .

В ході додаткового допиту, проведеного за ініціативою потерпілої ОСОБА_5 , остання дала показання про те, що ОСОБА_3 також проводив відеозйомку розмови на городі, де він хотів залякати її як адвоката з приводу захисту ОСОБА_13 , там вона сказала, що є адвокатом останнього. Коли чоловік знайомив її зі своєю родиною, то повідомляв, що вона адвокат, при цьому були його брат ОСОБА_24 та діти останнього ОСОБА_25 і ОСОБА_26 . ОСОБА_3 найтяжчий удар їй наніс телефоном. Її чоловікові обвинувачений наніс багато ударів. Вона не наносила ОСОБА_3 жодного удару. В ході конфлікту 12.05.2018 р. в неї не було контактування зі стовпчиком на сходах. Дійсність розмови, що на відеозапису, наданому обвинуваченим, не заперечує. До 12.05.2018 року не зустрічалася в будь-якій справі ОСОБА_13 з обвинуваченим ОСОБА_27 чи представником останнього. Станом на 12.05.2018 р. справ у судах між ОСОБА_28 та ОСОБА_29 не було. По кримінальному провадженню №0000373 не брала участі в слідчих діях. До 12.05.2018 р. не спілкувалася з обвинуваченим щодо ОСОБА_13 як представник останнього.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді дав показання про те, що 12.05.2018 р. він з дружиною ОСОБА_5 поралися на городі. Приблизно о 16-30 год. підійшов ОСОБА_3 , сказав, що хоче поговорити з дружиною. Обвинувачений говорив, щоб вона не захищала брата ОСОБА_24 , так як той не має права жити в будинку і повинен піти. Дружина сказала, що вона адвокат, тому й захищає. ОСОБА_3 загрозливо рухався до дружини, він підійшов до обвинуваченого зі словами: Що ти робиш? Обвинувачений плюнув в його сторону і пішов. Коли вони закінчили поратися на городі, то пішли на подвіря до мами, де залишив машину. Він з ОСОБА_3 не мав жодних стосунків, дружина не була знайома з останнім. Будучи на подвірї, він пішов до криниці, щоб набрати води, а дружина пішла до мами в кухню. ОСОБА_3 вийшов з будинку, почалася словесна перепалка між обвинуваченим і ОСОБА_5 , після чого обвинувачений почав останню бити по грудях, руках, голові, нанісши 5-6 ударів. Він бачив в правій руці обвинуваченого чорний предмет. Він підбіг, щоб захистити дружину, обвинувачений розвернувся і наніс йому 6-7 ударів кулаками: перші два в обличчя, він відхилися, то інші удари були в груди і руку. Він впав на ліву сторону, тоді обвинувачений знову почав бити його дружину. Він піднявся, почав тримати обвинуваченого і останній наніс йому якимось предметом, схожим на телефон, знову 5-6 ударів переважно в обличчя, він впав і втратив свідомість. Коли опритомнів, то бачив у дружини кров на обличчі, а ОСОБА_3 вже не було. Він підвівся. Цей конфлікт тривав 3-4 хв. Подзвонили за швидкою допомогою і в поліцію. Його дружина ОСОБА_5 здійснювала захист брата ОСОБА_9 як адвокат приблизно три роки. На городі він чув, як ОСОБА_3 в ультимативній формі говорив дружині, що вона не має захищати. Йому не відомо, якими справами брата займалася його дружина як адвокат. Знає, що ОСОБА_30 займалася справою, коли брата звязали і викликали поліцію, бо тоді до них серед ночі подзвонили з поліції і повідомили, що брат звязаний. Його брат дійсно вживає алкоголь, у відносини останнього з мамою і донькою не вмішується. Ініціатор конфлікту 12.05.2018 р. був ОСОБА_3 , він перший наніс удари дружині. Обвинуваченому дружина не погрожувала. Він не бачив, щоб хтось наносив удари відром. Швидка допомога приїхала десь за 20 хв., надавали допомогу йому та дружині, ОСОБА_3 медичну допомогу не надавали, він не бачив у останнього пошкоджень. Він познайомився з ОСОБА_3 восени 2016 року, між ними не було конфліктів чи неприязних відносин, але й не спілкувалися один з одним.

В ході додаткового допиту, проведеного за ініціативою потерпілого ОСОБА_6 , останній дав показання про те, що 12.05.2018 р. на городі ОСОБА_27 був з телефоном і проводив запис розмови, під час якої говорив, що ОСОБА_13 не має права проживати в будинку і повинен піти, а ОСОБА_14 обвинуваченому говорила, що має право захищати ОСОБА_24 . Король раніше надавала допомогу ОСОБА_22 , яка була неповнолітньою щодо реєстрації шлюбу. Він не наносив ударів ОСОБА_27 , камінь він не брав в руку, можливо в руці була губка, якою до цього протирав машину. На відеозапису він у синій футболці. Він падав двічі, перший раз після того, як ОСОБА_27 наніс йому декілька ударів і штовхнув, другий раз від нанесених удар впав і втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_9 в суді дав показання про те, що конфлікту 12.05.2018 р він не бачив, в той час спав в будинку. Коли вийшов, то бачив, що брат ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_30 побиті, зять ОСОБА_3 в цей час був в будинку. Про конфлікт між останніми дізнався від ОСОБА_5 . Бачив, що у брата були запухлі очі, синці та ушиби в ділянці ліктя. У ОСОБА_5 справа розсічена голова і кров. Він пішов назустріч швидкій і поліції, щоб направити до будинку. ОСОБА_5 є його представником з 2017 року. У квітні 2017 року, коли був конфлікт з ОСОБА_3 , то повідомив останнього про адвоката. Його відносини з ОСОБА_3 раніше були погані, останній і донька викликали до нього поліцію 2-3 рази. В даний час стосунки нормальні. 08.04.2017 року він був у стані спяніння, виникла словесна суперечка, його звязали, коли приїхали поліцейські, він сказав, що в нього є адвокат, назвавши прізвище ОСОБА_5 , якій подзвонив, при цьому був ОСОБА_3 .. По подіях 08.04.2017 р. були внесені відомості в ЄРДР за побиття і звязування ОСОБА_3 , в подальшому він відмовився від обвинувачення, при цьому приїжджав з ОСОБА_5 в поліцію. Ще був один раз, що він сперечався з мамою, викликали поліцію і він знову подзвонив до адвоката. Періодами він дійсно вживає алкоголь. Він підписував договір з ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_21 в суді дала показання про те, що її син ОСОБА_6 з дружиною ОСОБА_31 приїхали й пішли на город. ОСОБА_3 вийшов з будинку і пішов до них на город, там розмовляли недовго, про що саме вона не чула, але через вікно бачила, що розмова була мирною. Після чого ОСОБА_3 повернувся в будинок. Потім син з невісткою прийшли на подвіря, ОСОБА_30 розмовляла по телефону, син качав воду. ОСОБА_3 вийшов з будинку і щось говорив до ОСОБА_32 , вона чула, як ОСОБА_30 кілька разів сказала: Забери мобілку. Після того вона почула крик ОСОБА_32 , відкрила двері і побачила в останньої на голові зліва гематому, справа кров. Підбіг син ОСОБА_12 і до ОСОБА_27 сказав: Що ти робиш ОСОБА_24 ? ОСОБА_27 почав бити ОСОБА_12 по голові і обличчю рукою. Син впав на спину, а коли піднявся, то ОСОБА_3 знову почав його бити по голові і син ще раз впав на бетоновану доріжку, вдарився рукою. ОСОБА_3 йшов до хати, ОСОБА_30 взяла відро, в якому була вода, але не встигла виляти на ОСОБА_3 та поставила відро, звідки взяла. Потім приїхала швидка допомога, у ОСОБА_32 був високий тиск 170, також гематома, кров. ОСОБА_3 в цей час був в будинку, закрився і не виходив. Це відбувалося весною 2018 року, день не памятає. ОСОБА_3 проживає в них 3 роки, до неї добре відноситься. Син ОСОБА_12 з невісткою ОСОБА_31 не мали близьких стосунків з ОСОБА_3 , сварок, конфліктів між ними не було. Коли вони приїжджали, то в будинок, де живе ОСОБА_27 , не заходили, їх туди не запрошували, гостинності між ними не було, вони не спілкувалися. Коли у ОСОБА_22 та ОСОБА_24 народилася дитина, то син з ОСОБА_31 як приїхали, подарунок дали на вулиці, в будинок не заходили. Її невістка ОСОБА_30 адвокат. Молодший син ОСОБА_24 вживає алкоголь, бив її, обзивав, а ОСОБА_3 обороняв. Одного разу вона сказала, щоб сина звязали, потім приїхала поліція, чи розмовляли поліцейські по телефону з ОСОБА_31 вона не знає. ОСОБА_3 не говорив, щоб сина ОСОБА_24 вигнати з будинку і не робив цього. Онука Неля і її чоловік ОСОБА_3 знають, що ОСОБА_5 адвокат, бо це всім відомо. Лікар з швидкої допомоги робив їй та ОСОБА_33 уколи. ОСОБА_12 та ОСОБА_30 не наносили ОСОБА_27 ударів. Наступного дня вона бачила невеликі шрами у ОСОБА_3 , він говорив, що це ОСОБА_30 вдарила його палицею. Вона питала в останнього, чому йшов на город, на що він сказав, щоб поговорити про ОСОБА_24 . Син ОСОБА_12 також говорив, що на городі була така розмова. Їй відомо, що ОСОБА_30 захищала сина ОСОБА_24 , чи знав про це ОСОБА_3 їй невідомо. ОСОБА_3 ніколи не бив ОСОБА_9 і не говорив, щоб вигнати його з будинку. Син ОСОБА_12 з ОСОБА_31 хотіли отримати частину будинковолодіння кухню і сарай, але це було неможливо по документах.

Свідок ОСОБА_34 в суді дав показання про те, що він працює фельдшером пункту виїзної медичної допомоги. Поступив виклик з поліції про бійку. Коли приїхали на місце, він зайшов в кухню, там були: жінка з січеною раною голови, кровотечею, гематомами; чоловік, у якого були почервоніння на руках; старша жінка, що мала гіпертонічний криз. Він надав допомогу, оформляв документи. Коли вийшов з кухні, то обвинувачений стояв на сходах, він запитав, чи потрібна допомога, на що останній відмовився. Після цього він в автомобілі чекав поліцейських. Все це зайняло близько 40 хв. Король і ОСОБА_18 говорили, що отримали тілесні ушкодження від ОСОБА_3 .. ОСОБА_5 їхала з ними в машині в лікарню, а ОСОБА_6 позаду своїм автомобілем, який залишив в Чернівцях й пересів в швидку допомогу. Січену рану можна отримати внаслідок сильного удару чимось твердим.

Свідок ОСОБА_35 в суді дав показання про те, що 12.05.2018 р. йому подзвонила сестра ОСОБА_25 , попросила, щоб приїхав, бо дядько ОСОБА_12 з дружиною напали на її чоловіка. Коли він приїхав до них, то була швидка допомога, медики оглядали дядька ОСОБА_12 і тітку ОСОБА_36 . Він на дядькові і тітці тілесних ушкоджень та крові не помітив, в присутності медиків дядько набирав з криниці воду і носив до машини. Час приїзду не памятає, це було вдень. Він зайшов в будинок, там були ОСОБА_25 та її чоловік ОСОБА_24 , на голові останнього помітив маленьку шишку та подряпину, то сказав йому, що є швидка, нехай його оглянуть. ОСОБА_3 вийшов, медики його оглянули, він це бачив, останньому сказали пройти обстеження голови. Приїхала поліція, але на той час конфлікту не було. Його батько ОСОБА_9 вживає алкоголь, як входить в запої, то бє свою маму, але та прощає. Про конфлікти між батьком і ОСОБА_3 не знає. Один раз приблизно рік назад сестра подзвонила що батько пяний буянить, коли він приїхав, то батько лежав на землі, ОСОБА_24 його притримував, вони його звязали, бо буянив. Коли звязали батька, після того приїхала поліція і його розвязали, батько дзвонив комусь, про що не чув, чи передавав телефон поліцейським не памятає. Коли він приїхав 12.05.2018 р., то ОСОБА_3 йому сказав, що був конфлікт з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останні прийшли з городу кликали ОСОБА_37 з хати, поводилися зухвало і кричали. Також, говорив, що на городі між ними була сварка, деталі якої він не може розповісти, бо не памятає. ОСОБА_38 бо погрожували, що затягають по судах. Він не чув, щоб у ОСОБА_3 були конфлікти з сестрою чи бабою. Йому відомо, що ОСОБА_5 юрист, адвокат. Від сестри восени 2018 року стало відомо, що батько говорив, що ОСОБА_5 надавала допомогу в розлученні з мамою. ОСОБА_5 надавала батькові допомогу по адмінсправі в 2016 році. Першою поїхала швидка допомога. Як поїхали потерпілі, він не бачив. Він з ОСОБА_3 поїхали в Чернівці в лікарню здавати аналізи на алкоголь. Також був з останнім в лікарні, що по вул.Фастівській в м.Чернівці, там ОСОБА_24 міряли тиск, робили рентген. Як звідти поверталися, було вже темно. Він чув, що конфлікт виник через те, що ОСОБА_24 знімав як тітка з дядьком кричали і агресивно себе вели, Король дала ОСОБА_24 ляпаса і вибила з руки телефон. Король палицею, а ОСОБА_18 каменем побили ОСОБА_24 .

Свідок ОСОБА_39 в суді дала показання про те, що 12.05.2018 р. близько 18 год. її чоловік ОСОБА_3 зайшов в будинок і сказав, що розмовляв з ОСОБА_40 . Через кілька хвилин вона почула крики ОСОБА_6 та ОСОБА_41 : ОСОБА_15 , Де тато. Вона вийшла на сходи і сказала, що батько спить, і щоб не кричали. Вийшов також чоловік, спустився на сходинку нижче. ОСОБА_42 говорила їй, що за мужчину вона собі знайшла, критично висловилася про структуру чоловіка і яке вона мала право приводити сюди цього чоловіка. Чоловік сказав, що батько бє бабусю. А Король, щоб він викликав поліцію, але він цього не робить, назвавши його образливим словом. Дану перепалку чоловік знімав на телефон. Король, побачивши це, сказала чоловікові, яке він має право знімати її, та що батько побудував хату, а він ображає останнього. Чоловік спустився зі сходів, йдучи до баби, ОСОБА_14 вибила телефон у чоловіка та вдарила його по обличчю, чоловік зігнувся підняти телефон, Король та ОСОБА_17 накинулися на нього, хотіли забрати телефон. Король побігла за палицею, що лежала на купі гравію. В цей час бабуся була на порозі кухні, а вона стояла на сходах. Чоловік біг до хати, ОСОБА_30 вдарила його палицею, а чоловік, захищаючись - її віником. Мігалескул також вдарив чоловіка кілька разів, наносив удари ззаду в голову, коли той тікав в будинок. Чоловік, коли виривався, махнув рукою. Король забігла в кухню, схопила відро і замахнулася ним по чоловіках, відро відбилося і потрапило в неї, її чоловік впав в клумбу, а ОСОБА_12 в іншу сторону, після того, її чоловік піднявся і побіг до хати. Тоді з іншої кімнати вийшов її батько, запитав, що сталося, чоловік відповів, що його побили. Її чоловік один раз впав біля сходів у клумбу. ОСОБА_17 також впав один раз обличчям вниз, після цього одразу піднявся. Свідомість під час конфлікту ніхто не втрачав. В будинку помітила, що в чоловіка побита голова та плече. У чоловіка кров не текла. Цей конфлікт тривав біля 4 хвилин. При цьому була ще бабуся, спочатку стояла в кухні, а потім вийшла на поріг. Вона не бачила, щоб її чоловік наносив удари ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . Конфлікт був через її батька, який зловживає спиртним, скандалить, бє бабусю. Її чоловік хотів поговорити з ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , щоб вплинули на батька, аби той не пив, не скандалив, від цього лякаються наші маленькі діти. Їй невідомо, щоб ОСОБА_14 надавала допомогу батькові як адвокат. Кілька років назад ОСОБА_43 претендував на бабину кухню, але батько заперечував з погрозами. 12.05.2018 р. після конфлікту вона викликала поліцію. У ОСОБА_18 і ОСОБА_14 вона не бачила тілесних ушкоджень та крові. На бетонованій доріжці, що між їхніми сходами та бабиною кухнею, були плями, схожі на кров, не знає звідки. Після закінчення конфлікту приїхав її брат, який в подальшому відвіз чоловіка в лікарню. Швидка допомога нікого не забрала в лікарню. ОСОБА_17 набрав воду з криниці, поніс в машину, сів в неї і поїхав. У неї не було ніяких стосунків з ОСОБА_44 та ОСОБА_41 , конфліктів також, при зустрічах лише віталися. Їй невідомо, що ОСОБА_41 є адвокатом, до останньої не зверталися стосовно її одруження, коли була неповнолітньою ОСОБА_5 не готувала їй заяву про надання права на шлюб. Мігалескул та ОСОБА_14 , коли приїхали, то машину залишили на подвірї, бачила їх на городі, але не бачила, того, як чоловік був біля них на городі. Чоловік розповідав, що там говорив до них про те, що батько пє та бє бабусю, на що вони йому яке мав право вязати батька. Одного разу було так, що до них подзвонили й повідомили, що батько на вулиці лежить дуже пяний. Вони поїхали, привезли його додому, поклали спати. Потім, коли вони полягали, то почули сильний гуркіт, побачили, що це батько, говорили, щоб він лягав спати, він опирався, протягував руки до чоловіка. Вона побігла за бабусею, коли та прийшла, батько і її хотів бити. Тоді баба сказала, щоб звязати батька мотузкою. Вона подзвонила до брата, щоб приїхав. Бабуся тримала батька за ноги, чоловік допомагав звязати. Коли були працівники поліції, то не бачила, щоб вони розмовляли з кимось по телефону. Їй невідомо, щоб ОСОБА_14 надавала допомогу батькові по цьому конфлікту і що проти чоловіка була кримінальна справа. Знає, що батько та чоловік простили один одного.

При цьому суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_45 щодо відсутності у потерпілих слідів тілесних ушкоджень після конфлікту з обвинуваченим 12.05.2018 р., та показання свідка ОСОБА_39 про те, що обвинувачений не наносив ударів потерпілим, оскільки вказані свідки є близькими родичами обвинуваченого і заінтересовані в уникненні обвинуваченого кримінальної відповідальності, і крім того, такі показання спростовуються показаннями потерпілих та інших свідків, письмовими доказами.

Крім показань потерпілих та свідків, вина ОСОБА_3 підтверджується наступними документами кримінального провадження та висновками експертів.

- Витягами з ЄРДР, відповідно до яких 13.05.2018 р. зареєстровано кримінальні провадження за правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України №0000406 за заявою ОСОБА_5 щодо нанесення їй ОСОБА_3 12.05.2018 р. близько 18 год. в ході раптово виниклої словесної суперечки декількох ударів, якими спричинено тілесні ушкодження, та №0000407 за заявою ОСОБА_6 щодо нанесення йому ОСОБА_3 12.05.2018 р. близько 18 год. в ході раптово виниклої словесної суперечки декількох ударів, якими спричинено тілесні ушкодження (а.с.1-4).

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого 12.05.2018 р. прийнято усну заяву від ОСОБА_5 про те, що 12.05.2018 р. близько 18 год. в с.Великий Кучурів ОСОБА_3 в ході словесної суперечки наніс декілька ударів заявниці, чим спричинив тілесні ушкодження (а.с.21).

- Висновком експерта №120-Е від 30.05.2018 р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці: в правій лобній ділянці голови, в середній третині правого передпліччя по внутрішній поверхні, в середній третині правого плеча по передній поверхні, у верхньому лівому квадраті лівої молочної залози, в середній третині лівого передпліччя по внутрішній поверхні; садно в лобній ділянці справа на межі волосяної частини голови. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як одноразової травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, не виключено внаслідок нанесення ударів кулаками рук і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню є малоймовірним (а.с.47-48).

- Копією листа непрацездатності серії АГЩ №557681, виданого КМУ Міська поліклініка №1, відповідно до якого ОСОБА_5 перебувала на амбулаторному лікуванні з 16.05.2018 р. по 24.05.2018 р. в звязку з невиробничою травмою (а.с.54).

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.2018 р. за участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого потерпіла за допомогою статиста показала як ОСОБА_3 наніс їй удари своєю правою рукою в область голови та шиї, а лівою рукою в область грудної клітки та ряд ударів кулаками по тілу (а.с.65-66).

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.05.2018 р., відповідно до якого прийнято усну заяву від ОСОБА_6 про те, що 12.05.2018 р. близько 18 год. ОСОБА_3 в ході словесної суперечки наніс заявнику декілька ударів, чим спричинив тілесні ушкодження (а.с.100).

- Висновком експерта №119-Е від 30.05.2018 р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці: в правій параорбітальній ділянці з переходом на нижню повіку правого ока, а також на ділянку вилицевої кістки, у лівій параорбітальній ділянці, в проекції грудинного відростка правої ключиці, на рівні 4,5 ребер справа по середньо-ключичній лінії, на рівні 4,5 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, по передньо-підпаховій лінії справа на рівні 7 ребра; садна: в середній третині правого передпліччя по задній поверхні, в проекції лівого ліктьового суглобу на розгинальній поверхні, в середній третині лівого передпліччя по задній поверхні. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як восьмиразової травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, не виключено внаслідок нанесення ударів кулаками рук та ногами і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню є малоймовірним (а.с.114-115).

- Копією листа непрацездатності серії АГЩ №557682, виданого КМУ Міська поліклініка №1, відповідно до якого ОСОБА_6 перебував на амбулаторному лікуванні з 16.05.2018 р. по 25.05.2018 р. в звязку з невиробничою травмою (а.с.123).

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.2018 р. за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого потерпілий за допомогою статиста показав як ОСОБА_3 в ході конфлікту штовхнув руками і потерпілий впав на землю обличчям до низу, та як правою рукою ОСОБА_3 наніс удари по обличчю в район очей та ряд ударів кулаками по тілу (а.с.130-131).

Незважаючи на те, що додані до протоколів слідчих експериментів за участю потерпілих фототаблиці не містять інформації щодо відтворюваних обставин, що не дає суду можливості проаналізувати зображене на ілюстраціях, суд не вважає дані протоколи недопустимими доказами з цих підстав, так як вони складені відповідно до вимог ст.104 КПК України, містять відомості про відтворювані дії, а згідно ч.2 ст.240 КПК України фотографування, про здійснення якого зазначено в протоколах, не є обов`язковою умовою проведення слідчого експерименту.

Разом з тим, суд вважає недопустимим доказом сторони обвинувачення копії протоколу огляду місця події від 12.05.2018 р., що на а.с.22-25 та 101-104, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про походження даних копій та про дії чи рішення органу досудового розслідування, які стали підставою для прийняття копій протоколу до даного кримінального провадження. Крім того, в зазначених копіях протоколу не вказано відомостей про заяву чи повідомлення про подію, на підставі якої проводився огляд, натомість вказано з дозволу ОСОБА_3 . Наведене свідчить про недопустимість копій протоколів огляду місця події від 12.05.2018 р. як доказів.

Також суд вважає недопустимим доказом протокол слідчого експерименту від 18.08.2018 р. проведеного за участю ОСОБА_6 як свідка (а.с.84-90), оскільки з фототаблиць, долучених до протоколів слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 як потерпілої (а.с.67-77) та як свідка (а.с.142-151) вбачається присутність ОСОБА_6 , який мав безпосередню можливість чути і бачити пояснення ОСОБА_5 .

Аналогічно суд розцінює протокол слідчого експерименту від 18.08.2018 р. за участю ОСОБА_5 як свідка (а.с.142-151), оскільки з фототаблиць, долучених до протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 як свідка (а.с.86-90) та як потерпілого (а.с.132-135) вбачається присутність ОСОБА_5 , яка бачила і чула пояснення ОСОБА_6 , що робить вказаний протокол недопустимим доказом.

Також суд не надає оцінки фотографіям, що на а.с.26-28 та 105-107, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про походження даних фотографій та про дії чи рішення органу досудового розслідування, які стали підставою для їх прийняття до даного кримінального провадження, відсутні відомості на предмет того, коли та ким була проведена фотофіксація, а зафіксовані фактичні дані стосуються саме подій 12.05.2018 р.

Незважаючи на неприйняття вищезазначених матеріалів як доказів, суд вважає, що протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , висновки судово-медичних експертиз потерпілих, є належними і допустимими доказами на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України і не погоджується з доводами сторони захисту щодо невідповідності матеріалів справи дійсним обставинам, виходячи з наступного.

Посилання сторони захисту на те, що постанови про призначення прокурора та повідомлення про призначення прокурора (а.с.15-17) не могли бути виготовлені 13.05.2018 р., так як це була неділя - вихідний день, не впливають на законність цих процесуальних рішень, так як їх винесення у день, що є вихідним не суперечить вимогам ч.1 ст.37 КПК України, відповідно до яких прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Також, на думку суду, недоліки постанови про створення слідчої групи, що на а.с.7, не впливають на допустимість вищезазначених доказів, які здобуті в результаті слідчих дій, проведених до дати прийняття вказаної постанови.

Сторона захисту вказує на недоліки постанови прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 14.09.2018 р., в якій зазначено про правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000406, в той час як 13.09.2018 р. була винесена постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.398 КК України в зазначеному провадженні.

Суд, виходячи з того, що відомості в ЄРДР були внесені по кожній заяві потерпілих, а подальша перекваліфікація кримінального правопорушення в одному з проваджень та об`єднання кримінальних проваджень підтверджувалися внесенням відповідних відомостей в ЄРДР, що підтверджується витягом від 20.09.2018 р. (а.с.1-2), вважає, що дана постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування не несе самостійних правових наслідків, а відповідно її недоліки не є істотними порушеннями КПК України. Крім того, наявність рішення про об`єднання кримінальних проваджень підтверджується та обізнаність із ним сторони захисту на стадії досудового розслідування підтверджується клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_46 адресованим прокурору від 28.09.2018 р. (т.4 а.с.114).

Посилання сторони захисту на інші недоліки під час складання процесуальних документів в ході досудового розслідування, про які зазначали як в ході дослідження доказів, так і в заяві про закриття кримінальної справи, суд не вважає такими, що впливають на допустимість зібраних доказів та є істотними порушеннями КПК України, які б мали наслідком неприйняття їх до уваги та виправдання особи обвинуваченого з цих підстав.

Таким чином, суд вважає, що показання потерпілих, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_21 , ОСОБА_47 , висновки судово-медичних експертиз потерпілих, письмові документи такі як: протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення, протоколи слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , листи непрацездатності потерпілих, в своїй сукупності доводять умисне нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 ударів потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , внаслідок яких заподіяно легкі тілесні ушкодження потерпілим.

За наведених обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України.

При цьому суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не наносив умисно удари потерпілим, а тілесні ушкодження в останніх виникли внаслідок зіштовхання між ними, а у ОСОБА_5 також від співударяння з ОСОБА_21 , можливого удару відром в лобну частину голови, а у ОСОБА_6 також від падіння. Такі показання спростовуються висновками експерта, де чітко вказано механізм їх спричинення внаслідок травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, не виключено внаслідок нанесення ударів кулаками рук, а їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню є малоймовірним. Крім того, на зіштовхування потерпілих з іншими учасниками подій, не вказували в своїх показаннях свідки та самі потерпілі.

Належність та допустимість висновків експерта щодо тілесних ушкоджень у потерпілих стороною захисту не заперечується.

Посилання сторони захисту на суперечності в первісних та додаткових показаннях потерпілих, внаслідок чого вважають їх неправдивими та неспроможними, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, так як деякі протиріччя і неточності в показаннях потерпілих не є суттєвими і не стосуються обставин нанесення тілесних ушкоджень, які є предметом обвинувачення.

Надані стороною захисту матеріали з кримінального провадження №0000405 від 13.05.2018 р. суд не може брати до уваги, так як вони не залучалися в законний спосіб в дане кримінальне провадження і не можуть бути доказом невинуватості. Та обставина, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є потерпілим внаслідок отримання тілесних ушкоджень при обставинах, де дата, час та місце співпадають з тими, які зазначені в кримінальному провадженні що розглядається даним судом, не виключає того, що і він спричинив умисні легкі тілесні ушкодження.

Суд вважає, що наданий обвинуваченим відеозапис подій 12.05.2018 р., який здійснювався ним на власний мобільний телефон, не містить доказів його невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, оскільки після того, як в ході словесної суперечки телефон був вибитий з руки обвинуваченого потерпілою відеозапис перервався, а окремі його фрагменти подальших подій не відтворюють реальних обставин, дають підґрунтя для різних суб`єктивних припущень, а також не виключають монтування, з огляду на те, що коректування відеозапису підтверджено самим обвинуваченим, який створив ще декілька файлів відеозапису з часовим та звуковим монтажем.

При цьому суд приймає до уваги зафіксовані відеозаписом обставини словесної суперечки між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до моменту вибивання потерпілою мобільного телефона з руки обвинуваченого, так як потерпілі в судовому засіданні підтвердили дійсність цих обставин.

До зміни обвинувачення в суді прокурором ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.398 КК України, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_3 12 травня 2018 року близько 18-30 год., перебуваючи біля житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , під час спілкування з ОСОБА_5 , яка є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №270 від 28.12.2004 р. та на підставі договору на представництво та надання правової допомоги від 01.03.2017 р. представляє інтереси клієнта ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є адвокатом, з метою помсти їй як представнику ОСОБА_9 , на грунті виниклих до неї неприязних відносин, повязаних із виконанням професійних обовязків, попередньо висловивши їй претензії щодо захисту (представництва) ОСОБА_9 та вимоги щодо подальшої відмови представника від захисту клієнта ОСОБА_9 , передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень представнику у звязку з діяльністю, повязаною з наданням правової допомоги та відмови захисника (представника) від подальшого захисту (представництва) ОСОБА_9 , наніс ряд ударів в область голови та тіла ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців в правій лобній ділянці голови, в середній третині правого передпліччя по внутрішній поверхні, в середній третині правого плеча по передній поверхні, у верхньому лівому квадраті лівої молочної залози, в середній третині лівого передпліччя по внутрішній поверхні; садно в лобній ділянці справа на межі волосяної частини голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №120-Е від 30.05.2018 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.398 КК України як умисне заподіяння захиснику чи представнику особи легких тілесних ушкоджень у звязку з діяльністю, повязаною з наданням правової допомоги.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вказаному діянні сторона обвинувачення надала наступні письмові докази:

- заяву ОСОБА_5 про злочин в порядку ст.214 КПК України від 19.07.2018 р., де зазначає про вчинення щодо неї ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.2 ст.398 КК України (а.с.32-34).

- копію договору на представництво та надання правової допомоги від 01.03.2017 р., укладеного між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , відповідно до якого адвокат здійснює представництво інтересів клієнта та надання правової допомоги зокрема в державних, громадських, господарських та будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, а також в усіх судових органах України, здійснювати захист прав у кримінальному провадженні відповідно до норм КПК України зі всіма правами захисника та представника, здійснювати представництво та захист інтересів та надання правової допомоги у справах про адміністративні правопорушення. Чинність договору з моменту його підписання сторонами та діє на невизначений термін. Договір підписаний адвокатом ОСОБА_5 та клієнтом ОСОБА_9 (а.с.39-40).

- акт наданих послуг від 11.02.2017 р., що є додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2017 р. , з якого вбачається, що адвокатом ОСОБА_5 надано послуги ОСОБА_9 щодо складання позовної заяви про розірвання шлюбу (а.с.41).

- акт наданих послуг від 12.04.2017 р., що є додатком до договору про надання правової допомоги від 01.03.2017 р. , з якого вбачається, що адвокатом ОСОБА_5 надано ОСОБА_9 07.04.2017 р. в телефонному режимі консультацію щодо надання пояснень працівникам поліції, які прибули на виклик за місцем проживання останнього (а.с.42).

- акт наданих послуг від 16.04.2018 р., що є додатком №3 до договору про надання правової допомоги від 01.03.2017 р. , з якого вбачається, що адвокатом ОСОБА_5 надано ОСОБА_9 10.04.2018 р. в телефонному режимі консультацію щодо надання пояснень працівникам поліції (а.с.43).

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до якого ОСОБА_5 має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Чернівецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.12.2004 р., відомості про адвоката ОСОБА_5 з Єдиного Реєстру Адвокатів України, копію посвідчення адвоката України, виданого 28.12.2004 р. на імя ОСОБА_5 (а.с.51-53).

- копію матеріалів кримінального провадження №0000373 від 07.04.2017 р. внесеного в ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України на підставі заяви ОСОБА_9 щодо його побиття ОСОБА_3 , яке постановою слідчого від 10.06.2017 р. було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, і в якому ОСОБА_5 була представником потерпілого ОСОБА_9 (а.с.165-181).

В обгрунтування необхідності зміни обвинувачення з ч.2 ст.398 КК України на ч.1 ст.125 КК України прокурор зазначив, що під час судового розгляду не представилось можливим підтвердити наявність в обвинуваченого ОСОБА_3 мотиву на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій як захиснику чи представнику в зв`язку із наданням ОСОБА_9 правової допомоги, а також обізнаність ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 є адвокатом та надала правову допомогу ОСОБА_9 .

Після виконання судом вимог ч.3 ст.337 КПК України потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву від 19.08.2021 р., за змістом якої не погоджується із зміненим обвинуваченням, проти якого заперечує, вважаючи необґрунтованим та юридично деформованим щодо подій 12.05.2018 р., підтримує первісний обвинувальний акт, викладені в якому обставини, вважає, підтверджуються її показаннями як потерпілої, показаннями свідка ОСОБА_21 , яка в суді повідомила, що ОСОБА_3 знав, що ОСОБА_5 адвокат, показаннями свідка ОСОБА_9 , який вказав, що отримував від неї правову допомогу, коли поліцейські приїхали на виклик, а ОСОБА_27 був поряд і чув це, а також показаннями самого обвинуваченого та свідка ОСОБА_39 , яка є дружиною останнього, про те, що під час конфлікту потерпіла сказала, що зібрала пакет документів та затаскає їх по судах, а крім того, договором про надання правової допомоги та актами виконаних робіт.

Об`єктивна сторона злочину за ч.2 ст.398 КК України полягає в заподіянні легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень захиснику чи представнику особи у зв`язку із діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги як під час, так і після здійснення такої діяльності.

Суб`єктивна сторона злочину за ч.2 ст.398 КК України характеризується прямим умислом, обов`язковою ознакою якого є усвідомлення винним соціального статусу потерпілого та зв`язок дій винного з діяльністю захисника чи представника особи, пов`язаною з наданням правової допомоги. Юридична наука виділяє лише два мотиви вчинення злочину: бажання припинити певні дії захисника чи представника особи або помста за їх діяльність.

Відповідно до показань потерпілих, свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_3 знав, що ОСОБА_5 є адвокатом. Однак свідки не підтвердили про обізнаність ОСОБА_3 , що ОСОБА_5 надає правову допомогу ОСОБА_9 , а потерпілі вказували на обізнаність ОСОБА_3 щодо цього, однак не навели беззаперечних даних на підтвердження такої обізнаності. Не містять матеріали справи доказів, що ОСОБА_3 було відомо про наявність між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 укладеного договору на правову допомогу та надання останньому адвокатом ОСОБА_5 правової допомоги у справах, що зазначені в актах наданих послуг, копії яких містяться в матеріалах справи. Дані справи не мали для ОСОБА_3 наслідків у виді цивільної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Стосовно кримінального провадження №0000373 в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 не було відомо про нього до 12.05.2018 р., у вказаному провадженні з ним не проводили будь-які слідчі дії, а його закриття органом досудового розслідування відбулося внаслідок відмови ОСОБА_9 від підтримання обвинувачення.

Таким чином, сама по собі обізнаність обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 є адвокатом, без доведення тієї обставини, що ОСОБА_3 безсумнівно знав про надання ОСОБА_5 правової допомоги ОСОБА_9 у певних справах, виключає наявність прямого умислу в обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій з метою помсти за надану правову допомогу ОСОБА_9 , про яку було зазначено в первісному обвинуваченні.

В ході судового розгляду встановлено, що станом на 12.05.2018 р. не здійснювалися провадження в судових справах, кримінальних провадженнях чи справах про адміністративні правопорушення за участі ОСОБА_6 , якому б ОСОБА_5 надавала правову допомогу, та ОСОБА_3 чи його родичів.

Також встановлено, що 12 травня 2018 року близько 18-30 год., біля житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 знаходилася не у звязку з наданням правової допомоги ОСОБА_9 , тобто не будучи спеціальним субєктом, а в приватних справах внаслідок родинних стосунків з ОСОБА_21 .

З відеозапису, наданого обвинуваченим, стосовно обставин подій 12.05.2018 р., які не заперечувалися потерпілими, вбачається, що суперечка, яка відбувалася між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не стосувалася професійної діяльної останньої, а причиною подальшого конфлікту була реакція потерпілої на те, що ОСОБА_3 її знімає на мобільний телефон без надання нею згоди.

Таким чином, суд знаходить не підтвердженою й таку обставину первісного обвинувачення, як наявність в обвинуваченого ОСОБА_3 умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 у звязку з діяльністю, повязаною з наданням правової допомоги та відмови захисника (представника) від подальшого захисту (представництва) ОСОБА_9 , оскільки ніяких дій, повязаних з правовою допомогою останньому, які б бажав припинити обвинувачений, адвокатом ОСОБА_5 на час подій 12.05.2018 р. не здійснювалося.

Відповідно до ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених обставин, суд вважає недоведеною наявність складу злочину за ч.2 ст.398 КК України в діях ОСОБА_3 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України належить до категорії кримінальних проступків.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітніх дітей. Згідно досудової доповіді на обвинуваченого за результатами оцінки вчинення повторного правопорушення ризик такого вчинення є середній; виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася з цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що їй як адвокату ОСОБА_3 заподіяні легкі тілесні ушкодження з вимогою відмови від захисту клієнта, які потягли за собою короткочасний розлад здоровя, що підтверджується листом непрацездатності. На придбання ліків за призначенням нею витрачено 246 грн. Також нею затрачено на придбання бензину для автомобіля на поїздку до Сторожинецького відділу поліції для проведення 14.06.2018 р. слідчих дій 250,04 грн. Крім цього, протиправними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка полягала в душевних та фізичних стражданнях через факти вчинення стосовно неї як адвоката злочину, відчутті болю від тілесних ушкоджень, дискомфорту свого зовнішнього вигляду, втрати працездатності і неможливості здійснювати професійну діяльність через синці на обличчі та голові та видимі тілесні ушкодження. Її душевні страждання повязані також і з душевними переживаннями батьків похилого віку, двох доньок, які були налякані даною подією, отримали психоемоційний стрес. Через наявні тілесні ушкодження не мала можливості прогулянок з молодшою донькою 2010 року народження, відводити та забирати її з школи. Від отриманих тілесних ушкоджень вона не могла працювати, мала поганий сон, постійне головокружіння, поганий психоемоційний стан. Від отриманих травм в неї виникло порушення сприйняття інформації, що негативно впливало на прийняття рішень у справах її клієнтів, на деякий час вона втратила можливість надання правової допомоги, що негативно позначилося на її діловій репутації. Вона не могла працювати, і відповідно отримувати кошти на утримання сімї. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.398 КК України вона як адвокат витратила чимало зусиль на відновлення впевненості в собі, її важко було переосмислити той факт, що її заставляли відмовитися від надання правової допомоги клієнту. Просила стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 496 грн. та моральну шкоду в сумі 20 тис.грн.

Потерпілий ОСОБА_6 звернулася з цивільним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що йому ОСОБА_3 заподіяні легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоровя, що підтверджується листом непрацездатності. На придбання ліків за призначенням ним витрачено 325,69 грн. Також ним затрачено 799,73 грн. на придбання бензину для автомобіля на поїздки до Сторожинецького відділу поліції для проведення слідчих дій 17.05.2018 р., 19.07.2018 р., 18.08.2018 р., 27.09.2018 р.. Крім цього, протиправними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода через фізичний біль, порушення нормального способу життя та життєвих звязків, переживання фізичних незручностей, та психологічного дискомфорту, порушення сну, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Він зазнав душевних страждань через переживання матері похилого віку, страх малолітньої доньки від його вигляду і болю. Він не міг працювати, і відповідно отримувати кошти на утримання сімї. Просив стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 1125,42 грн. та моральну шкоду в сумі 15 тис.грн.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними.

Суд вважає вимоги цивільних позивачів про відшкодування майнової шкоди обгрунтованими, а розмір збитків доведеним відповідними розрахунково-касовими документами, медичними документами.

Вирішуючи цивільні позови в частині вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна та у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Аналізуючи вказану норму закону, суд знаходить, що беззаперечно потерпілим було спричинено моральну шкоду внаслідок протиправних дій та нанесення їм тілесних ушкоджень обвинуваченим.
При цьому суд керується вимогами ч.3-4 статті 23 ЦК України, згідно яких моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Цивільний позивач ОСОБА_5 обгрунтовує свої моральні страждання переважно вчиненням щодо неї саме як адвоката протиправних дій, однак в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 злочину за ч.2 ст.398 КК України. Разом з тим, доводи позивачки про неможливість здійснювати професійну діяльність через наявність видимих тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона зазнала душевних страждань, суд вважає підставними. Суд знаходить обгрунтованими доводи про душевні страждання через порушення нормальних життєвих звязків, обмеження у можливості повноцінного догляду і виховання за малолітньою донькою, яка внаслідок свого віку потребувала постійного батьківського супроводу в громадських місцях, неможливість здійснення професійної діяльності, яка є джерелом доходів для утримання сімї.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди цивільного позивача ОСОБА_6 суд вважає не доведеними обставини щодо душевних страждань внаслідок того, що через тілесні ушкодження не міг працювати і отримувати заробіток для утримання сімї, так як не зазначено відомостей про місце роботи чи вид трудової діяльності з підтвердженням доказами.

Зважаючи на встановлені обставини перенесених душевних страждань потерпілих, виходячи з ступеня вини обвинуваченого, з вравхуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що у відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути 7 тис.грн. на користь ОСОБА_6 та 15 тис.грн. на користь ОСОБА_5 , які на думку суду можуть бути належними і достатніми розмірами відшкодування нанесеної їм моральної шкоди
Керуючись ст.ст. 368-370, 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_48 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 180 годин.

ОСОБА_48 визнати невинуватим за обвинуваченням по ч.2 ст.398 КК України та виправдати за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України в звязку із закінченням строків давності.

Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування майнової шкоди 496 грн. та моральної шкоди 15000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування майнової шкоди 1125,42 грн. та моральної шкоди 7000 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ