Справа №592/854/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/169/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2022 року про застосування запобіжного захоху у виді домашнього арешту відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Путивль, Сумської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2022 року у задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши з 22:00 год. до 07:00 год. ранку наступного дня залишати житло за місцем мешкання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Суми), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу визначено до 24:00 год 23 березня 2022 року.

Контроль за організацією виконання ухвали покладено на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 .

Рішення слідчого судді було вмотивоване тим, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якої передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, існує ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілого, знищення ним будь-яких із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, однак підозрюваний має молодий вік, постійне місце проживання, зважаючи на його процесуальну поведінку під час проведення досудового розслідування, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.01.2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги прокурор ОСОБА_6 мотивує тим, прокурорм було наведо достатньо підстав щодо наявності ризиків, пеедбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 на цей час підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, дає підстави вважати, що останній може переховуватися з метою уникнення від покарання. Окрім цього, ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, сталих соціальних чи родинних зв`язків, не перебуває в офіційному шлюбі;

- знищення знаряддя скоєння злочину, що має значення у кримінальному провадженні. Зважаючи не те, що знаряддя злочину, а саме дерев`яний предмет схожий на биту, на цей час не знайдено, ОСОБА_7 може вживати заходів для знищення вказаного об`єкту;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моралі, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може продовжити свої злочинні дії щодо потерпілого та свідків;

- незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні. ОСОБА_7 відомі свідки у кримінальному провадженні, зокрема особи, що були присутні підчас вчинення кримінального правопорушення, а тому останній перебуваючи на волі може здійснити незаконний вплив з метою зміни показів.

- перешкоджати кримінальну провадженню іншим чином.

Зазначає, що прокурором було наведено доводи, що свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, оскільки:

- запобіжний захід особисте зобов`язання не може бути застосовано ОСОБА_7 , так як його особистість не заслуговує на довіру і підстав вважати що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки в слідства не має;

- запобіжний захід особиста порука не може бути застосовано ОСОБА_7 , так як відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну поведінку підозрюваного;

- запобіжний захід застава не може бути застосовано ОСОБА_7 , так як останній ніде не працює;

- запобіжний захід домашній арешт не може бути застосовано ОСОБА_7 , так як його особистість не заслуговує на довіру. Крім того, останній за місцем свого мешкання зможе вчиняти вплив на потерпілого та свідків. Таким чином, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту імовірно неминуче призведене до продовження підозрюваним своєї протиправної діяльновсті.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу слідчого судді законною, обгрунтованою та просили залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні слідчого відділу Сумського Руп ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження №0000228 від 16 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням даного кримінального провадження встановлено, що 15.02.2021 приблизно о 13:00 год., більш точний час встановити не вдалося, у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у приміщенні їдальні, що знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 , в ході спілкування виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту який відбувався між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до них приєдналися, раніше невідомі ОСОБА_10 особи ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та невстановлена в ході досудового слідства особа, які також вступили в словесний конфлікт з ОСОБА_10 та в ході словесного конфлікту з яким останні проявляли особисту зухвалість, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття. Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи зухвало, ОСОБА_7 тримаючи в руках заздалегідь заготовлений дерев`яний предмет, який зовні схожий на биту, перебуваючи в групі з ОСОБА_13 та невстановленою в ході досудового слідства особою наніс ним удар по голові потерпілому ОСОБА_10 в результаті якого, останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Після чого, ОСОБА_7 , діючи в групі з ОСОБА_13 та невстановленою в ході досудового слідства особою, почали одночасно наносити чисельні удари руками та ногами в область голови та верхньої частини тулуба ОСОБА_10 , чим завдали останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

30.12.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та допитано з даного приводу в якості підозрюваного.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що підозрюваний вчинив умисний тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а тому вважає, що підозрюваний знаходячись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, зібрані і надані слідчим матеріали досудового розслідування, дають підстави вважати, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів.

Крім того слідчий суддя дійшов до висновку, що кримінальне правопорушення вчинене за попередньою змовою декількох осіб та супроводжувалося готуванням знаряддя, а саме бити. За вчинення зазначеного злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі до семи років. Слідство триває і підлягають встановленню інші свідки, які ще не відомі слідству. Зазначене вказує на те, що існують ризики того, що підозрюваний побоюючись покарання може чинити перешкоди провадженню іншим чином або ухилитися від слідства.

Щодо існування інших ризиків, про який зазначав слідчий у клопотанні, то колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді про його недоведеність, з врахуванням того, що прокурором в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, щодо наявності підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

При цьому, відмовляючи у задоволені клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було вірно враховано і відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Як вбачається з матеріалів клопотання, дії, які містять ознаки складу злочину, що інкримінується ОСОБА_7 , були вчинені 15.02.2021 року. Протягом тривалого проміжку часу, в період проведення досудового розслідування, спроб ОСОБА_7 ухилитися від слідства не вбачалося, останній сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, з`являвся за вимогою до органу досудового розслідування, приймав участь у проведенні слідчих дій.

Тобто, беручи до уваги наявні матеріали кримінального провадження та зважаючи на процесуальну поведінку підозрюваного з часу вчинення кримінального правопорушення (15.02.2021 року) до моменту повідомлення про підозру (30.12.2021 року), суд приходить до висновку, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не був підтверджений жодними належними доводами.

Саме з врахуванням усіх вищезазначених обставин, слідчий суддя і дійшов до висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, що забезпечить дотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та суду, з чим також погоджується і колегія суддів, і підстав для сумніву щодо правильності такого висновку не вбачає.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовується змістом оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що у рішенні слідчий суддя не надав належну оцінку всім ризикам зазначеним стороною обвинувачення у клопотанні.

Крім того, на спростування доводів апеляційної скарги прокурора, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення та навів підстави для такого висновку, з врахуванням доводів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, що також вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги прокурора, проте, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, то на думку колегії суддів вказані обставини є лише припущеннями.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки в повному обсязі не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 5 січня 2022 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту заборонивши з 22:00 год. до 07:00 год. ранку наступного дня залишати житло за місцем мешкання з покладенням обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4