Справа № 638/1640/21
Провадження № 1-кп/638/670/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2022 року м. Харків
Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003925 від 31.03.2020 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працює, малолітніх дітей на утриманні не має, фактично мешкає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий: 19.04.2007 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ст. 70 до позбавлення волі строком на 5 років, ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки; 12.03.2009 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, 15.12.2021 року Дергачівський районним судом Харківської області за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:

15.12.2020 року в період часу з 12 год 00 хв до 14 год 00 хв., знаходячись за адресою: м. Харків, пров. О. Яроша, 13, ОСОБА_4 , побачив припаркований автомобіль марки «Мерседес Віто», державний номерний знак НОМЕР_1 . В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, поєднане з проникненням до сховища, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до пасажирських дверей вищевказаного автомобіля та розбивши скло, проник до його салону. Після чого таємно викрав з заднього пасажирського сидіння чорну шкіряну сумку із особистими речами, а саме : банківські картки банку «ПриватБанк», дисконтні картки супермаркетів «Клас» та «Рост», дисконтні картки супермаркетів «Клас» та «Рост», дисконтну картку АЗС «ВОГ», дисконтну картку «Фішка», зв`язку ключів від квартири, грошові кошти у розмірі 500 грн (купюрами по 100 грн.), блокнот коричневого кольору із нотатками, талон до водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , які належать ОСОБА_5 , вартість яких зі слів потерпілого становить 1500 грн.

Після чого ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, реалізувавши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичних обставин правопорушення, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища (крадіжка).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , передбачена ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 18.12.2021 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Пленум Верховного Суду України в Постанові № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за ч. 3 ст. 1865 КК України, для виправлення обвинуваченого достатнім та необхідним буде призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищезазначені данні щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. За зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі.

Встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 15.12.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у вигляді двох років і шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1,2,3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Як вбачається із вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 15.12.2021 року, ОСОБА_4 вчиняв кримінальні правопорушення-злочини у такі періоди часу: 22.11.2018, 08.11.2019, 15.04.2020 року, а тому, з урахуванням наведеного, суд призначає покарання на підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, зокрема того, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, офіційно не працевлаштований, на шлях виправлення не став, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції його від суспільства і йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, адже саме таке покарання обвинуваченому буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог статті 128 КПК України, потерпілим ОСОБА_5 подано цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 10000 грн.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим цивільного позову у заявленому потерпілим розмірі, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2021 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, суд вважає за необхідне рахувати строк відбування покарання з 18.12.2021 року.

Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, за період з 18.12.2021 року по день набрання вироком законної сили.

Судові витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 15.12.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 31.08.2021 року.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2020 року (справа №638/17517/20, провадження №1-кс/2903/20) на вилучене 16.12.2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон «Bravis СІ82» ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Leagoo» ІМЕІ 1,2 : НОМЕР_3 , НОМЕР_3 із сім-картою «Лайф» всередині.

Речові докази мобільний телефон «Bravis СІ82» ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Leagoo» ІМЕІ 1,2 : НОМЕР_3 , НОМЕР_3 із сім-картою «Лайф» всередині, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, повернути власнику.

Речові докази пару чорних печаток; зелена куртка «Колінз», які знаходяться на відповідальному зберіганні у ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, вважати повернутими власнику ОСОБА_4 .

Речові докази талон серії: НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; картка «Фішка» № НОМЕР_5 ; картка Вог Прайд, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .

Речові докази металевий предмет із намотаною на нього ізолентою; два металевих предмета, із загостреними кінцями, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя