Справа № 206/5711/21
Провадження № 1-в/206/343/21
УХВАЛА

23 грудня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника заявника

лікаря-психіатра ОСОБА_5

особи, стосовно якої

розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в режимі відеоконференції письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про продовження примусових заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2021 року представник заявника ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , до якої ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2019 року були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор просила задовольнити заяву.

Представник третьої особи, лікар-психіатр ОСОБА_5 просив задовольнити заяву, пояснив, що ОСОБА_6 страждає на шизофренію та знаходиться у лікарні тільки з 12 червня 2021 року, оскільки тривалий час перебувала у розшуку, а ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2019 року не виконувалась. Під час перебування ОСОБА_6 у лікарні її стан покращився, поведінка частково впорядкувалась, проте спостерігається зниження настрою, а критика до вчиненого правопорушення лише часткова. Просив задовольнити заяву.

Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, проте зазначила, що все ж бажає поїхати додому до дітей.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом (а. с. 5-6).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року відносно ОСОБА_6 продовжено застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом (а. с. 7).
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2021 року відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом (а. с. 8-9).
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом (а. с. 10-12).
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів № 223 від 13 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 вказано, що за час перебування в стаціонарі у психічному стані ОСОБА_6 намітилась позитивна динаміка: редукувалася психотична симптоматика та прояви абстинентного синдрому в наслідок вживання наркотичних речовин, поведінка більшу частину часу носить впорядкований характер, емоційні прояви стали більш впорядкованими, покращилися адаптаційні здібності. В той же час емоційно залишається невиразною, одноманітною, часто тривожною, дратівливою, відмічаються періодичні зниження настрою з плаксивістю, мало місце загострення основного захворювання з тривогою, страхами, безсонням, повідомляла, що бачила «померлих людей». Критичне ставлення до свого психічного стану сформоване частково. Розуміння карності та протиправності скоєного правопорушення виключно формальне, декларативне. Навички соціально-адаптованої поведінки в процесі формування, контроль поведінки недостатній. Вважають за доцільне продовжити проведення примусових заходів медичного характеру з метою подальшої стабілізації психічного стану.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити письмову заяву представника КП «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 , та продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст. ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Головуючий суддя: ОСОБА_1