Провадження № 11-сс/4820/46/22
Справа № 686/13/22 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» та Кам`янець Подільським міськрайонним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2022 року за № 0000001, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 січня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина України, українця, не одруженого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 березня 2022 року включно, без можливості внесення застави.

Строк дії ухвали до 02 березня 2022 року включно.

Як убачається із клопотання слідчого, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 03 січня 2022 року близько 14 год., перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочав словесну суперечку із своїми синами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Під час суперечки в ОСОБА_7 , який був обурений словами та поведінкою своїх синів, раптово виник умисел на протиправне заподіяння смерті двом особам, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_7 , взяв із столу ніж та будучи обізнаним про підвищені травматичні властивості ножа, усвідомлюючи, що ним можна заподіяти смерть іншим людям, утримуючи ніж у руці, з метою умисного вбивства останніх, умисно, цілеспрямовано із прикладанням сили, наніс спочатку удари лезом ножа в ділянку спини ОСОБА_10 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням правої легені, гемопневмотораксу, від яких останній помер на місці події.
У подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел на умисне вбивство свого сина ОСОБА_9 , одразу умисно наніс декілька ударів лезом ножа в спину останнього, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран на спині, правій руці, посттравматичного шоку. Однак, свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки ОСОБА_9 втік та йому була надана медична допомога.
03.01.2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 04.01.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України.
Непогоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт.
Ухвалу вважає незаконною, оскільки слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу, не повністю врахував усі обставини справи.

Зокрема, не враховано незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , які є особливо тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, або довічне позбавлення волі. Перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, які визначається високим ступенем небезпечності для суспільства та за які законом передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на до 15 років, або довічне позбавлення волі.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності, в тому числі незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 та відсутність судимостей, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя не врахував наявність ряду захворювань у ОСОБА_7 , є безпідставними, оскільки вказана обставина була врахована під час постановлення рішення. Разом з тим, така не є беззаперечною підставою для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки обставини справи враховуються в сукупності.

Крім того, відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 20 вересня 2000 року № 192, обов`язок по забезпеченню медичним обслуговуванням осіб, які утримуються під вартою, покладається на адміністрацію місця попереднього ув`язнення.

Згідно з п. 2.5 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Відповідно до п. 2.7 зазначеного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Враховуючи вищевказані норми законів, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах слідчих ізоляторів.

Отже, ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою, не позбавлений можливості у будь-який час звернутися до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 січня 2022 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 березня 2022 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4