Провадження № 1-кс/752/6266/21
У Х В А Л А

27 серпня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 17.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 липня 2021 року до слідчого судді Голосіївський районний суд м. Києва надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 17.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 17.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що колишній начальник медичної служби військової частини ОСОБА_5 з метою особистого збагачення вступив у злочинну змову з головою Броварської міжрайонної медико соціальної експертної комісії ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 організували злочинну схему протиправного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди в сумі від 4000 до 5000 доларів США від колишніх військовослужбовців, учасників антитерористичної операції (далі АТО) та операції об`єднаних сил (далі ООС) за організацію проходження процедури встановлення групи інвалідності, швидкого та безперешкодного отримання необхідної медичної документації, висновків військової лікарсько-консультаційної комісії, а також отримання неправомірної вигоди в сумі 1500-2500 доларів США за проходження військово-лікарської комісії та звільнення з лав Збройної Сил України (далі - ЗСУ) за станом здоров`я.
До злочинної схеми останні залучили співвиконавців, а саме начальника загально-терапевтичної клініки Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який працює водієм ОСОБА_5 .
Слідством встановлено, що ОСОБА_9 з березня 2014 року по серпень 2017 року проходив військову службу в ЗСУ, у тому числі перебував в зоні проведення АТО; у серпні 2017 року був звільнений з військової служби у зв`язку зі станом здоров`я, а саме через наслідки поранення.
У вересні 2017 року ОСОБА_9 подав документи до МСЕК №1 м. Києва з метою отримання групи інвалідності, адже висновки ВЛК містили дані про те, що він отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини та внаслідок зазначеної травми втратив 25 % своєї працездатності. За результатами розгляду його документів, МСЕК №1 м. Києва 25.09.2017 видала довідку про не призначення інвалідності, визначивши при цьому ступінь втрати професійної працездатності 25% по постанові Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 із зазначенням причини захворювання, травми, пов`язані із захистом Батьківщини.
У зв`язку із тим, що стан здоров`я ОСОБА_9 не покращувався, у 2018 році він був госпіталізований до міської клінічної лікарні №6, де пройшов обстеження та лікування. Згідно виписки Київської міської лікарні №6 ОСОБА_9 було підтверджено попередній діагноз, встановлений за результатами проведеного ВЛК у 2017 році.
У 2018 році ОСОБА_9 повторно звернувся до МСЕК з метою встановлення групи інвалідності, однак йому знову було відмовлено.
У січні 2021 року під час спілкування з військовослужбовцями, з якими ОСОБА_9 проходив службу та які також мали аналогічні поранення і отримали групу інвалідності, ОСОБА_9 запропонували звернутися до лікаря, який зможе йому в цьому допомогти, а саме до ОСОБА_5 .
09.03.2021 ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_5 , розповів про ситуацію, яка склалася, після чого ОСОБА_5 призначив йому зустріч.
10.03.2021 відбулася зустріч з ОСОБА_5 , на яку останній приїхав автомобілем марки Mercedes державний номерний знак НОМЕР_1 . Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_5 дослідив медичні документи ОСОБА_9 , поцікавився чому ОСОБА_9 досі не отримав третю групу інвалідності та зазначив, що йому необхідно для отримання другої групи доопрацювати деякі документи. Ознайомившись з паспортом ОСОБА_9 , ОСОБА_5 вказав останньому на необхідність його заміни на ID паспорт, адже у паспорті старого зразка містилася відмітка із Київською реєстрацією, яка не підходить для Київського обласного МСЕК. При спілкуванні ОСОБА_5 зазначив, що питання отримання групи інвалідності він буде вирішувати з головою Броварського міжрайонного МСЕК, а документи, які необхідні для МСЕК, потрібно буде подавати через начальника клініки військового госпіталю ОСОБА_10 . ОСОБА_5 повідомив, що за отримання необхідної документації та висновку МСЕК про надання ОСОБА_9 другої групи інвалідності, він має надати йому грошові кошти у розмірі 4000 доларів США і чим швидше він зробить ID паспорт, тим швидше протягом 3 днів отримає інвалідність другої групи.
Наприкінці квітня 2021 року ОСОБА_9 з ЦНАПу забрав готовий ID паспорт, про що у телефонній розмові повідомив ОСОБА_5 . Останній у свою чергу зазначив, що наближаються травневі свята і він буде за межами Києва, однак запевнив, що не потрібно хвилюватися, адже він швидко вирішить питання про призначення йому групи інвалідності через Броварське міжрайонне МСЕК.
20.05.2021 ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_5 , під час зустрічі ОСОБА_5 знову передивився документи ОСОБА_9 та вказав, що з ними все добре і оформлення інвалідності відбудеться без проблем, при умові, що кошти у розмірі 3000 доларів США він передасть якнайшвидше нібито для «Шефа», а решту 1000 доларів США він має передати в день засідання МСЕК.
ОСОБА_9 , вказавши ОСОБА_5 на те, що на даний час він такої суми не має, а є лише 2500 доларів США, останній наполіг, щоб ці кошти він передав на наступний день, а решту у розмірі 500 доларів США підвіз пізніше.
У зв`язку з тим, що 21.05.2021 по ініціативі ОСОБА_5 зустріч не відбулася, зустріч була перенесена на 08.06.2021 в раніше домовленому місці на Дарницькій площі, а саме в салоні автомобіля марки Mercedes державний номерний знак НОМЕР_1 він передав ОСОБА_5 кошти у розмірі 2500 доларів США, які йому були вручені у присутності понятих в рамках кримінального провадження. ОСОБА_5 кошти поклав до кишені штанів у які був одягнений та зазначив, що оформлення групи інвалідності буде тривати близько місяця до 15 липня 2021 року.
22.07.2021 після вимагання та отримання від ОСОБА_9 другої частини неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були затримані в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину.
23.07.2021 ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході проведення в порядку ст. 208 КПК України затримання ОСОБА_8 та особистого обшуку 22.07.2021 у останнього вилучено наступні речі: банківська картка Ощадбанк № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_11 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_8 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 ; купюра номіналом 100 дол США ML 57358261B; дві купюри номіналом 500 грн. та дві купюри 200 грн.
23.07.2021 постановою слідчого вказані вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000179 від 17.03.2021.
Підставою арешту майна слідчий вказує наявність ризику того, що вилучені речі можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищені, перетворені, відчуженні.
Метою арешту майна слідчий зазначає забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий посилаючись на те, що вилучені під час обшуку речі, як самостійно, так і в сукупності з іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановленню осіб, причетних до його вчинення, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 22.07.2021 в ході проведення в порядку ст. 208 КПК України затримання ОСОБА_8 та особистого обшуку підозрюваного.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Від представника володільця майна адвоката ОСОБА_12 надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутність та відсутність ОСОБА_8 .
Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників кримінального провадження, оскільки згідно положень ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши додані слідчим до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що слідчими Першого слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється розслідування кримінального провадження №0000179 від 17.03.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 22.07.2021 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та проведено особистий обшук останнього, в ході якого вилучено наступні речі: банківська картка Ощадбанк № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_11 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_8 ; банківська картка Приватбанк № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 ; купюра номіналом 100 дол США ML 57358261B; дві купюри номіналом 500 грн. та дві купюри 200 грн.
Постановою слідчого від 23.07.2021 зазначені вище вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_8 речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
У клопотанні ставиться питання накладення арешту на речі, які було вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_8 , з метою збереження речових доказів.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучені під час обшуку речі, містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, тобто такі речі відповідають ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і мають значення речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт із забороною власнику володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у можливості реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Таким чином, накладення арешту на вищезазначені вилучені під час обшуку речі відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно може бути використане як докази під час судового розгляду для встановлення факту або обставин у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя враховує те, що вилучені речі могли використовуватися для здійснення неправомірної діяльності, містять чи можуть містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, та відсутні відомості про те, що накладення арешту на ці речі буде мати негативні наслідки, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000179 від 17.03.2021 задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 22.07.2021 в ході проведення в порядку ст. 208 КПК України затримання ОСОБА_8 та його особистого обшуку, із забороною користування та розпорядженням таким майном, а саме на:
1.Банківську картку Ощадбанк № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_11 ;
2.Банківську картку Приватбанк № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ;
3.Банківську картку Приватбанк № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 ;
4.Банківську картку Приватбанк № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_8 ;
5.Банківську картку Приватбанк № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 ;
6.Купюрю номіналом 100 дол США ML 57358261B;
7.Дві купюри номіналом 500 грн. та дві купюри 200 грн.
Майно, на яке накладено арешт, залишити на зберіганні в органі досудового розслідування Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Києві.
Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1