"08" листопада 2021 р.
Окрема думка судді
Так, згідно з п.3 ч.4 ст.291 КПК України обов`язковим додатком до обвинувального акта є розписка саме підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1цього Кодексу ).
Норма ст.291 КПК України є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику.
Отже, з наведеного слідує, що надання копії обвинувального акта підозрюваному це процесуальна дія, яка надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від безпідставного обвинувачення.
Відсутність даних про вчинення вищевказаної процесуальної дії свідчить про невиконання органом досудового розслідування вимог закону щодо офіційного доведення особі, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення про зміст висунутого обвинувачення.
Звертаю увагу на те, що термін обвинувачення визначається Європейським судом як офіційне повідомлення особи про наявність припущення про те, що дана особа скоїла кримінальне правопорушення.
Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру, визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».
Європейський суд з прав людини (справа «Абрамян проти Росії») вказує на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та вказує як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи.
Зокрема, саме з моменту доведення деталей вчинення злочину до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (справа «Камінські проти Австрії»).
Також, слід врахувати, що положення п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.
У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (справа «Пелісьє та Сассі проти Франції», справа «Матточіа проти Італії»).
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що до матеріалів обвинувального акту не додано розписки з відміткою про вручення підозрюваному копії обвинувального акту.
Відповідно до п.3 ч.3ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті і цей перелік є вичерпним.
Згідно із п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Відповідно до приписів ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
Обвинувальний акт, який містить недоліки та суперечності, суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції встановив, що до матеріалів обвинувального акту не додано розписки з відміткою про вручення підозрюваному копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а тому дійшов до висновку, що всупереч вимогам ст.293 КПК України останньому не було вручено копію обвинувального акта, з яким прокурор звернувся до суду.
Повністю погоджуюсь із висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, оскільки під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не було встановлено обставин, які суперечили вищевказаному висновку та доводили його безпідставність.
Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, з огляду на порушення положень ст. 293 КПК України, які є імперативними, мають вказівку категоричного характеру та є обов`язковими для виконання, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.
Вважаю, що передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо забезпечення розгляду кримінального провадження дозволяють органам досудового розслідування виконати покладені на них обов`язки щодо вручення підозрюваному обвинувального висновку у встановленому законом порядку та забезпечити його право бути ознайомленим зі змістом висунутого обвинувачення.
Звертаю увагу, що при вирішанні питання про проведення кримінального провадження за процедурою «in absentia», необхідно враховувати, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ відсутність даних про належне повідомлення підозрюваного про пред`явлене обвинувачення та відмову від права бути присутнім при розгляді справи, визнаються істотними порушеннями вимог щодо справедливого кримінального судочинства.
Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду ОСОБА_2