Справа № 639/7650/21
Провадження №1-в/639/555/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України захисника ОСОБА_4 поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клайпеда Литва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30 грудня 2004 року апеляційним судом Харківської області за ч.1 ст. 396, ст. 198 КК України до 3 років позбавлення волі; 23 березня 2007 року Чугуївським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 315 КК України до 4 років позбавлення волі; засудженого: 12 березня 2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за п.6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що являється його власністю,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася з вищевказаним клопотанням адвокат ОСОБА_4 .
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали вимоги клопотання та просили їх задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та дослідивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Як встановлено із матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2012 року за п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2013 року зазначений вирок суду був скасований і справа була направлена до суду першої інстанції для нового розгляду.
Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 березня 2014 року ОСОБА_5 був засуджений за п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що являється його власністю.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 травня 2014 року зазначений вирок був залишений без змін.
Тобто, вирок набрав законної сили 29 травня 2014 року.
19 червня 2014 року прибув для відбуття покарання до Олексіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області №25, звідки вибув 11 вересня 2014 року до Темнівської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області №100, де перебував до 17 вересня 2015 року.
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03 вересня 2015 року ОСОБА_5 був етапований з Олексіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області №25 до Харківського слідчого ізолятора №27 Управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області для ознайомлення з матеріалами справи.
17 вересня 2015 року ОСОБА_5 на підставі зазначеної ухвали суду прибув до Харківської установи виконання покарання (№27), де перебував до 04 лютого 2016 року.
Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_5 на рішення судів була прийнята до провадження суду і ОСОБА_5 , було етаповано з Харківської установи виконання покарань (№27) до слідчого ізолятора міста Києва для участі в судовому засіданні Вищого спеціалізованого суду України для розгляду його касаційної скарги.
05 квітня 2016 року ОСОБА_5 прибув до слідчого ізолятора міста Києва.
26 квітня 2016 року ОСОБА_5 повернутий до Темнівської виправної колонії (№100).
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 серпня 2016 року ОСОБА_5 було етаповано до Харківської установи виконання покарань (№27) для ознайомлення з матеріалами справи, куди він прибув 06 серпня 2016 року і перебував до 10 лютого 2017 року.
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2017 року ОСОБА_5 було етаповано до Харківської установи виконання покарань (№27) для розгляду його заяви про перегляд вироку Комінтернівського районного суду міста Харкова від 12 березня 2014 року за нововиявленими обставинами.
24 лютого 2017 року ОСОБА_5 на підставі зазначеної ухвали суду прибув до Харківської установи виконання покарань (№27).
28 серпня 2017 року засуджений повернутий до Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100».
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року засуджений етапований з Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» у зв"язку з розглядом апеляційної скарги засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року.
15 грудня 2019 року засуджений прибув до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
16 квітня 2020 року засуджений повернутий до Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100».
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 04.12.2020 року ОСОБА_5 переведено з Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» у зв*язку з розглядом заяви останнього про перегляд вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.03.2014 року за нововиявленими обставинами.
18 грудня 2020 року засуджений прибув до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та перебуває в даній установі по теперішній час.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 березня 2014 року, строк попереднього ув`язнення з 08 вересня 2012 року по 29 травня 2014 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. В зарахуванні в строк відбування покарання періодів з 03 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року, з 05 квітня 2016 року по 26 квітня 2016 року та з 06 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року, відповідно до Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року ОСОБА_5 відмовлено. Ухвала набрала законної сили 13 лютого 2019 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2020 року ОСОБА_5 в зарахуванні в строк відбування покарання періодів з 03 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року, з 05 квітня 2016 року по 26 квітня 2016 року, з 06 серпня 2016 року по 22 серпня 2017 року, з 16 грудня 2019 року по 16 квітня 2020 року відповідно до Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.09.2021 року дана ухвала залишена без змін.
При вирішенні клопотання суд враховує, що 24.12.2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 №3352-XII, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Враховуючи викладене, клопотання адвоката ОСОБА_4 про зарахування засудженому ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк покарання задоволенню не підлягає, оскільки останньому весь строк попереднього ув`язнення вже було зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Інший строк перебування засудженого ОСОБА_5 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» після набрання вироком законної сили, тобто після 29.05.2014 року, не є попереднім ув`язненням, оскільки попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 поданого в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 03.09.2015 по 24.02.2016, з 05.04.2016 по 26.04.2016, з 06.08.2016 по 10.02.2017 року, з 15.02.2017 року по 22.08.2017 року, з 16.12.2019 по 16.04.2020 року, з 16.12.2020 року по 15.12.2021 року до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 15.12.2021 року о 16 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1