Справа № 308/5475/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/465/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30 вересня 2021 року задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азейбарджан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Азейбарджан, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у межах строку досудового розслідування, а саме - до 27.11.2021.

З матеріалів клопотання убачається, що 24 вересня 2021 року слідчий звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 07 грудня 2021 року. Відповідно до клопотання, починаючи з грудня 2020 року до початку березня 2021 року, мешканець АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, неодноразово пред`являв незаконні, протиправні вимоги громадянину України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 (надалі потерпілому), про передачу йому 1000 доларів США та 1200 Євро, в якості боргу за отриманий потерпілим від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_3 , аванс за виготовлення кухонної стінки, при цьому погрожуючи фізичною розправою потерпілому та його близьким родичам, та вказані погрози потерпілим були сприйняті як реальні і такі, що можуть бути здійснені щодо нього, чим спричинив потерпілому психічне страждання. Досудовим розслідуванням також встановлено, що упродовж тривалого часу потерпілий є керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Картушвал», яке займається виробництвом кухонних та інших видів меблів. У листопаді 2019 року, потерпілому надійшов заказ на виготовлення кухні в с. Плаюц, Рахівського району, Закарпатської області. Виїхавши на місце ОСОБА_8 , зробив заміри і між ним та ОСОБА_9 був укладений та підписаний договір підряду на загальну суму 4200 доларів США, і потерпілий отримав від замовника аванс у сумі 1200 Євро та 1000 доларів США. Згідно з умовами договору підряду, кухня повинна була бути виготовлена до червня 2020 року. Однак, потерпілий виконати умови договору вчасно не зміг з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з пандемією «COVID-19» та введенням карантинних обмежень не зміг своєчасно завезти сировину через кордон для виготовлення меблів і про вказані обставини повідомив замовника. Проте, наприкінці грудня 2020 року, невстановлені досудовим розслідуванням особи звернулися до ОСОБА_6 з питання про сприяння у поверненні коштів, сплачених ОСОБА_9 потерпілому в якості авансу за виготовлення кухонної стінки. Після цього, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел незаконного збагачення, шляхом протиправного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , за надуманим приводом, в якості відшкодування боргу, які потерпілий отримав у якості авансу від замовника ОСОБА_9 .. 22.01.2021 року ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел зателефонував потерпілому й почав вимагати від нього повернення грошових коштів ОСОБА_9 , при цьому погрожуючи фізичною розправою йому та членам його сім`ї, тим самим спричинив потерпілому психічні страждання. Слідчий у клопотанні вказує і на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що підозра ОСОБА_6 підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення громадянина ОСОБА_8 , протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 11.02.2021, протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.03.2021, висновком експерта № 21 від 20.04.2021, та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 07.06.2021, ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру. 09.06.2021, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду, щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого визначено до 05.08.2021, а 29.07.2021 слідчим суддею цього ж суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 06.09.2021 включно. 02.09.2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого встановлено до 05.10.2021, включно. У клопотанні слідчий також вказує на те, що підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування чи/та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. У клопотанні також вказується на те, що завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо внаслідок складності провадження, оскільки кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, а у даному кримінальному провадженні необхідно виконати наступні процесуальні дії : встановити та допитати як свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , отримати інформації щодо перетину цими особами державного кордону України, долучити до матеріалів кримінального провадження ухвали про надання дозволу на проведення НСРД ; додатково допитати про обставини вчинення кримінального правопорушення підозрюваного; провести інші необхідні слідчі та процесуальні дії, потреба у проведенні яких виникне у ході досудового розслідування, виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290-291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Тому, на підставі вищенаведеного, слідчий суддя вважав, що встановлені ризики не зменшились і не відпали, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 07.12.2021.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , що повідомлена ОСОБА_6 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. В ухвалі також вказується на те, що 09.06.2021, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду, щодо підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого визначено до 05.08.2021 ; 29.07.2021 слідчим суддею цього ж суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 06.09.2021 включно, а 02.09.2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею цього ж суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого встановлено до 05.10.2021, включно. На думку слідчого судді, встановлені судовими рішеннями ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування чи/та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення не відпали, не зменшились, будь-яких даних про їх зменшення чи відсутність, для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено. Так, слідчий суддя вважав, доведеним те, що існує реальна загроза, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків злочину, знищення чи приховування речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, цивільну дружину, на утриманні неповнолітня дитина. В ухвалі слідчий суддя також вказує на те, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного, насильницького злочину, відбував покарання у місцях позбавлення волі тривалий строк, негативно характеризується за місцем попереднього відбування покарання, на даний час у провадженні суду перебуває кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 обвинувачується також у вчиненні умисного, насильницького злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і в той же час, вчиняє інше кримінальне правопорушення. Окрім цього, слідчий суддя врахував, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30.09.2021 року строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, до 07.12.2021. В ухвалі слідчий суддя також обґрунтованими визнав доводи клопотання про те, що завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо внаслідок складності провадження, оскільки кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, що у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні процесуальні дії: встановити та допитати як свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , отримати інформацію щодо перетину цими особами державного кордону України, долучити до матеріалів кримінального провадження ухвали про надання дозволу на проведення НСРД; додатково допитати про обставини вчинення кримінального правопорушення підозрюваного; провести інші необхідні слідчі та процесуальні дії, потреба у проведенні яких виникне у ході досудового розслідування, виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290-291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. З огляду на наведене, слідчий суддя вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 27.11.2021.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала є необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу на підтвердження обґрунтованої підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не доведено належним чином неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. На думку апелянта, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 189 КК України кваліфіковані невірно. В обґрунтування цього зазначає, що за наявності доведення обставин, які викладені у клопотанні, є підстави для висновку, що описані дії підозрюваного ОСОБА_6 можуть містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 КК України. При цьому, адвокат ОСОБА_5 вважає, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 цей злочин скоєно за попередньою змовою групою осіб, про що вказується у повідомленні про підозру. Окрім того, апелянт стверджує, що посилання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні про те, що існують ніби - то ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у тому числі побоювання прокурора, що ОСОБА_6 є громадянином Азербайджанської Республіки, відтак є вірогідність його втечі з країни з метою уникнення кримінальної відповідальності, жодним чином не підтвердилися. При цьому, на думку апелянта, підозрюваним ОСОБА_6 забезпечується виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, тому підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на момент розгляду клопотання слідчого, немає. Адвокат ОСОБА_5 звертає увагу на наявність у підзахисного міцних соціальних зв`язків, родини та місця проживання. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло (за адресою: АДРЕСА_1 ) у період з 24 год 00 хв по 06 год 00 хв із покладенням на нього процесуальних обов`язків : прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися з потерпілим, свідками, експертом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, підозрюваний та адвокат повідомлені належним чином; враховується і той факт, що адвокатом ОСОБА_5 направлено до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при цьому прокурором ОСОБА_14 також подано до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та на змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що під час розгляду клопотання про продовження стоку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 участь у його розгляді брали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисники адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_15 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Правильним є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення громадянина ОСОБА_8 ; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до матеріалів клопотання, на підставі яких 07.06.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Погоджуючись з указаним висновком, - колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На переконання колегії суддів, обґрунтованим та правильним є висновок слідчого судді про існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років), та відомостями про особу підозрюваного ( ОСОБА_6 , будучи працездатним ніде не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного, насильницького злочину проти життя та здоров`я особи, відбував покарання у місцях позбавлення волі тривалий строк, негативно характеризується за місцем попереднього відбування покарання), повністю підтверджують наявність ризиків, вказаних у клопотанні та висновок слідчого судді і в цій частині.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав правильну оцінку тому факту, що у провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисного, насильницького злочину, і в той же час, скоює інше, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 189 КК України ), що є обґрунтованою підставою для висновку, що ОСОБА_6 схильний до вчинення умисних, насильницьких злочинів і, перебуваючи на волі, може скоїти інше кримінальне правопорушення.

При цьому колегія суддів вважає, що слідчим суддею правильно враховано й надано об`єктивну правову оцінку тому факту, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи громадянином іноземної держави та маючи належні документи, які дають йому право легально перебувати на території Азербайджанської Республіки, може покинути територію України, що у свою чергу створює ризик переховування підозрюваного від слідства та суду.

Ухвалою слідчого судді та змістом журналу судового засідання також підтверджується, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищезазначені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Доводи апелянта про відсутність підстав вважати підозру ОСОБА_6 . О обґрунтованою, на переконання апеляційного суду є безпідставними. Твердження у цій частині є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки стороною захисту не надано жодних переконливих аргументів, які би ставили під сумнів доведеність обґрунтованої підозри. Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованості підозри наданими доказами.

Твердження сторони захисту про «штучність» кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 189 КК України, - на переконання колегії суддів, не можна вважати слушними, адже свого підтвердження вони не знайшли. Відхиляючи вищевказані доводи, апеляційний суд звертає увагу на те, що на цьому етапі провадження докази з точки зору допустимості не підлягають до оцінки, що органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає у тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваній особі.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , а твердження сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 , будучи громадянином Азербайджанської Республіки може покинути територію України, є нічим іншим як припущенням, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище та у свою чергу жодним чином не спростовують вказаного висновку слідчого судді.

Апеляційний суд відхиляє у тому числі доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, що унеможливлює його втечу з країни, а також те, що відповідно до Указу Президента України від 21.05.2021 ОСОБА_6 підлягає примусовому видворенню за межі території України, однак стороною захисту направлено численні звернення про призупинення видворення ОСОБА_6 до закінчення судового розгляду кримінального провадження, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність у підозрюваного наміру покидати територію України. Ці доводи, на переконання колегії суддів, жодним чином не впливають на висновки слідчого судді та не слугують підставою для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Тому, враховуючи вищенаведене, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно та необґрунтовано взяв до уваги доводи прокурора про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України.

На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

Апеляційний суд вважає, що продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи судове рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки кримінальне правопорушення було поєднано з погрозою застосування насильства.

На підставі вищевказаного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею, з урахуванням ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30.09.2021, якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 27.01.2021, до шести місяців, тобто до 07.12.2021, обґрунтовано, із урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 27.11.2021.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Мицик в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , у межах строку досудового розслідування, а саме - до 27.11.2021, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: