Справа № 185/2294/21
Провадження № 1-кп/185/376/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2021 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в т.ч., останній раз:
- 20 серпня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком один рік шість місяців;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 має родинні стосунки з потерпілою ОСОБА_6 , яка, свого часу, була опікуном обвинуваченого та доводиться йому рідною сестрою.
Остання, разом із своєю сім`єю, окремо від обвинуваченого, проживала за адресою: АДРЕСА_2 .
Родинні стосунки між вказаними особами склалися таким чином, що притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності в минулому, підозра у вчиненні ним мілких побутових крадіжок обумовлювало той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 не мав вільного доступу до житла потерпілої під час її відсутності в житловому будинку, але він мав вільний доступ до подвір`я вказаного домоволодіння та господарських споруд, в тому числі й до приміщення літнього душу, навіть і у той час, коли потерпіла була відсутня вдома.
30.01.2021 року, приблизно о 19.20год., потрапивши на територію домоволодіння АДРЕСА_2 шляхом відчинення хвіртки, маючи на меті вчинення таємної крадіжки чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на вказані території , зайшов до приміщення літнього душу, яке розташоване окремо від житлового будинку, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав дитячий електромобіль марки «Geoby» модель « LW-898Q-L219», чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3891грн.
З викраденим дитячим електромобілем ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, та розпорядився ним на власний розсуд відвіз до ломбарду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, та дав показання про те, що взимку 2021 року він із сестрою мав добрі відносини. Вона дозволяла йому перебувати на території домоволодіння її сім`ї за її відсутності вдома, а також раніше повідомляла йому, що подарує йому належний її сім`ї дитячий електромобіль, коли в нього народиться дитина. 30.01.2021 року він зайшов до двору, де живе сестра. У дворі домоволодіння нікого не було. Він пройшов до приміщення літнього душу, звідки забрав дитячий електромобіль, який відвіз на таксі до ломбарду. В ломбарді зазначену річ в нього не прийняли, а тому він вказаний автомобіль залишив в якості гарантії оплати за проїзд в таксі водію, який підвозив його до ломбарду.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємної крадіжки чужого майна, що вчинена повторно підтверджується наступним доказами.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року, підтверджує той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 має не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість за вчинення тотожного корисливого злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду показала суду, що має родинні стосунки з обвинуваченим. Свого часу вона була опікуном обвинуваченого та доводиться йому рідною сестрою.

Разом із своєю сім`єю, окремо від обвинуваченого, вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Родинні стосунки між нею та обвинуваченим склалися таким чином, що притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності в минулому, підозра у вчиненні ним мілких побутових крадіжок обумовлювало той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 не мав вільного доступу до житла її сім`ї під час її відсутності житловому будинку. Разом з тим, він мав вільний доступ до подвір`я вказаного домоволодіння та господарських споруд, в тому числі й до приміщення літнього душу, навіть і у той час, коли вона була відсутня вдома.

Взимку 2021 року вона помітила, що з приміщення літнього душу, що розташований на території домоволодіння, де вона проживає, зник дитячий електромобіль. Пізніше з`ясувалося, що вказаний електромобіль взяв обвинувачений, але дозвіл на це вона йому не давала. Наразі працівники поліції повернули їм даний електромобіль.

Свідок ОСОБА_7 також підтвердив, що на кошти родини вони придбали дитячий електромобіль, який зберігався в приміщенні літнього душу. Взимку 2021 року він повернувся додому із заробітків та з`ясував, що вказаний електромобіль зник. Вони з потерпілою стали підозрювати у крадіжці обвинуваченого, оскільки останній характеризується не з кращої сторони, та бували випадки, коли після його перебування на території їх житлового будинку зникали де які речі. Після звернення до правоохоронних органів працівники поліції повідомили, що крадіжку електромобіля вчинив ОСОБА_4 , який перевозив викрадену річ до ломбарду та залишив її водію таксі.

Протоколом огляду території домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 від 31.01.2021 року встановлена відсутність дитячого електромобілю в приміщенні літнього душу.

Водій таксі ОСОБА_8 під час проведення впізнання особи за фотознімками, відповідно до протоколу від 20.02.2021 року, за зовнішніми ознаками обличчя впізнав на фото № 3 обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, яка залишила йому під заставу за надані 30.01.2021 року послуги таксі дитячий електромобіль.

Під час проведення протоколу огляду предмету від 20.02.2021 року потерпіла ОСОБА_6 на відеозапису з камери спостереження впізнала обвинуваченого ОСОБА_9 , який в день вчинення злочину у вечірній час з предметом в руках схожим на сані виходив з території її домоволодіння.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого від 16.03.2021 року останнім було відтворено перебіг обставин вчинення ним крадіжки дитячого електромобілю з приміщення літнього душу, розташованого на території домоволодіння за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта від 19.02.2021 року № 582/21 вартість дитячого електромобіля марки «Geoby» модель « LW-898Q-L219» становить 3891грн.

Аналізуючи показання обвинуваченого, співставляючи їх з обвинуваченням що інкримінується ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідають дійсним обставинам справи та є суперечливими.

Вказана позиція обвинуваченого про свою невинуватість у таємному викраденні чужого майна спростовується показаннями потерпілої, свідка, письмовими та відое- доказами.

Зазначені докази є належними, достатніми, достовірними та допустимими, та такими, що беззаперечно підтверджують той факт, що маючи дозвіл на перебування на території домоволодіння рідної сестри потерпілої ОСОБА_6 , а також до господарських споруд, що не є житлом, обвинувачений таємно, з корисливих мотивів викрав з приміщення літнього душу дитячий електромобіль, вартістю 3891 грн.

Сукупність наведених доказів вини обвинуваченого, їх системність та узгодженість, дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинене повторно.

За обставин, наведених вище, та враховуючи наполегливі твердження потерпілої ОСОБА_6 про те, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча і не мав вільного доступу до житла потерпілої під час її відсутності в житловому будинку, але він мав вільний доступ до подвір`я вказаного домоволодіння та господарських споруд, в тому числі й до приміщення літнього душу, навіть і у той час, коли потерпіла була відсутня вдома, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України запропонована прокурором, щодо вчинення обвинуваченим вказаних злочинних дій за умов проникнення у інше приміщення, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду провадження.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий, втретє за останній рік притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, має стійку злочинну направленість своєї поведінки.

Пом`якшувальні та обтяжливі обставини у справі відсутні.

Кримінальне минуле, ставлення обвинуваченого до вчиненого, власна оцінка злочинних дій свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого та стійку злочинну направленість його поведінки, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції зазначеної статті.

Крім того, враховуючи, що злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України було вчинено ОСОБА_4 до постановлення останнього за часом, попереднього вироку суду від 20 серпня 2021 року, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

Оскільки вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , покарання за яким входить до остаточного покарання, що призначається судом у відповідності до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначене самостійне виконання вироку суду відносно ОСОБА_4 від 26 січня 2021 року, пропозицію прокурора, щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ще й за правилами, передбаченими ст.71,72 КК України суд вважає безпідставною.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів, та судових витрат у справі необхідно вирішити за правилами ст.100 та ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, зазначеним покаранням у виді позбавлення волі, строком два роки шість місяців, повністю поглинути покарання у виді позбавлення волі, строком один рік шість місяців, що було призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2021 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, строком два роки шість місяців.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити не змінним.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з 26 березня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави підтверджені документально процесуальні витрати на залучення експерта у справі у сумі 300 грн.

Речові докази:

- ді-ві-ді диски до протоколу слідчого експерименту від 16.03.2021 року та з відеозаписом з камери спостереження від 30.01.2021 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- дитячий електромобіль марки «Geoby» модель « LW-898Q-L219» залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1