Провадження № 1-кс/752/8618/21
У Х В А Л А

20 жовтня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувшив приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліціїу м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратри міста Києва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № №0001788, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2021року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України - про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
встановив:
До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратри міста Києв ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0001788, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2021року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України - про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Подане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УПГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001788, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України.
22.07.2021 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2021року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 06 години 00 хвилин 19.09.2021 року.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме по 22.10.2021року.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.10.2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001788 від 21.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України, на п`ять місяців, тобто до 22.12.2021 включно.
Слідчий в поданому клопотанні зазначав, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою спливає 22.10.2021 року, однак закінчити досудове розслідування у вказаний строк не виявляється можливим в зв`язку з тим, що необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій необхідних для завершення досудового розслідування.
Також слідчий зазначав, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В зв`язку із зазначеним слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 22.12.2021 року.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав зазначених у ньому та просив слідчого суддю про задоволення клопотання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому заперечував проти задоволення клопотання. Посилався, що органом досудового розслідування не вчиняються дії щодо розслідування даного злочину, на даний час причина смерті не встановлена, в зв"язку з чим його підзахисний безпідставно перебуває під вартою. Пояснив, що ризики зазначені в клопотанні відсутні, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, яке відповідає його реєстрації, в зв"язку з чим просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав пояснення захисника.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001788, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2021року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.07.2021, приблизно о 06 год. 00 хв., маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_7 , 1974 р.н., який виник у нього у зв`язку з особистими неприязними відносинами між ними, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , зайшов до кімнати в якій на дивані відпочивала його мама. Після чого, умисно, протиправно, з метою доведення свого злочинного умислу, у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 сів зверху на потерпілу, яка в цей час лежала на ліжку обличчям доверху та реалізуючи умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті, пальцями долонь своїх обох рук обхопив шию ОСОБА_7 та застосовуючи фізичну силу почав стискати пальці долонь обох своїх рук, чим обмежив доступ повітря до легень останньої, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що до кімнати зайшов мешканець даної квартири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помітивши противні дії ОСОБА_5 , відтягнув ОСОБА_5 від потерпілої, яка не подавала вже ознак життя та шляхом проведення непрямого масажу серця привів до свідомості ОСОБА_7 .
У вчиненні даного правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, а саме:
-протокол огляду місця події від 21.07.2021.

-протокол огляду місця події (трупа) від 21.07.2021.

-протокол проведення обшуку від 21.7.2021.

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.07.2021.

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.07.2021.

-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 22.07.2021.

-протокол огляду предмету від 22.07.2021.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.
Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді від 19.09.2021р. ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують на даний час, а саме:
- переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
- незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні та загроза їхньому життю.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, відповідно до статті 12 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжкого (ч. 1 ст. 115 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_7 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Крім того, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.
Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує доводи прокурора з приводу того, що досудове розслідування завершити до закінчення дії попередньої ухваливід 19.09.2021р. неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: отримати висновок судово-медичної експертизи щодо причин смерті ОСОБА_7 , яка на даний час проводиться у Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи; отримати висновок судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації, яка на даний час проводиться у Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи, у відділі експертизи генетичної ідентифікації, для остаточного та беззаперечного доведення вини ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особистість підозрюваного ОСОБА_10 , його майновий та сімейний стан (не одружений), відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_10 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, який відноситься до категорії тяжких злочинів, характер вчиненого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному строк тримання під вартою в межах досудового розслідування до 22.12.2021р., який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель потерпілої, тому, слідчий суддя, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 202, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні мал олітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 діб, по 18.12.2021 року до 06 год. 00 хв.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Голосіївську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1