Справа № 202/5865/21
Провадження № 1-кс/202/5750/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

4 листопада 2021 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000797 від 23.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся в рамках кримінального провадження № 0000797 від 23.05.2019 року з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_6 ), а саме: аркуш паперу з чорновими записами, флеш-накопичувач Loghitech, банківську картку "ПриватБанк" НОМЕР_1 , утримувач до сім-картки НОМЕР_2 .

Заборонити власникам та користувачам розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000797 від 23.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, а саме за фактом розповсюдження зображень порнографічного характеру за попередньою змовою групою осіб.

У рамках цього кримінального провадження 01.11.2021 року був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_6 ), під час якого вилучено вищевказані речі, які визнані речовими доказами.

З метою збереження речових доказів та запобігання знищенню, приховуванню, перетворенню речових доказів, забезпечення можливої спеціальної конфіскації, виникла необхідність в арешті вилученого майна.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Власник або володілець майна в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000797 від 23.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.10.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 - в житлі за адресою: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_6 ), з метою відшукання та вилучення системних блоків до персональних комп`ютерів з електронними накопичувачами інформації, ноутбуків, мобільних телефонів, електронних накопичувачів інформації (флеш носії, жорсткі диски, оптичні диски), які містять інформацію порнографічного характеру чи іншу інформацію, яка має відношення до кримінального провадження, сексуальних іграшок, фалоімітаторів, освітлювальних приладів, засобів контрацепції та інтимної гігієни, предметів, на яких зображена символіка спеціалізованих сайтів, призначених для розповсюдження зображень, відеофайлів порнографічного характеру, а також веб-камер, банківських карток, виписок з банківських рахунків, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, предметів, речей і документів, в яких зафіксовані відомості щодо протиправної діяльності, пов`язаної з виготовленням та розповсюдженням зображень порнографічного характеру в режимі онлайн на спеціалізованих сайтах у всесвітній мережі «Інтернет».
Як вбачається з матеріалів клопотання, в даному кримінальному провадженні 01.11.2021 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено речі, визнані в подальшому постановою слідчого речовими доказами, а саме: аркуш паперу з чорновими записами, флеш-накопичувач, банківську картку, утримувач до сім-картки.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).
Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що речі, вилучені 01.11.2021 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на які слідчий просить накласти арешт, а саме: аркуш паперу з чорновими записами, флеш-накопичувач, банківську картку, утримувач до сім-картки, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які, в свою чергу, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення речових доказів.

При цьому існує загроза приховування, знищення, перетворення вищевказаних речей, оскільки ОСОБА_5 є особою, заінтересованою у результатах цього кримінального провадження, так як перевіряється на причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

Таким чином, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку речі.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту відповідає потребам досудового розслідування, оскільки на вилучення мобільних телефонів, носіїв інформації, документів, в яких зафіксовані відомості щодо протиправної діяльності, пов`язаної з виготовленням та розповсюдженням зображень порнографічного характеру, надавався дозвіл слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту не матиме тяжких наслідків, оскільки арешт носить тимчасовий характер і не пов`язаний із суттєвим обмеженням права власності.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 1 листопада 2021 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_6 ), а саме: аркуш паперу з чорновими записами, флеш-накопичувач «Loghitech», банківську картку "ПриватБанк" НОМЕР_1 , утримувач до сім картки НОМЕР_2 , шляхом заборони користування та розпорядження даним майном.
Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1