"30" вересня 2021 р. Справа № 363/4010/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0001101, розпочатому 18.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,

встановив:

у клопотанні слідчий, погодивши з прокурором, порушують питання про примусове відбирання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з необхідністю отримання зразків для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.
Слідчий подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
З матеріалів клопотання встановлено, що 18.09.2021 року в період з 02 год. до 02 год. 45 хв. ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння і керуючи автомобілем «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Вишгород по вул. Шолуденка біля пам`ятника «Ліквідаторів аварії ЧАЕС», після зупинки його автомобіля, погрожував поліцейським вогнепальною зброєю, потім утікав від них на автомобілі, на ЖК «4 Карати», в м. Вишгород по вул. Ватутіна, 110 збив шлагбаум, коли на вул. Шолуденка, 18А у м. Вишгороді з вогнепальної зброї здійснив не менше 8 (восьми) пострілів в напряму службових автомобілів працівників поліції та був затриманий спільно з працівниками патрульної поліції м. Києва на перехресті з бульваром Дружби Народів, під мостом Патона у м. Києві.
Відомості за даним фактом 18.09.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

18.09.2021 о 02:45 год. за адресою: м. Київ, Набережне шосе на перехресті з бульваром Дружби Народів, під мостом Патона в м. Києві в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.

Крім того, 18.09.2021 року в період часу з 07:08 год. до 08:08 год., в транспортному засобі марки «Audi A4», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , що був припаркований на узбіччі дороги в м. Києві на Набережному шосе (перехрестя) вул. Дружби Народів під мостом Патона, проведено обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, в ході якого виявлено та вилучено:

- предмет схожий на зброю, а саме «Форт 17» з маркуванням « НОМЕР_2 » 9 мм,

- змив з руля автомобіля, який поміщено до паперового конверту з відповідним написом, який опечатано та доступ виключено;

- змив з ручки водійських дверцят автомобіля, який поміщено до паперового конверту з відповідним написом, який опечатано та доступ виключено;

- змив з ручки коробки перемикання передач автомобіля, який поміщено до паперового конверту з відповідним написом, який опечатано та доступ виключено;

18.09.2021 року слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області винесено постанову, якою зазначені вище речі визнано та приєднано до кримінального провадження як речові докази.

20.09.2021 року ухвалою слідчого судді визнано обґрунтованим проведення невідкладного обшуку вказаного автомобіля без ухвали слідчого судді.
Заступником керівника Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 18.09.2021 року винесено постанову про відібрання біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію (слини), для експертизи у ОСОБА_3 .

Добровільно надати біологічні зразки для проведення експертиз ОСОБА_6 відмовився.

З урахуванням викладеного клопотання обґрунтовано тим, що на даний час досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою проведення експертиз у кримінальному провадженні та можливістю використання зразків під час проведення експертиз, та неможливістю в інший спосіб довести або спростувати причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначаються, зокрема, речі та документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

Згідно ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Згідно вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 6 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на справедливий суд, яке серед іншого включає у себе свободу від самовикриття.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», «Функе проти Франції», «Джей.Бі. проти Швейцарії»).

Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції. До того ж в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України.
Визначений ст. 18 КПК України, ст. 63 Конституції України принцип свободи від самовикриття не слід тлумачити буквально, у контексті заборони примусу виключно щодо дачі пояснень, показань відносно себе та близьких родичів. Ця гарантія поширюється і на право ненадання відомостей у будь-який інший спосіб, що може прямо чи побічно, безпосередньо чи опосередковано бути використано проти інтересів особи.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини втручання у конвенційні права можливе за дотримання таких основних принципів, як: законність та пропорційність втручання.
В даному випадку слідчий, звертаючись із клопотанням, пов`язаним із втручанням у гарантовані Конвенцією права, не обґрунтував та не довів необхідні умови для такого втручання, коли кримінальне правопорушення вчинено в умовах очевидності під час безпосереднього переслідування поліцейськими автомобіля під керуванням підозрюваного та зняттям цієї події на відеозапис.
Крім того, в судовому засіданні 20.09.2021 року, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_3 показав, що дійсно стріляв із травматичної зброї спорядженої гумовими кулями, та факту використання пістолета «Форт 17» з маркуванням « НОМЕР_2 » 9 мм не заперечував.

За таких умов, примусове відбирання біологічних зразків у ОСОБА_3 буде надмірним втручанням в його права, свободи та інтереси, коли з обставин розслідування, необхідність такого втручання достатньо не висновується.

Інтереси досудового розслідування і виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) в даному випадку жодним чином не переважують зазначені вище інтереси особи.

Суд вважає, що обставини розслідування, подія кримінального правопорушення є очевидними, і підстав вважати, що без такого відібрання зразків орган досудового слідства не зможе встановити всі обставини кримінального правопорушення згідно ст. 91 КПК України у суду немає.

Відтак, клопотання вимогам Закону не відповідає, а тому в його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 159-166, 371-372 КПК України;
ухвалив:
у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала згідно вимог ст. 309 та ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя