Справа №293/345/19
Провадження № 1-кп/293/62/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000003, внесене в ЄРДР 02.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
26.11.2018 року, близько 15 години неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до грального закладу «Національна лотерея», що за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_7 .

Познайомившись, під час спілкування ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_7 купити в нього мобільний телефон. На пропозицію ОСОБА_3 ОСОБА_7 погодився та передав ОСОБА_3 кошти в сумі 700 гривень, як оплату за продаж мобільного телефона марки «Ergo». Таким чином ОСОБА_7 для власного користування придбав у ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Ergo» моделі В-502 вартістю 700 гривень .

В подальшому цього ж дня, близько 20:00 години, у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні грального закладу «Національна лотерея» за вищевказаною адресою, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме мобільним телефоном марки «Ergo», який належить ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним мобільним телефоном з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживаючи довірою, ОСОБА_3 під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Ergo», попередньо не маючи на меті його повертати, а маючи бажання використати у власних цілях.

ОСОБА_7 , не усвідомлюючи дійсного злочинного умислу ОСОБА_3 , передав останньому свій мобільний телефон марки «Ergo» моделі В-502. Після чого ОСОБА_3 , заволодівши вказаним мобільним телефоном шляхом шахрайства, вийшов з приміщення та в подальшому розпорядився майном потерпілого ОСОБА_7 на власний розсуд, тим самим спричинивши останньому матеріального збитку на суму 700 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

В судовому засіданні обвинуваченим подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Дане клопотання просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України.

Законний представник обвинуваченого в судовому засіданні не заперечувала щодо заявленого клопотання.

Потерпілий в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна розписка потерпілого, в якій вказав, що завдану шкоду йому відшкодовано, будь-яких претензій до ОСОБА_3 не має.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених обвинуваченим та його захисником у клопотанні.

Суд, вислухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора та інших учасників справи, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частина 2 ст. 284 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 ККУкраїни).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284,288 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, 26.11.2018.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення, цей злочин був злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Законодавцем було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» згідно з яким були внесені зміни до ст. 12 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України: кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України: кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Відповідно до санкції ч.1 ст. 190 КК України на сьогодні кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минули три роки.
За ч.1 ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: два роки - у разі вчинення кримінального проступку (п.1 ч.2 ст. 106 КК України).
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто, згідно обвинувального акту 26.11.2018.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився строк давності, передбачений ст.ст. 49,106 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.ст.49, 106 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень, наполягав на закритті провадження.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується останній є проступком, вчинене у неповнолітньому віці, та з моменту скоєння кримінального правопорушення (проступку) минуло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання обвинуваченого слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст. 49,106 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Арешт на майна не накладено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Ergo», моделі В-502, добровільно виданий обвинуваченим ОСОБА_3 під час досудового слідства та залишений на зберіганні в Черняхівському ВП , повернути ОСОБА_7 як власнику.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49,106, ч.1 ст. 190 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 372, 376 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.ст. 49,106 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження №0000003, внесене в ЄРДР 02.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрити.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Ergo», моделі В-502, добровільно виданий обвинуваченим ОСОБА_3 під час досудового слідства та залишений на зберіганні в Черняхівському ВП , повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як власнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8