КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1693/2021
Категорія: ст. 307 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 рокузалишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_7 від 23 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000059 від 07 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що висновок слідчого у постанові про наявність між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 цивільно-правових відносин, що виникли у зв`язку з укладенням 20 березня 2009 року угоди про надання правової допомоги у кримінальній справі ОСОБА_6 , і в діянні ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, які були отримані під час перевірки обставин, викладених у заяві та поясненнях ОСОБА_6 , тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в якій наведені відповідні мотиви прийнятого рішення, є законною та обґрунтованою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення слідчим суддею вимог процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року та прийняти нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_7 від 23 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000059 від 07 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Як вважає ОСОБА_6 скарга розглянута неповноважним судом, оскільки слідчий суддя не з`ясувала обставини, які мають значення для справи та не визначила предмет оскарження. Зокрема, звертає увагу на те, що в ухвалі від 15 січня 2020 року слідчий суддя дійшла висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059 не проводилось, тобто встановила факт бездіяльності органу досудового слідства, проте в оскаржуваній ухвалі дійшла зовсім протилежного висновку, не дивлячись на те, що після скасування постанови досудове розслідування також не проводилося.
Крім того, ОСОБА_6 посилається на те, що поза увагою слідчого судді залишилася та обставина, що слідчий закрив кримінальне провадження, де правова кваліфікація була визначена прокурором за ч. 1 ст. 190 КК України, без участі потерпілого, умисно не визнавши його потерпілим з метою обмеження процесуальних прав щодо контролю за здійсненням провадження.

У судове засідання ОСОБА_6 та прокурор, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибули, клопотання про відкладення розгляду не подали, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття ОСОБА_6 та прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, а також при перевірці слідчим суддею доводів ОСОБА_6 , викладених у скарзі, та ухваленні судового рішення були дотримані.

Як встановлено колегією суддів та слідує з матеріалів кримінального провадження, 07 грудня 2012 року прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва за заявою ОСОБА_6 щодо незаконного заволодіння грошовими коштами адвокатом ОСОБА_9 були внесені відомості до ЄРДР за №0000059, визначена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та доручено проведення досудового розслідування слідчому відділу Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві. За аналогічною заявою ОСОБА_6 також вносилися відомості до ЄРДР за №0002087. Вказані кримінальні провадження були об`єднані за №0000059. За результатами досудового розслідування слідчими приймалися рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які скасовувалися прокурором або слідчим суддею з підстав недотримання вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин під час досудового розслідування.

23 травня 2020 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 за результатами проведеного досудового розслідування виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000059 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Таке процесуальне рішення слідчий, з урахуванням показань ОСОБА_6 , свідків та інших джерел доказів, обґрунтував тим, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зв`язку з укладенням 20 березня 2009 року угоди про надання правової допомоги у кримінальній справі ОСОБА_6 виникли виключно цивільно-правові відносини та в діянні ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Розглянувши у порядку ст.ст. 303-307 КПК України скаргу ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва відмовила у її задоволенні, мотивувавши своє рішення тим, що висновки слідчого про закриття кримінального провадження №0000059 ґрунтуються на оцінці всіх зібраних і перевірених під час досудового розслідування доказів, за своїм змістом постанова відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки містить обґрунтування прийнятого рішення, що не спростовано доводами скарги.

Колегія суддів вважає, що мотиви та висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді стосовно постанови від 23 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000059, є обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим як під час досудового розслідування, так і в процесі судового розгляду скарги, а доводи ОСОБА_10 щодо неповноти і неправильності досудового розслідування, які не містять посилання на конкретні факти, не знайшли свого об`єктивного підтвердження як під час розгляду скарги слідчим суддею, так і апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи та слідує зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 23 травня 2020 року, органом досудового розслідування за результатами перевірки тих відомостей, які повідомив ОСОБА_6 у заяві про кримінальне правопорушення та під час допиту слідчим, встановлено, що 20 березня 2009 року між адвокатом ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було укладено угоду про надання правової допомоги ОСОБА_6 у зв`язку з порушенням відносно нього кримінальної справи і родичами ОСОБА_6 сплачено захиснику узгоджений сторонами гонорар у сумі 14000 грн.

На виконання умов угоди ОСОБА_9 ознайомилась з матеріалами кримінальної справи, подала до Верховного Суду України касаційну скаргу на вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 , брала участь у касаційному розгляді як захисник ОСОБА_6 і такі обставини підтверджуються отриманими слідчим під час досудового розслідування документами та узгоджуються з поясненнями свідків. Водночас пояснення ОСОБА_6 про те, що адвокат ОСОБА_9 не виконала низку його доручень для здійснення захисту, а шляхом обману заволоділа його грошовими коштами, не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються як змістом угоди про надання правової допомоги, так і тими фактичними діями, які вчинила захисник на виконання угоди, що досить ретельно було перевірено слідчим під час досудового розслідування. Крім того, професійна діяльність ОСОБА_9 , пов`язана саме із захистом ОСОБА_6 у кримінальній справі, була предметом окремої перевірки кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва за скаргою ОСОБА_6 та дисциплінарна палата прийняла рішення від 29 березня 2011 року про відмову у притягненні адвоката ОСОБА_9 до дисциплінарної відповідальності, а дисциплінарну справу закрила.

За вказаних обставин, на переконання колегії суддів, оцінені слідчим та перевірені слідчим суддею матеріали кримінального провадження, в тому числі і зміст повідомлення про кримінальне правопорушення, є достатніми для висновку про відсутність в діянні, про яке повідомив ОСОБА_6 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Жодних доводів на спростування встановлених слідчим під час досудового розслідування обставин ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не повідомив та конкретно не зазначив результати яких саме слідчих (розшукових) дій у даному випадку можуть вплинути на прийняте слідчим рішення. При цьому припущення ОСОБА_6 щодо неправильності досудового розслідування та твердження про порушення його процесуальних прав є безпідставними.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що за заявами ОСОБА_6 слідчими неодноразово приймалися процесуальні рішення про відмову у визнанні потерпілим. Зокрема, постановою від 02 січня 2018 року старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 відмовив у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні №0000059 і таке рішення, як і всі інші з цього приводу, ОСОБА_6 у порядку ст.ст. 303-307 КПК України не оскаржив. Разом із цим повідомлені ним у заяві про кримінальне правопорушення обставини всебічно, повно та об`єктивно були перевірені під час досудового розслідування, водночас ОСОБА_6 реалізував право на оскарження процесуального рішення слідчого про закриття кримінального провадження шляхом звернення до суду зі скаргою. При цьому в ході розгляду скарги слідчим суддею були перевірені всі доводи ОСОБА_6 , які вірно визнані необґрунтованими, оскільки під час досудового розслідування були з`ясовані всі обставини, які мають істотне значення для цього кримінального провадження і неналежна перевірка яких слугувала підставою оскарження попередніх постанов слідчих про його закриття та їх скасування.

Отже підстави вважати, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 був обмежений у реалізації процесуальних прав, досудове розслідування є неповним та неправильним, у тому числі з огляду на те, що в справі відсутній потерпілий, а слідчий суддя неправильно визначив предмет оскарження, на що посилається ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, у колегії суддів відсутні.

За вказаних обставин усі доводи апеляційної скарги про невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження висновків слідчого в постанові та слідчого судді в ухвалі колегія суддів визнає необґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 за процедурою, передбаченою ст. 306 КПК України, допущено не було.

Посилання ОСОБА_6 на те, що судове рішення ухвалено неповноважним судом є надуманим, оскільки не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а обставин, що на підставі ст.ст. 75, 76 КПК України виключають участь слідчого судді ОСОБА_1 у розгляді скарги ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді є законними, обґрунтованими і вмотивованими, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_7 від 23 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000059 від 07 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4