Справа № 512/380/19
Провадження № 1-кп/507/14/2021
Номер рядка звіту 296
В И Р О К
13.12.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куган Учкурганського району Наманганської області Республіки Узбекистан, громадянина України, з вищою освітою, працюючого тренером- викладачем ДЮСШ «ОЛІМП», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
28 липня 2018 року близько 03 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля річки «Південний Буг» поблизу ГЕСу на відстані 7 км від смт. Саврань Савранського району Одеської області, разом з провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_6 , службове посвідчення серія НОМЕР_1 видане 28.08.2017 року, дійсне до 28.08.2019 року, який згідно плану-наказу № 135 про проведення рибоохоронного рейду 28.07.2018 року виконував своє службове завдання, а саме, здійснював рибоохоронний рейд, під час суперечки з ним, яка виникла з приводу неналежного (на його погляд) виконання службових обов`язків ОСОБА_6 на підставі раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 три удари (один рукою , два ногою) в область обличчя.
Внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді саден та крововилив обличчя зліва, перелом носової кістки без зміщення.
Тілесне уушкодження у вигляді перелому носової кістки згідно п.п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визнання ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тілесні ушкодження у вигляді саден і крововиливу обличчя, згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , винним у вчиненні протиправних дій себе не визнав та розповів, що він разом із ОСОБА_9 були вночі на рибалці, виявили сітку та по телефону намагалися викликати рибінпектора, але він не взяв слухавку. Тоді вони викликали поліцію через 102. Поліція приїхала на виклик та поліцейські самі викликали ОСОБА_6 . При цьому він пояснив, що сітку виявили, коли він із
ОСОБА_9 виплили на човні, який їм виділила селищна рада для здійснення патрулювання на водоймах району. Він , ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_6 ходили в селищну ради та просили виділити човен. Він телефонував спочатку ОСОБА_6 , бо знав, що він інспектор з охорони рибних ресурсів і має складати відповідні документи. До цього вони із ОСОБА_9 самі здійснювали патрулювання та виявленні сітки спалювали, але потім дізналися, що це не законно та домовилися із ОСОБА_6 про спільне патрулювання. В ту ніч він погроз не висловлював та тілесних ушкоджень не наносив, раніше в них також не було ніяких конфліктів.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, зокрема:
Показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що він є провідним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» та згідно плану-наказу № 135 про проведення рибоохоронного рейду, мав право здійснювати рибоохоронний рейд в любий час доби. 28 липня 2018 року, вночі до нього зателефонував ОСОБА_10 , працівник поліції та сказав, що активісти виявили сітку в річці Південий Буг біля ГЕСу і просив його приїхати. Коли він приїхав, то на березі було 4 працівники поліції та два активісти ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . Він разом із активістами поплили на човні знімати сітку, під час якого ОСОБА_3 знімав відео, ОСОБА_3 виявляв невдоволення, що він належним чином не виконує свої обов`язки, висловлювався нецензурною лайкою. Він описав виявлене знаряддя вилову та склав необхідні документи, від підпису в протоколі ОСОБА_3 відмовився , ОСОБА_9 підписав. Працівники поліції поїхали, а після їхнього від`зду, ОСОБА_3 ударив його в область обличчя рукою, він упав на коліно, і ОСОБА_3 ще двічі ударив ногою в область обличчя. При цьому спитав чи добавити, на що він відповів , що ні, після цього вони пішли. Він зателефонував працівникам поліції та звернувся в лікарню.
Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що він із ОСОБА_3 поїхали на рибалку і він в річці знайшов сітку, вони викликали поліцію, а поліція викликала рибінспектора. Сітку вилучили, рибінспектор склав протокол, він підписав, а чи підписав ОСОБА_3 він не пам`ятає. Вони із ОСОБА_3 пішли майже разом із працівниками поліції, а ОСОБА_6 ще залишався.
Поясненнями ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що був на чергуванні в складі групи реагування поліції та на 102 надійшов виклик, що на річці виявленоі сітки, коли приїхали, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 розповіли, що телефонували рибінспектору, але він не брав телефон. Хтось із працівників поліції викликав рибінспектора і він приїхав. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_9 витягнули сітки із річки, весь час між ним велася суперечка із того приводу, що інспектор не виконує свої обов`язки. ОСОБА_12 був емоційний, висловлювався нецензурною лайкою на адресу рибінспектора. ОСОБА_6 склав акт, після чого вони поїхали, а на березі залишилися ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Вони ще навіть не встигли доїхати до відділку поліції, як надійшло телефонне повідомлення, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження. При цьому також пояснив, що коли вони були біля річки ніяких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не було.
Показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що раніше працював в Савранському відділенні поліції, тоді він був на посаді водія, на номер 102 надійшло телефонне повідомлення від активістів про незаконний вилов риби сітками в річці Південний Буг. Він по телефону викликав ОСОБА_6 , бо він інспектор охорони водних ресурсів і це його робота . На річку приїхали: він, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 і ще один працівник поліції, хто саме не пам`ятає. Коли вони приїхали, то ОСОБА_9 та ОСОБА_3 були на човні і випливали на берег. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла суперечка на підвищених тонах, ОСОБА_3 обвинувачував, ОСОБА_6 в тому, що останній неналежним чином виконує свої посадові обов`язки. Вони втрьох поплили на човні та зняли сітку. В подальшому суперечка припинилася і вони (працівники поліції) поїхали;
Показами допитаного в якості свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що в кінці липня він був в слідчо-оперативній групі, був черговим слідчим. Біля 12 години до чергової частини надійшло телефонне повідомлення , що невідомі здійснювали незаконний вилов риби сітками. Вони прибули на місце, де були ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , які повідомили, що на протилежній стороні річки невідомі особи закинули сітки. Він їм роз`яснив, що треба викликати не поліцію, а викликати інспектора з охорони водних біоресурсів. За викликом поліції на місце прибув ОСОБА_6 , йому повідомили в чому проблема. Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на човні поплили знімати сітки. Між ними був словесний конфлікт, ОСОБА_3 звинувачував ОСОБА_6 в неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та на підвищених тонах питав, чому вони повинні виконувати за нього його роботу. ОСОБА_6 склав акт, який запропонував підписати ОСОБА_3 , але він відмовився. ОСОБА_9 підписав акт вилучення, в конфлікт не вступав. ОСОБА_9 та ОСОБА_3 працівники поліції запропонували підвезти, але вони відмовилися, також він запропонував ОСОБА_6 , щоб його почекати, але він сказав , що не має необхідності. Після чого вони поїхали, але пізніше надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_6 , що після того, як поїхали працівники поліції через 5-7 хвилин його побив ОСОБА_3 , наніс удари. Він як черговий слідчий зустрівся із ОСОБА_6 біля відділку поліції , прийняв заяву та відібрав пояснення. На обличчі у ОСОБА_6 була гематома, коли бачив його біля річки , то тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не було;
Показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що коли він був на рибалці працівники поліції запросили його понятим під час слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_6 розповів та показав, як на березі річки Південний Буг йому наніс удари ОСОБА_3 ;
Показами свідка ОСОБА_15 , який дав аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_14 ;
Показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_6 , 28 липня 2018 року вони лягли спати, але о 2 годині ночі чоловіка викликати на роботу. Біля 5 години ранку він приїхав додому, а на обличчі в нього були сліди побоїв, чоловік був в брудному одязі та пояснив, що його побив ОСОБА_3 . Також пояснила, що коли чоловік лікувався у лікарні, в палату до нього приходив ОСОБА_3 та в її присутності вибачався, казав, що йому щось підійшло. Чоловік раніше часто їздив по ночам на патрулювання. Раніше в них були теж скандали, бо ОСОБА_17 звинувачував чоловіка, що він неналежним чином виконував свої обов`язки;
Показами свідка ОСОБА_18 , який в якості свідка пояснив, що до нього звернувся ОСОБА_6 попросив відвезти його в лікарню, в нього на обличчі були тілесні ушкодження.
Винність обвинуваченого, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- заявою ОСОБА_6 адресованої до поліції від 28 липня 2018 року про те, що ОСОБА_3 біля 03 год. 30 хвилин при проведенні рибоохоронного рейду наніс йому тілесні ушкодження біля річки «Південний буг» (а.с.179);
- планом-наказом № 135 на проведення рибоохоронного рейду від 02 липня 2018 року, із змісту якого вбачається, що провідному державному інспектору ОСОБА_6 , в складі головного державного інспектора ОСОБА_19 та громадських інспекторів рибоохорони, працівників національної поліції, прокуратури, прикордонної служби Держпродспоживслужби , екологічних служб за їх згодою, пішим порядком в період із 02 липня 2018 року по 31 липня 2018 року необхідно провести рибоохоронні рейди на водних об`єктах, продовольчих та стихійних ринках Савранського району (а.с.201);
- актом № 000325/1250 виявлення та вилучення безхазяйного майна Управління державного агентства рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) від 28 липня 2018 року, згідно якого провідний державний інспектор Одеського рибоохоронного патруля ОСОБА_6 , в присутності інспектора СРПП ОСОБА_20 , слідчого ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_9 28 липня 2018 року о 02 год. 40 хвилин при проведення рибоохоронного рейду виявлені та вилученні сітка ліскова риба в загальній кількості 7 штук , описом вилученого та актом приймання-передачі швидкопсувного майна вилученого за фактами порушень рибоохоронного законодавства від 28 липня 2018 року, актом прийому та квитанцією (а.с.196-200);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.08.2018 року та відеозаписом, згідно якого ОСОБА_6 в присутності двох понятих розповів , що 28 липня 2018 року о 02 год. 10 хв. він був викликаний працівниками поліції Савранського ВП на берег річки Південий буг для фіксування незаконного вилову риби, де вони перебували із громадськими активістами ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . ОСОБА_6 розповів та показав як після того, як поїхали працівники поліції, десь о 3 год. 15 хв. ОСОБА_3 наніс йому удар кулаком в область лівої щоки, від якого він упав, після чого ОСОБА_3 двічі наніс удар ногою в область лівої щоки, при цьому запитав : «Добавити?». (а.с.202-206);
- висновком судово-медичної експертизи № 60 від 27.09.2018 року, у якому зазначено, що у ОСОБА_23 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден та крововилив обличчя зліва, перелом носової кістки без зміщення. Тілесне ушкодження у вигляді перелому носової кістки згідно п.п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визнання ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тілесні ушкодження у вигляді саден і крововиливу обличчя, згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження могли утворитися дією тупих предметів, якими могли бути кулак, взута нога і другі подібні предмети (а.с.217-218);
- відеозаписом рибоохоронного рейду за 28 липня 2018 року, при його відтворенні якого вбачається, що в річці було виявлено та вилучено сітку із рибою (а.с.220);
- постановою від 06 березня 2019 року про визнання і приєднання речових доказів - USB накопичувача із відеозаписом рибоохоронного рейду від 28 липня 2018 року, який ОСОБА_6 видав добровільно працівникам поліції (а.с.225-226);
- протоколом огляду - USB накопичувача із відеозаписом рибоохоронного рейду від 28 липня 2018 року, який опечатано до паперового пакету в присутності понятих (а.с.227).
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст..94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом, і підстав для перекваліфікації дій чи виправдання обвинуваченого суд не вбачає.
Позицію захисника ОСОБА_8 , який просив виправдати ОСОБА_3 , у зв`язку із відсутністю прямих доказів вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, суд вважає необґрунтованою, оскільки винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, зокрема висновком судово-медичної експертизи, показами потерпілого ОСОБА_24 та узгодженими між собою показами свідків, які були очевидцями наявного конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та бачили незадовго до отримання потерпілим тілесних ушкоджень , на березі річки його без тілесних ушкоджень.
При цьому , свідчення ОСОБА_9 про те, що тілесних ушкоджень ОСОБА_3 інспектору не наносив, суд до уваги не приймає, оскільки його покази спростовуються дослідженими у в судовому засіданні доказами, а його покази суд розцінює, як спробу допомогли своєму товаришу уникнути кримінальної відповідальності.
Невизнання обвинуваченим своєї провини, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При обранні міри покарання суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, позицію обвинувачення щодо необхідної міри покарання, соціальні зв`язки обвинуваченого, його особу, який на обліку лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не одружений, працевлаштований, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Поряд із тим, згідно висновку судово-психіатричних експертів №149 від 12.04.2019 р., ОСОБА_3 , 1984 року народження будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки в теперішній час не страждає, за своїм психічним станом здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 може приймати участь у слідчих діях та стати перед судом та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
За таких обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з урахуванням досліджених доказів, які характеризують особу обвинуваченого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції визначеної ч.2 ст.345 КК України та вважає за можливим застосувати ст.75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі, із випробуванням. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України. При цьому , суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, цілком відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.
Потерпілий в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі.
Обвинувачений в судовому засіданні позов не визнав повністю.
Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог суд приходить до наступного.
Згідно вимог ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою яка таку шкоду заподіяла
У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_3 спричинена матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 , яка пов`язана у витратах останнього на лікування.
На підтвердження матеріальних витрат позивач надав медичну картку хворого , із якої вбачається, що він був госпіталізований до лікарні 28 липня 2018 року, дата виписки 17 серпня 2018 року, також суду надані чеки на придбані ліки 28 липня 2018 року на суму 427 грн. 52 коп. та товарний чек аптеки від 17 серпня 2018 року на суму 5477 грн. 38 коп., всього на загальну суму 5904 грн. 90коп. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що ним понесені витрати на лікування суму в розмірі 5904 грн. 90коп ., а тому з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути вказаний розмір заподіяної матеріальної шкоди. Водночас, суд не приймає до уваги два надані чеки на суму 530 грн., оскільки в призначенні платежу зазначено , що це витрати на благодійний внесок, а отже підстав стягувати вказану сум із обвинуваченого не має, а також суд не приймає до уваги чек на суму 302 грн.05 коп., оскільки із чеку (а.с.101 том 2) не видно, який саме лікарський засіб придбав потерпілий та не видно дату придбання.
Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень , потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичних стражданнях та пов`язаного з цим лікування, душевних стражданнях та болю, пригніченні, втраті часу, порушенні звичного способу життя, відносин з оточуючими та в сім`ї, необхідності витрачання зусиль для відновлення здоров`я та звичних життєвих зв`язків.
Однак, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у визначеному потерпілим розмірі 100 000 грн., є неспівмірними завданій моральній шкоді.
Для задоволення вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн, суд не вбачає підстав, оскільки зазначена сума не відповідає глибині моральних і психічних страждань потерпілого, ступеню вини обвинуваченого та його матеріальному становищу.
Такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає фактичним обставинам справи та тяжкості заподіяних потерпілому травм, є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав останній, унаслідок отриманих тілесних ушкоджень. .
Щодо витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Запобіжний захід ОСОБА_3 на досудовому слідстві обирався у виді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився. Підстав для обрання запобіжного заходу , суд не вбачає.
Процесуальні витрати відсутні.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання 2 роки обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 7120 грн. 37 коп. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5904 грн. 90коп. матеріальної шкоди, 25 000 грн. моральної шкоди, в задоволенні решти позову, в тому числі в стягненні витрат на правову допомогу - відмовити.
Речові докази: USB накопичувача із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 06 березня 2019 року на USB накопичувач із відеозаписом скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1