Справа № 481/1349/21
Провадж.№ 1-в/481/135/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2021 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новий Буг Миколаївської області заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужани Возсененського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

23.04.2018 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.286 КК України до 05 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 роки. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 06.10.2020 невідбуту частину покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі замінено на обмеження волі.

Початок строку 17.01.2019 року, кінець строку: 28.10.2023 року.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та звільнення від додаткового покарання,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього, відповідно до вимог ст.81 КК України, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та звільнити від додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами.

Представник виправного центру в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, заяву підтримав.

Засуджений також не доставлений в судове засідання, від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі, звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти умовно дострокового звільнення ОСОБА_4 від основного покарання.

Проаналізувавши заяву та матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 23.04.2018 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 роки.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 06.10.2020 невідбуту частину покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі засудженому ОСОБА_4 замінено на обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Новобузький виправний центр (№103)» з 22.12.2020 року, зарекомендував себе позитивно, за весь період відбування покарання має 2 (два) заохочення від адміністрації центру за сумлінну працю, стягнень не має. Відповідно до характеристики, затвердженої 11.10.2021 року начальником відділення СПС ОСОБА_5 довів своє виправлення.

Станом на 01.11.2021 року засуджений фактично відбув, визначені ст. 81 КК України, 1/2 частини призначеного судом строку покарання, невідбута частина якого складає 1 рік 11 (одинадцять) місяців 27 (двадцять сім) днів.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року передбачено, що згідно з ч. 1 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Твердження про те, що керування транспортним засобом і є іншою діяльністю, щодо якої суд може вирішити питання про позбавлення права, як додаткового покарання є правильним.

Проте відповідно до ч. 3 ст.55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і крім цього, на строк встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

За таких підстав, враховуючи вимоги ст.55 та ст. 81 КК України та роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин, а також за наявності інших зазначених у законі умов.

З огляду на вказане, оскільки ОСОБА_4 не відбув встановлену законом частину додаткового покарання, згідно вимог чинного законодавства, тому засуджений не набув права на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, тому в задоволенні клопотання щодо умовно дострокового звільнення від додаткового покарання необхідно відмовити.

Таким чином, відповідно до положень ст. 81 КК України наявними є підстави для застосування до засудженого ОСОБА_4 , який своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, умовно-дострокового звільнення від відбування основного покарання, а в іншій частині заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , засудженого 23.04.2018 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України до позбавлення волі строком на 05 (п`ть) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 роки - звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання, невідбута частина якого складає: 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 27 (двадцять сім) днів.

В іншій частині заяви засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6