ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/442/21 Номер провадження 11-кп/814/907/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції з ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» матеріали провадження за апеляційною скаргою в.о. начальника Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2021 року задоволене спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області стосовно засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, освіта середня спеціальна, судимого,
та замінено останньому невідбуту частину основного покарання у виді 01 року 06 місяців 23 днів позбавлення волі за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 14.06.2018 р., більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави, із залишенням додаткової міри покарання.
Зараховано ОСОБА_8 у строк покарання у виді виправних робіт, час перебування його в місцях позбавлення волі, з моменту винесення судом ухвали від 23.06.2021р. про заміну покарання до часу набрання рішенням суду законної сили, з розрахунку, що 1 дню позбавлення волі відповідає 3 дні виправних робіт.
В обґрунтування прийнятого рішення місцевий суд зазначив, що відбутий засудженим строк покарання становить 2 роки 5 місяців, тобто більше строку основного покарання, на час ухвалення вироку і на даний час провину у вчиненні злочину засуджений визнає, позов до нього пред`явлено не було, зарекомендував себе позитивно і хоча має два стягнення, але вони не є грубими та погашені, останнє погашене у грудні 2020 року і з цього часу пройшло пів року, водночас має чотири заохочення, сумлінно ставився до праці, а тому на підставі викладеного прийшов до висновку, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, а тому подання обґрунтоване і його слід задовольнити.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання відносно засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання більш м`яким.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд задовольняючи подання про заміну невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_8 більш м`яким у виді виправних робіт прийшов до помилкового висновку про те, що засуджений став на шлях виправлення та суперечить матеріали особової справи.
На переконання прокурора, засуджений ОСОБА_8 хоча і має заохочення, але в той час двічі здійснив порушення встановлених заборон, за що його було притягнуто до відповідальності, тобто його поведінка не є бездоганною, у січні 2021 року установою виконання покарань було відмовлено у застосуванні пільги, а тому заява задоволенню не підлягає.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши заперечення засудженого ОСОБА_8 , який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 82 КПК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Згідно з ч. 4. ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Як убачається з матеріалів особової справи ОСОБА_8 засуджений вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 14.06.2018 року за ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135, ч.1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Засуджений ОСОБА_8 покарання відбуває з 16 січня 2019 року, кінець строку - 16 січня 2023 року.

Отже, на момент розгляду спільного подання ОСОБА_8 формально набув право на застосування до нього ст. 82 КК України.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Колегією суддів враховуються позитивні характеристики ОСОБА_8 , працював до травня 2021 року робітником рослинництва, звільнений у зв`язку з реорганізацією підприємства, до праці ставився сумлінно.

Однак, аналізуючи матеріали особової справи засудженого, колегія суддів не вважає доведеним, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_8 , хоча і був чотири рази заохочений, проте за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав два стягнення у вигляді догани за зберігання заборонених предметів, останній раз 12.06.2020 року.

Таким чином, оскільки умовою заміни покарання є не тільки сумлінне ставлення до праці, але й сумлінна поведінка протягом всього строку відбування, а засуджений ОСОБА_8 хоча і має заохочення, але в той час двічі допустив порушення встановлених заборон, за що його було притягнуто до відповідальності, тобто його поведінка не є бездоганною за увесь період відбування покарання.

Окрім того, згідно протоколу №2 від 20.01.2021 року рішенням комісії Машівської виправної колонії №9 було відмовлено у поданні до суду матеріалів умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Поряд з цим, 05.02.2021 року Машівським районним судом Полтавської області відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 у застосуванні до останнього положень статті 81 КК України.

На даний час неможливо зробити висновок, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, оскільки з часу останньої відмови засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення до звернення з поданням щодо можливої заміни покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням, згідно ст. 82 КК України пройшло менш ніж півроку.

На переконання колегії суддів, з огляду на поведінку засудженого під час відбування покарання, який поряд із заохоченнями, періодично допускав порушення встановленого режиму утримання, за що піддавався накладенню стягнень, неможливо дійти беззаперечного висновку про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним та стосовно нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що позитивні зрушення в поведінці засудженого ОСОБА_8 не є стабільними, а тому суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про достатність підстав для заміни засудженому не відбутої частини покарання більш м`яким, внаслідок чого ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційною інстанцією, якою в задоволенні спільного подання адміністрації установи виконання покарань слід відмовити.

Відповідно апеляційна скарга прокурора про скасування ухвали суду з наведених в ній мотивів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу в.о. начальника Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2021 року, якою задоволене спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області стосовно засудженого ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області стосовно засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини основного покарання у виді 01 року 06 місяців 23 днів позбавлення волі за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 14.06.2018 р., більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітної плати на користь держави, із залишенням додаткової міри покарання відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4