Справа № 559/7/21
Провадження № 1-кп/559/119/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000762 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1, ч.1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи притягненим постановами суду до адміністративної відповідальності за вчинення насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , в період часу з 01.12.2020 по 03.12.2020, в різний час дня та ночі кожного дня, перебуваючи по місцю спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у висловлюванні погроз фізичною розправою, шарпанням за одяг, намаганням вчинити бійку, висловлюванні нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_6 , що призвело до завданння систематичних фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Крім того, ОСОБА_3 , в період з 12.03.2021 по 05.05.2021 в різний час дня та ночі кожного дня, перебуваючи по місцю спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_6 , вчинив фізичне та психологічне насильство відносно останньої, яке виразилось у висловлюванні погроз фізичною розправою шарпанням за одяг, намаганням вчинити бійку, висловлюванні нецензурною лайки на адресу ОСОБА_6 .

Продовжуючи злочинну діяльність. ОСОБА_3 , 13 травня 2021 року, близько 17.00 год., перебуваючи у спальній кімнаті в будинку АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю нагляду власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав з жіночої сумочки, яка залишена ОСОБА_6 на стільці у її спальній кімнаті, 100 доларів США, які згідно офіційного курсу НБУ, станом на 13.05.2021, еквівалентні 2763,18 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. При цьому, надав покази про те, що що між ним та його колишньою дружиною часто виникали конфліктні ситуації. В ході сварки обзивав останню нецензурними словами, шарпав за одяг. З приводу вказаних конфліктів дружина зверталася до поліції, у зв`язку з чим він неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_6 .

Обвинувачений не заперечив, що в період часу з 01.12.2020 по 03.12.2020 таз 12.03.2021 по 05.05.2021 щоденно в різну пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняв різного роду сварки з колишньою дружиною, в ході яких ображав її нецензурною лайкою, шарпав за одяг та кричав на неї.

По факту вчинення крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_6 обвинувачений пояснив, що 13.05.2021 близько 17 години він прийшов додому, двері до будинку були відчиненні, в будинку нікого не було. Зайшовши до кімнати дружини, з її сумочки викрав 100 доларів США, якими, в подальшому, мав намір розпорядитися на власний розсуд.

Через деякий час дружина викликала працівників поліції, де він зізнався, що грошові кошти, а саме 100 доларів США взяв він та добровільно надав їх для огляду поліції.

У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала покази про те, що між ним та її колишнім чоловіком тривалий час виникають сварки на грунті неприязних відносин, з приводу вживання останнім спиртних напоїв. В ході вказаних сварок, ОСОБА_3 безпідставно вчиняв скандали, висловлювався на її адесу нецензурними словами, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою, намагався вчинити бійку. З приводу вчинення насильства відносно неї та завданння систематичних фізичних та психологічних страждань вона зверталася до працівників Дубенського ВП із заявами. Крім того, 13 травня 2021 року вона виявила у своїй сумочці відсутність грошових коштів у сумі 100 доларів США та відразу зрозуміла, що крадіжку вчинив її колишній коловік , так як у власному будинку вона постійно змушена ховати гроші від нього, оскільки він постійно їх викрадає. На даний час будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає. Міру покарання обвинуваченому просила призначити відповідно до закону.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як умисне, систематичне вчинення фізичного, економічного та психологічного насильства щодо колишньої дружини, що привело до її фізичних та психологічних страждань та погіршення стану здоров`я та якості життя потерпілої та за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину та кримінального проступку, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно. З урахуванням повного визнання винуватості у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання та висновки викладенні у досудовій доповідь органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі оскільки останій не становить небезпеки для суспільства, тому суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено у вигляді обмеження волі в межах санкції, відповідно до пред`явленого обвинувачення із застосуванням ст. 75,76 КК України без ізоляції від суспільства.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання - за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.

На підставі ч.1, ч.2 п.4 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-купюра, номіналом 100 доларів США, серії MF 50888679A, що передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у її розпорядженні.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1