Провадження №1-кп/523/977/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

17.02.2022 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0001650 від 21.12.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 06.10.2021 близько 03 години 46 хвилин, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), з метою таємного викрадення чужого майна прибули до будинку АДРЕСА_2 , де побачили автомобіль марки «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який на праві користування належить ОСОБА_7 , та визначили об`єктом свого злочинного умислу майно, яке знаходилось в салоні зазначеного автомобіля. Після цього, ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження) підійшов до назначеного автомобіля та ногою розбив скло задніх правих дверей, ОСОБА_5 через розбите вікно проник до салону транспортного засобу та відчинив передні ліві двері, забезпечивши тим самим можливість ОСОБА_6 проникнути в салон автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження), таємно викрали майно ОСОБА_7 , а саме: каністру, об`ємом 5 л, в середині якої знаходився тосол, марки «Elf» вартістю 400 гривень, музичну колонку марки «Sonance mariner», сірого кольору вартістю 200 гривень та магнітолу марки «Sony» сірого кольору, вартістю 300 гривень, а всього на загальну суму 900 грн.

Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 (матеріали відносно якого зиділено в окреме кримінальне провадження) вийшли з салону автомобіля та намагалися покинути місце вчинення кримінального правопорушення. Проте свій злочинний умисел до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як в цей час злочинні дії останніх були помічені співробітниками поліції, які затримали їх на місці з викраденим майном.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснив, що у скоєному розкаюється, матеріальні збитки потерпілому відсутні, оскільки все викрадене ним майно було повернуто власнику. По суті справи пояснив, що він дійсно вночі 06.10.2021 року, приблизно о 03.46 годині знаходився разом із ОСОБА_6 біля будинку №57-А по вул..Ген.Бочарова в м.Одесі, побачили автомобіль «ВАЗ-2109», який був запаркований. ОСОБА_6 вибив скло задньої двері, через яке він проник до автівки та відчинив передні двері. За цим він відчинив багажник, де побачив каністру з тосолом, взяв її, також вони забрали магнітолу та колонку, але тільки почали відходити від автомобіля, як під`їхали співробітники поліції, які їх затримали, забрали викрадене майно та повернули власнику. У скоєному кається, просить строго не карати.

Потерпілий до судового засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, матеріальних претензій до обвинуваченого він не має, міру покарання залишив на розсуд суду.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати:

- по ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, відсутність наслідків для потерпілого, повне відшкодування матеріальних збитків, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся, має фактичне місце мешкання у м.Одесі.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.

Зняти арешт з речових доказів по провадженню, а саме з магнітофона марки «SONY», модель CDX-GT227EE, музичної колонки фірми «Sonance mariner» та каністри об`ємом 0,5 літри, всередині якої знаходиться тосол, які були передані потерпілому ОСОБА_7 під зберігальну розписку вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0001650 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2021 року - зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м.Одеси.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: