ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1826/21 Справа № 202/6434/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру, у кримінальному провадженні №0000342 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Приймаючи рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим було дотримано вимоги ст. 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру, а також дотримано вимоги ст.ст. 276, 278 КПК України щодо випадку та порядку повідомлення про підозру. При цьому слідчий суддя вказав, що оцінка доказів вини на даному етапі не вирішується, так як це питання компетентне суду під час розгляду кримінального провадження по суті.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, повідомлення про підозру та зобов`язати слідчого виключити з ЄРДР відомості про підозру.
Також просить поновити строк на оскарження оскільки 03 листопада 2021 року вдень постановлення рішення було виготовлено лише вступну і резолютивну частину, а повний текст був складений 08 листопада, та того ж дня було отримано копію рішення, після чого в п`ятиденний термін подано апеляційну скаргу.
Вимоги апеляційної скарги захисник обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як підозра була повідомлена у випадку передбаченому п.1 ч.1 ст. 276 КПК України, після затримання ОСОБА_7 , яка слідчим суддею була визнана незаконна. Крім того, в матеріалах справи не має доказів, які підтверджують підозру ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України, оскільки він не є суб`єктом злочину, і виклад обставин суперечать правовій кваліфікації, яка інкримінується її підзахисному, а також на руках ОСОБА_7 не було виявлено слідів хімічних речовин. Разом з цим, захисник зазначає, що в даному кримінальному провадженні суд відвів слідчого, який склав та підписував підозру і зачитував права ОСОБА_7 .
В апеляційному суді захисник ОСОБА_6 підтримала вимоги апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги на повідомлення про підозру, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Перевіряючи питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційний судом встановлено, що 03 листопада 2021 року слідчий суддя постановив вступну і резолютивну частину ухвали, а повний текст був складений 08 листопада 2021 року, та того ж дня отримано рішення слідчого судді та в п`ятиденний термін подано апеляційну скаргу, тому строк слід поновити і розглянути апеляційну скаргу про суті.
Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.
Так, відповідно до матеріалів скарги СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000342 від 26 травня 2021 року, за ч.3 ст.368 КК України, в якому ОСОБА_7 21 серпня 2021 року повідомлено про підозру.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 п.п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як видно з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 21 серпня 2021 року, вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також стислий виклад обставин кримінального правопорушення(а.с. 11-13). На переконання апеляційного суду на даному етапі досудового розслідування переконливо свідчать, що ОСОБА_7 міг вчинити злочин, тому підозра є обґрунтованою, а доводи захисника про необґрунтовану підозру є безпідставними.
Доводи захисника про відсутність доказів вини ОСОБА_7 за ч.3 ст. 368 КК України, а також, що він не є суб`єктом, який може бути притягнутий до вказаної відповідальності, апеляційний суд вважає безпідставними. Так, винність особи у вчиненні злочину вирішується судом І інстанції під час судового провадження, після виходу в нарадчу кімнату шляхом винесення відповідного рішення. Також, питання щодо доведеності, що особа є суб`єктом злочину вирішується в такому ж порядку. Крім того, слідчий під час досудового розслідування в разі не підтвердження правової кваліфікації за ч.3 ст. 368 КК України, за окремими ознаками складу кримінального правопорушення наділений правом перекваліфікації кримінального правопорушення на інше.
Стосовно доводів захисника про відвід слідчого у кримінальному провадження з підстав упередженості, що свідчить необхідність скасування повідомлення про підозру, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки слідчого було відведено з підстав встановлення слідчим суддею порушення під час затримання ОСОБА_7 , що на переконання апеляційного суду не є підставою для скасування повідомлення про підозру. Крім того, слідчого було відведено після складання та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 і на час здійснення дій, передбачених ст.ст. 276-278 КПК України, слідчий мав повноваження у кримінальному провадженні.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк захиснику ОСОБА_8 на оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволені скарги адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4