УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000933, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
25.10.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 20 жовтня 2021 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) проїзної частини по просп. Повітрофлотському у м. Києві, навпроти будинку №42, а саме на: автомобіль марки «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності громадянці ОСОБА_5 , яка проживає у АДРЕСА_1 , та який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000933, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що Відділом розслідування у сфері транспорту СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000933 від 20.10.2021 по факту дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2021 приблизно о 06 год. 11 хв. Четаб Адім, керуючи автомобілем «Хюндай Елантра», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Повітрофлотському у м. Києві, навпроти буд. 42 здійснив зіткнення із задньою частиною попутного автомобіля «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого автомобіль «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину зліва на право.

В результаті даної дорожнь-транспортної пригоди ОСОБА_8 від спричинених тілесних ушкоджень загинула.

Автомобіль «Хюндай Елантра», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , яка проживає у АДРЕСА_1 .

20.10.2021 після проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Хюндай Елантра» д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г.Хоткевича, 20-Б.

20.10.2021 автомобіль «Хюндай Елантра» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що автомобіль марки «Хюндай Елантра», д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчудження, розпорядження та /або користуваня.

Прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явилася, у тексті клопотання, просила розглянути справу без її участі.

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні зазначив, що у вирішенні питання про задоволення клопотання покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника володільця тимчасово вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим постанови про визнання майна речовим доказом та наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 20 жовтня 2021 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) проїзної частини по просп. Повітрофлотському у м. Києві, навпроти будинку №42 а саме на: автомобіль марки «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності громадянці ОСОБА_5 , яка проживає у АДРЕСА_1 , та який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним транспортним засобом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000933, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 20 жовтня 2021 року під час огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) проїзної частини по просп. Повітрофлотському у м. Києві, навпроти будинку №42, а саме на: автомобіль марки «Хюндай Елантра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності громадянці ОСОБА_5 , яка проживає у АДРЕСА_1 , та який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1