У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2022 Справа №607/1182/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2021 року у справі № 607/23854/21, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001766 від 22 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому ОСОБА_3 просить скасувати арешт на автомобіль «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_1 , 2004 р.в., який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що на даний момент досудове розслідування завершено та що із арештованим майном проведено всі необхідні слідчі дії, а тому, вважає, що станом на сьогодні відпала потреба в подальшому арешті вказаного автомобіля, відтак, просить клопотання задовольнити та скасувати арешт на даний автомобіль.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, дане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, однак подав досуду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001766 від 22 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а тому, заперечує щодо скасування арешту із вказаного майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.12.2021, справа № 607/23854/21 у кримінальному провадженні № 0001766 від 22 грудня 2021 року, накладено арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на вилучені 22.12.2021 автомобілі, зокрема, «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_1 , 2004 р.в., який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а арешт є заходом забезпечення кримінального провадження.

Установлені в судовому засіданні обставини свідчать, що накладення арешту на транспортний засіб застосований з метою досягнення дієвості цього провадження, а отже і відповідає завданнями кримінального провадження.

За наведених обставин, підстав вважати, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.12.2021 арешт на автомобіль «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_1 , 2004 р.в., було накладено необґрунтовано, немає.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий суддя зазначає, що в ході розгляду клопотання, заявником не надано достатніх та належних доказів в обґрунтування клопотання, оскільки обставини, на які ОСОБА_3 посилається у своєму клопотанні, так само як і долучені документи у своїй сукупності, не доводять обґрунтованості заявлених вимог про наявність підстав для скасування арешту та не спростовують мети його застосування та обставин, викладених в ухвалі слідчого судді про накладення арешту від 24.12.2021, й не вказують на відсутність подальшої потреби у накладенні арешту на майно.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховано заперечення прокурора щодо скасування арешту на зазначений автомобіль, у зв`язку із тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001766 від 22 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ще не завершено, а даний транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відтак, враховуючи те, що наразі відносно арештованого майна не проведено всі процесуальні дії, які є необхідними для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, питання щодо скасування арешту на автомобіль «Skoda Fabia» р.н. НОМЕР_1 , 2004 р.в., станом на даний час, є передчасним.
Крім цього, слідчий суддя зазначає, що заявник ОСОБА_3 є користувачем даного автомобіля, а не його власником, а тому, клопотання стосовно скасування арешту на вказаний автомобіль, має право заявити власник даного транспортного засобу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що встановлені при накладенні арешту обставини заявником спростовано не було, не доведено необґрунтованість накладеного арешту, як і те, що у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2021 року у справі № 607/23854/21, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001766 від 22 грудня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1