Справа № 405/6337/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький матеріали скарги ОСОБА_4 , 1970 року народження, щодо незаконного тримання під вартою, в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України, в обґрунтування якої зазначив, що вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2021, який до цього часу не набрав законної сили, не дає передбачених законом підстав тримання його під вартою. 01.09.2021 мав відбутися розгляд вказаного вироку, але в черговий (п`ятий) раз судове засідання перенесено у зв`язку з неявкою прокурора.

Так, Кіровський районний суд м.Кіровограда у вироку мав у відповідності до ч.4 ст.196, ст.197 КПК України вказати дату закінчення строку тримання під вартою в межах 60 днів, а не абстрактно, незаконно «до набрання вироком законної сили».

За спливу строку, тобто до 29.03.2021, суд мав продовжити запобіжний захід, але цього не відбулося. В березні 2021 року Кропивницький апеляційний суд відкрив провадження за його апеляційною скаргою на вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2021 та 23.03.2021 призначив судовий розгляд на 14.04.2021.

Вважає, що на даний час відсутні підстави щодо тримання його під вартою без ухвали слідчого судді, а саме тримання його під вартою перевищує граничний строк.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав, вказав, що в ухваленому відносно нього вироку зазначено щодо тримання під вартою до вступу ним в законну силу, а не на 60 днів, як передбачено КПК України.

Прокурор в суді вказала, що відносно ОСОБА_4 ухвалено вирок, де зазначено, що ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою, що є законним. Окрім того, ОСОБА_4 має право звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч.2 ст.206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Так, відносно ОСОБА_4 ухвалено вирок Кіровського районного суду м.Кіровограда від 29.01.2021 (справа №404/5101/18), яким останнього визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України, виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного кримінального правопорушення. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності. До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислюється з 09 січня 2019 року.

На даний час на вказаний вирок надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , справа перебуває на розгляді в Кропивницькому апеляційному суді.

Положення ч.ч.1-4 ст.532 КПК України визначають, що вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Пункт 1 ч.2 ст.395 КПК України визначає, що апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційногосуду від 23.03.2021 закінчено підготовку до апеляційного розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та ін., ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено до апеляційного розгляду.
Питання обрання, скасування або зміни запобіжного заходу при розгляді справи в суді після надходження обвинувального акту, регулюється ст.331 КПК України.

Питання щодо продовження, зміни, скасування запобіжного заходу після надходження справи до апеляційного суду врегульовано у тому числі ст.401 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що зазначення судом першої інстанції у вироку питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не суперечить змісту ч.4 ст.374 КПК України.

Перевірка законності та обґрунтованості вироку не належить до повноважень слідчого судді.

На час розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_4 жодні дані про те, що вирок суду першої інстанції, в тому числі і в частині запобіжного заходу Кропивницьким апеляційним судом змінений чи скасований відсутні.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви з приводу того, що ОСОБА_4 утримується під вартою без відповідних на те підстав, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 26, 206, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , 1970 року народження, щодо незаконного тримання під вартою, в порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7