ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 616/199/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/818/2979/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: Продовження строку тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора ОСОБА_6 , від якого надійшла заява про розгляд справи без його участі, з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.08.2021 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою, продовжено дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до 23.10.2021 року, включно.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції обґрунтував його тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що прокурор в суді першої інстанції не довів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що більш м`який запобіжний захід здатен їм запобігти.

Також не погодившись з вказаним вище рішенням захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки депутата Великобурлуцької селищної ради ОСОБА_9 та заступника голови Великобурлуцької селищної ради ОСОБА_10 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, вказав, що прокурором не надано жодного доказу, який би підтверджував існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а клопотання про продовження строку тримання під вартою складено з порушеннями ст.ст. 189,199 КПК України.

Вказує, що матеріали справи не містять відомостей того, що обвинувачений ОСОБА_7 перешкоджав встановленню істини у кримінальній справі, раніше не судимий, не перебував на обліку у лікаря психіатра та нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Має сім`ю та постійне місце проживання. Утримується під вартою більше ніж пів року.

Зазначив, що під час утримання обвинуваченого під вартою, на досудовому розслідуванні, з ОСОБА_7 не було проведено жодної процесуальної дії.

Позиція учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник підтримали подані ними апеляційні скарги та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Прокурор до початку судового розгляду подав заяву про розгляд вказаної апеляційної скарги без його участі де також заперечував проти задоволення апеляційних скарг.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, позицію обвинуваченого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою, встановив, що з часу обрання запобіжного заходу не змінилися підстави для такого запобіжного заходу.

Такі висновки суду не є безпідставними з огляду на зміст обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 , згідно якого вбачається, що він спільно з іншими особами, вчинив дії на протиправне заволодіння чужого майна, шляхом подолання волі потерпілого, із застосуванням фізичного насильства.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Враховуючи фактичні обставини злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 , а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування алкогольного насильства , вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, на думку колегії суддів свідчить про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
За таких обставин, посилання апелянта на недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків, передбачених п. 1,3, ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
Посилання захисника на те, що до клопотання про продовження строку тримання під вартою не було додано письмові докази, колегія суддів до уваги не бере, оскільки це не суперечить вимогами ст. 199 КПК України.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_7 має сім`ю, місце проживання, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеристику за місцем його проживання, є такими, що були враховані судом першої інстанції та самі по собі не може бути підставою для зміни обґрунтовано визначеного судом першої інстанції запобіжного заходу.

Доводи щодо відсутності відомостей, що обвинувачений ОСОБА_7 перешкоджав кримінальному провадженню, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони не доводять того, що обвинувачений не вдасться до певних дій перебуваючи не під вартою.

Що стосується доводів захисника про значний час тримання обвинуваченого під вартою, а саме понад 6 місяців, слід зазначити, що відповідно до обставин справи, в цьому кримінальному провадженні встановлено реальний суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку превалює над принципом поваги до свободи особистості, що в свою чергу свідчить про виправданість продовження строку тримання під вартою.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, ч.4 ст.422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.08.2021 року про задоволення клопотання прокурора та про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.10.2021 року, включно, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3