ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2507/21 Номер провадження 11-кп/814/448/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 , / в режимі відеоконференції/

його захисника адвоката ОСОБА_8

та представника колонії ОСОБА_9 / в режимі відеоконференції/ розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 17 січня 2022 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого: 06.12.2011 року вироком Лохвицьким районним судом Полтавської області за п.10 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі.

відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Полтавської виправної колонії №64 та голови спостережної комісії Подільської районної у м.Полтаві ради про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Відмовляючи в задоволенні клопотання районний суд зазначив, що ОСОБА_7 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом в інтересах засудженого подана апеляційна скарга з доповненнями в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДО, районний суд не звернув увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 за місцем відбування покарання, а саме в Державній установі «Полтавська виправна колонія №64», з 2012 року характеризується з позитивної сторони, довів своє виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці, приймає участь у виховних заходах та в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення». За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», отримав спеціальність «Кухар-пекар» в Полтавському навчальному центрі «№64» при установі, відвідує лекції правового характеру, інформаційні години, пройшов курси підготовки до звільнення.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Засуджений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі.Представник колонії просив задовольнити спільне подання в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах засудженого, мотивуючи тим, що ухвала суду є законною та обгрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 06.12.2011 року вироком Лохвицьким районним судом Полтавської області за п.10 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання : 30.08.2011 року. Кінець строку відбування покарання : 15.02.2025 року.
На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину покарання, яка надає право на застосування умовно-дострокового звільнення , а саме відбув ѕ частини призначеного судом строку покарання, відбута частина призначеного строку більше 10 років.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 24.02.2016 року Ленінським районним судом м.Полтави зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.08.2011 року по 13.03.2012 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.08.2011 року. За час перебування в УПВ №23 в м. Полтава характеризувався посередньо, стягнень заохочень не мав.

До державної установи «Полтавська виправна колонія «64» прибув 21.03.2012 року Стягнень не має. Має 20 заохочень.

З 21.03.2012 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії «64». За час відбування покарання характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи.

Окрім того, працевлаштований офіційно в благодійний організації «Світло надії» на посаді соціального працівника. З 01.03.2018 року реалізовує програми соціально-психологічного та медичного спрямування, а саме проводить активну роботу з ВІЛ-позитивними засудженими та масові заходи щодо профілактики ВІЛ-інфекції, вірусних гепатитів та туребкульозу в медичній частині установи. До праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань ставиться з розумною ініціативою.
Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення, а саме 01.09.2021 року на засіданні комісії Полтавської виправної колонії «64».
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.
Дбайливо ставиться до свого майна, утримується у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відповідно до ст. 123 КВК України реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія» приймав спеціальність «Кухар-пекар» в Полтавському навчальному центрі «64» при установі. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення « відвідує лекції правового характеру, інформаційні години, пройшов курси підготовки до звільнення. До її реалізації ставиться із зацікавленості.
Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про умовно дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, вказав, що засуджений ОСОБА_7 станом на час розгляду справи сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

При цьому суд вказав, що системні заохочення ОСОБА_7 отримував лише з 2017 року, а до цього отримав лише два заохочення.

Крім того суд першої інстанції, як підставу відмови у задоволенні спільного подання визнав неспроможними твердження сторони захисту з приводу того, що засуджений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчинені ним злочину, посилаючись на те, що ОСОБА_7 оскаржував вирок суду в апеляційній інстанції.

Зазначені підстави колегія суддів вважає неспроможними, так як виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Крім того, суд першої інстанції при розгляді подання про умовно дострокове звільнення фактично дав протилежну оцінку зазначену у вироку суду, відповідно до якого, обвинувачений в судовому засіданні визнав свою вину повністю та щиро розкаявся.

Таким чином, колегія судів прийшла до висновку, що суд першої інстанції розглядаючи клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_7 належним чином не врахував фактичні обставини справи та не прийняв до уваги загальну характеристику особи за весь період відбуття покарання, яка є стабільною, так як ОСОБА_7 за весь період перебування в місцях позбавлення волі не мав будь-яких стягнень, а має 20 заохочень, працевлаштований в установі виконання покарань, набув кваліфікацію як фахівця соціального працівника, а тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим відповідно до ст. 81 КК України, наявні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 376,404,405, 407,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 17 січня 2022 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Спільне подання голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради та начальника ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно достроково від відбуття покарання призначеного вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 06.12.2011 року на невідбуту частину строком 2/два/ роки 11/одинадцять/ місяців 15 діб.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .