ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2021 Справа №607/8077/21
провадження 1-кп/607/1336/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 03 березня 2021 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу статі 89 КК України не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2020 року, у ОСОБА_3 , який в той час перебував у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 виник умисел на придбання посвідчення водія не у встановленому законом порядку.
Реалізуючи умисел в листопаді 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, незаконно, з метою уникнення процедури отримання посвідчення водія, що передбачено Постановою КМУ від 08.05.1993 року «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», через мережу інтернет придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія номер/серія НОМЕР_1 , у якому було зазначено наступні інформаційні дані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.10.2020, НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 виготовлений не спеціалізованим підприємством, яке повинно здійснювати їх випуск та зображення у даному бланку нанесенні струменевим не трансферним способом друку, якими користувався протягом тривалого часу.
ОСОБА_3 , знаючи і усвідомлюючи, що посвідчення водія номер/серія НОМЕР_1 , є підробленим, умисно почав використовувати його.
27.02.2021 року близько 17 годин 58 хвилин, ОСОБА_3 , здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ 21013» голубого кольору із встановленому на ньому н.з. НОМЕР_4 та рухався автодорогою, що по вул.Тролейбусна, м.Тернопіль, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, чим порушив вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., тобто у разі причетності до дорожньо транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Надалі, 02.03.2021 року близько 16 годин 48 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи по вул.Шевченка, 68 с.Довжанка Тернопільського району в ході спілкування з працівниками УПП в Тернопільській області «Юпітер-202», на виконання вимог п.2.1, 2.4 ПДР України, пред`явив завідома підроблене посвідчення номер/серія НОМЕР_1 , поліцейському роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 .
Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ( кримінального проступку) передбаченого ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю, підтвердивши зазначені в обвинувальному акті обставини. Вказав, що дійсно використовував завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія. Просить суд, врахувати його щире каяття та суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.4 ст.358 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному використанні завідомо підробленого документа, при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії останнього обгрунтовано кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості; характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення; його ставлення до нього та поведінку після його вчинення; особу винного, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання; конкретні обставини справи; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття; відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Аналізуючи вищенаведене, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 ,йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

У справі є процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів від 19.03.2021 року №СЕ-19/120-21/2382 ДД в сумі 980 грн. 70 коп., які в порядку ч.2 ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень .

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави (Отримувач коштів:ГУК у Терн.обл. /тг.м.Терноп./24060300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0019751; Код класифікації доходів бюджету: 24060300) процесуальні витрати за проведення судової експертизи документів від 19 березня 2021 року №СЕ-19/120-21/2382 ДД в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1