Провадження № 1-кс/638/1954/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисників- ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 13 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку, а саме: ноутбук марки «Acer», S/N: NHQ59EU057009030C33400, чорного кольору з червоними вставками; зарядний пристрій до вищевказаного ноутбуку фірми «Acer», S/N:D0RW9BT083Y; мобільний телефон марки «Samsung Duos», в корпусі чорного кольору, всередині якого мається sim-карта з № НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 13 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

19 серпня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2021 року старшим слідчим СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено обшук будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності, згідно реєстру прав на нерухоме майно, належить ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено зазначене вище майно.

Щодо вказаного майна, яке визнано речовим доказом, існують підстави вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, зважаючи на що, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження виникла необхідність накладення арешту на майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. В обґрунтування даного клопотання посилався на існування підстав та підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення, та на наявність ризиків, що тимчасово вилучене під час обшуку майно може бути знищене. Арешт даного мана обумовлений необхідністю проведення слідчих дій та експертних досліджень з метою відновлення та відтворення інформації, що могла бути пов`язана зі здійсненням кримінального правопорушення, зберігалась на даних носіях та була видалена.

Представники власника майна - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували. Зазначили, що клопотання прокурора не є належним чином обґрунтованим. Майно не є доказом даного кримінального правопорушення. ОСОБА_8 підозру не пред`явлено, дане майно належить йому на праві власності та він потребує його для використання у особистих побутових цілях. Дружина ОСОБА_8 використовує ноутбук з метою підтримання зв`язку з педіатром двомісячної дитини. Під час проведення обшуку власники майна не перешкоджали співробітникам органу досудового слідства проводити обшук та подальший огляд техніки, яку було повністю оглянуто та не знайдено будь-якої інформації, пов`язаної з кримінальним правопорушенням. Арешт даного майна створить негативні наслідки для життєдіяльності власника, оскільки він має потребу у використанні даного майна кожного дня. Зважаючи на те, що слідчим під час проведення обшуку було надано доступ до майна, зміст якого було досліджено та встановлено, що будь-якої інформації, що може бути використана в якості доказу у кримінальному провадженні, в ньому не міститься, то дане майно не є доказом кримінального правопорушення. Таким чином відсутні підстави та розумні підозри вважати, що майно є доказом кримінального правопорушення. Крім того обшук проведений з численними порушеннями законодавства, власник будинку ОСОБА_7 , в якому проживає ОСОБА_8 з сім`єю, взагалі не був попереджений про обшук і від нього не був отримано відповідний дозвіл.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дійшов висновку про задоволення клопотання, зважаючи на наступне.

Встановлено, що в провадженні СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене 13 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом вчинення групою осіб шахрайства, з метою заволодіння коштами громадян України, країн СНД та Європи, які організувала діяльність мережі «Колл Центрів», працівники яких представляючись працівниками тренінгових компаній-спеціалістами в області трейдингової торгівлі на фінансових біржах типу «Форекс» та крипто біржах типу «Бінанс», шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян та переводять дані грошові кошти в крипто валюту, яку в подальшому виводять в готівкові кошти на території України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року надано слідчим та прокурору, які входять до складу слідчо-оперативної групи у кримінальному провадженні № 0000127, дозвіл на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , та в якому він фактично проживає, з метою відшукання та вилучення засобів телекомунікаційного та комп`ютерного зв`язку, які використовуються співробітниками «Колл Центру» як засоби або знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, чернових записів, а також грошових коштів, набутих злочинним шляхом, та які можуть мати по справі значення речових доказів.

Під час проведення 19 серпня 2021 року обшуку в зазначеному будинку було виявлено та вилучено наступне майно: ноутбук марки «Acer», S/N: NHQ59EU057009030C33400, чорного кольору з червоними вставками; зарядний пристрій до вищевказаного ноутбуку фірми «Acer», S/N:D0RW9BT083Y; мобільний телефон марки «Samsung Duos», в корпусі чорного кольору, всередині якого мається sim-карта з № НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З правового аналізу положень ч.1 ст.173 КПК України вбачається, що обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, яка подала клопотання.
Щодо накладення арешту на вказане в клопотанні майно, яке на праві власності належить ОСОБА_8 , то суд задовольняє клопотання та накладає арешт, оскільки це майно може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, правова кваліфікація якого передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 190 КК України, тобто прокурором доведено, що ноутбук марки «Acer», S/N: NHQ59EU057009030C33400, чорного кольору з червоними вставками; зарядний пристрій до вищевказаного ноутбуку фірми «Acer», S/N:D0RW9BT083Y; мобільний телефон марки «Samsung Duos», в корпусі чорного кольору, всередині якого мається sim-карта з № НОМЕР_1 , можуть зберегти на собі сліди або містити інші відомості про кримінальне правопорушення та які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні. Зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України вчинене групою осіб, з метою заволодіння коштами громадян України, країн СНД та Європи, які організували діяльність мережі «Колл Центрів», працівники яких представляючись працівниками тренінгових компаній-спеціалістами в області трейдингової торгівлі на фінансових біржах типу «Форекс» та крипто біржах типу «Бінанс», шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян та переводять дані грошові кошти в крипто валюту, яку в подальшому виводять в готівкові кошти на території України, прокурором зазначено, щоарешт даного майна обумовлений необхідністю проведення слідчих дій та експертних досліджень з метою відновлення та відтворення інформації, що могла бути пов`язана зі здійсненням кримінального правопорушення, зберігалась на даних носіях та була видалена. Доводи прокурора як на підставу для накладення арешту на засоби телекомунікаційного та комп`ютерного зв`язку на ймовірність знаходження на них інформації, що може бути відновлення та відтворення, суд вважає цілком обґрунтованими.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
З урахуванням доводів представників власника майна, слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника даного майна, про який йдеться в клопотанні.

Зважаючи на зазначене, слідчий суддя також задовольняє клопотання в частині накладення арешту на зарядний пристрій від ноутбука, оскільки він є приналежністю до ноутбука, призначений для обслуговування ноутбука та пов`язаний з ним спільним призначенням.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що вказане в клопотанні майно може містити інформацію, яка буде мати доказове значення у кримінальному провадженні. В судовому засіданні не встановлено, що арешт засобів телекомунікаційного та комп`ютерного зв`язку може призвести до зупинення або надмірного обмеження будь-якої підприємницької діяльності, оскільки майно використовується власником та його родиною у особистих побутових потребах.
Щодо доводів представників власника майна стосовно того, що ОСОБА_8 не була пред`явлена підозра, то слідчий суддя вважає, що дані обставини не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту, з наступних підстав.
З правового аналізу ст.ст. 214, 223 КПК України вбачається, що після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Зважаючи на що, відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Щодо доводів представників власника майна стосовно численних порушень представниками органу досудового розслідування норм закону під час проведення обшуку, то дані доводи не підлягають вирішенню на стадії розгляду клопотання про арешт майна. Слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку діям представників органу досудового розслідування, оскільки вказані доводи сторони захисту на даній стадії підлягають оцінці органами досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження та судом в ході його розгляду по суті.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя задовольняє клопотання про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2021 року за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку, здійсненого 19 серпня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2021 року, майно, а саме на ноутбук марки «Acer», S/N:NHQ59EU057009030C33400, чорного кольору з червоними вставками, зарядний пристрій до зазначеного ноутбуку фірми «Acer», S/N:D0RW9BT083Y, мобільний телефон марки «Samsung Duos», в корпусі чорного кольору, всередині якого мається sim-карта з № НОМЕР_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1