Справа № 591/5426/20
Провадження № 1-кп/591/287/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002111 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, який зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м.Суми перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Під час судового розгляду захисником було подано клопотання, яке він підтримав в судовому засіданні, про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених у ст.219 КПК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Вказане клопотання мотивовано тим, що 01.07.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, тобто саме з цього часу розпочато двомісячний відлік строку досудового розслідування, який повинен закінчуватися 01.09.2021 включно. 28.08.2020 ОСОБА_5 та його захисника було повідомлено про завершення досудового розслідування, надано доступ до матеріалів досудового розслідування та в цей же день сторона захисту підтвердила стороні обвинувачення факт отримання доступу до матеріалів кримінального провадження. Тобто строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження тривав 1 день, який згідно ч.5 ст. 219 КПК України не включається в строки досудового розслідування, а тому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчувався 02.09.2020 включно. Однак після закінчення строків досудового розслідування 03.09.2020 було складено та затверджено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , а до суду його подано 07.09.2020, поза межами строку досудового розслідування. Тобто, на думку сторони захисту, стороною обвинувачення не дотримані строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК України, що має наслідком закриття провадження.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечував проти закриття провадження, зазначаючи, що суд не наділений повноваженнями на прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а таке право надано прокурору. Також вважає, що обвинувальний акт може бути складений і поза межами строку досудового розслідування. Тому просив у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Заслухавши думку учасників, вивчивши матеріали, проаналізувавши доводи заявленого клопотання, суд вважає, що воно, враховуючи вимоги ст. 350 КПК України може бути вирішене на даній стадії процесу та підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК України. Водночас, ч.5 ст.294 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише його складання, затвердження чи вручення стороні захисту, повинно бути вчинено в рамках строку досудового розслідування. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 1 липня 2021 року у справі № 752/3218/20 (провадження № 51-2066 км 21).

Як вбачається з матеріалів провадження 01.07.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, тобто саме з цього часу розпочато двомісячний відлік строку досудового розслідування, який повинен закінчуватися 01.09.2021 включно.

28.08.2020 ОСОБА_5 та його захисника було повідомлено про завершення досудового розслідування, надано доступ до матеріалів досудового розслідування та в цей же день сторона захисту підтвердила стороні обвинувачення факт отримання доступу до матеріалів кримінального провадження.

Тобто строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження тривав 1 день, який згідно ч.5 ст. 219 КПК України не включається в строки досудового розслідування, а тому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчувався 02.09.2020 включно.

Однак після закінчення строків досудового розслідування 03.09.2020 було складено та затверджено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , а до суду його подано згідно супровідного листа прокурора та протоколу автоматичного розподілу судової справи тільки 07.09.2020, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Таким чином, в даному випадку є підстави, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.

При цьому, суд не погоджується з позицією прокурора про те, що тільки прокурор наділений повноваженнями на закриття кримінального провадження, оскільки така позиція спростовується як нормами КПК, так і судовою практикою, яка на даний час є сталою у Верховному суді.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, суд має право прийняти рішення про закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

В даному випадку, обвинувачення ОСОБА_5 пред`явлено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень. Але вказаний злочин, згідно чинного КК України, не є кримінальним правопорушенням проти життя та здоров`я особи. П.10 ч.1 ст.284 КПК України містить заборону закривати тільки кримінальні провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, тобто, визначені у Розділі ІІ Кримінального Кодексу України.

Таким чином, клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження, суд розподіл судових витрат не проводить, оскільки такі питання з огляду на положення ст.124, 372 КПК України, вирішуються тільки під час ухвалення обвинувального вироку, і відповідно до ч.2 ст.122 КПК України такі витрати за проведення експертиз в межах даного провадження були здійснені за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються експертним установам із Державного бюджету України.

Питання про скасування арешту та вирішення долі речових доказів суд вважає необхідним виріши відповідно до ст.ст. 100,174 КПК України (т1. а.п. 48-49, 108-111, 209-210).

Керуючись ст. ст. 219, 284, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002111 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - закрити.

Скасувати арешт майна, а саме зіп-пакетів з речовиною, пристрою, схожого на пристрій для вживання наркотичних засобів та мобільного телефону, вилучених в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , накладений згідно ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2020.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили: зіп-пакети з психотропною речовиною та пристрій, схожий на пристрій для вживання наркотичних засобів знищити; мобільний телефон Iphone XR повернути власнику ОСОБА_5 ; диски з файлами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Зарічний районний суд м.Суми до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1