Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3708/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000859 за ч. 1 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антопіль Андрушівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у тому ж АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_10 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдано за відсутністю в його діянні складу вказаного кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати у розмірі 858 грн. на залучення експертів під час проведення судово-товарознавчої експертизи вирішено компенсувати за рахунок держави.
Вирішено скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2018 на універсальний електричний кормоподрібнювач «ЕМ Елікор1», болгарку «Балтік», зварювальний апарат «Ріга», шліфувальну машинку «Старк», шуруповерт «Тул Сет» та дві свині породи «в`єтнамські».
Речові докази, - універсальний кормоподрібнювач (млинок) «ЕМ Еликор1», який зберігається у камері зберігання речових доказів Житомирського РВП, та дві свині породи «в`єтнамські», що були передані потерпілій ОСОБА_11 вирішено повернути останній; болгарку «Балтік», зварювальний апарат «Ріга», шліфувальну машинку «Старк», шуруповерт "Тул Сет", які зберігаються у камері зберігання речових доказів Житомирського РВП, - вирішено повернути обвинуваченому.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 обвинувачується за ч. 1 ст. 185 КК України у тому, що близько 9 год 02 жовтня 2018 року на подвір`ї будинку потерпілої ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 він, переконавшись у відсутності поруч сторонніх осіб та непомітності своїх дій, шляхом вільного доступу таємно викрав належний потерпілій універсальний електричний кормоподрібнювач «ЕМ Елікор-1» вартістю 1829 грн. 93 коп., якого попередньо від`єднав від столу для швейної машинки та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі процесуальний прокурор ОСОБА_9 , який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, ставить питання про скасування вироку з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, постановлення нового вироку про визнання ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з призначенням обвинуваченому покарання у виді арешту на строк 2 місяці. Просить також скасувати арешт, накладений на універсальний кормоподрібнювач (млинок) «ЕМ Еликор1», 2 свиней породи «в`єтнамські», що були передані потерпілій ОСОБА_11 , та повернути вказані речові докази останній; болгарку « ОСОБА_12 », зварювальний апарат «Ріга», шліфувальну машинку «Старк» та шуруповерт "Тул Сет" повернути ОСОБА_10 . Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує також про необґрунтованість висновків суду про неможливість перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 185 КК України на ст. 356 КК України та неправильне незастосування у зв`язку з цим правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к.
У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 твердить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, законність та обґрунтованість вироку, всебічність та повноту судового розгляду.
Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та доводи захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Частиною 1 статті 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яка карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Статтею 356 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, - яке карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до трьох місяців.
Згідно санкцій вказаних статей та положень ст. 12 КК України, вказані кримінальні правопорушення є нетяжкими злочинами та за самоправство передбачено менш суворе покарання.

У відповідно до ст. 477 КПК України, кримінальне провадження за ст. 356 КК України щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян або інтересам власника, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого щодо такого кримінального правопорушення.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к, звернення потерпілого до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо нього злочину без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією є проявом волі на притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що надає суду право за результатами судового розгляду кримінального провадження, розпочатого за процедурою публічного обвинувачення, ухвалити відповідно до встановлених частиною 3 статті 337 КПК України меж судового розгляду обвинувальний вирок з перекваліфікацією діяння на злочин приватного обвинувачення незалежно від позиції потерпілого щодо зміни його правової оцінки.
Внаслідок безпосереднього дослідження доказів у даній справі апеляційний суд визнає доведеним, що близько 9 год 02 жовтня 2018 року у домоволодінні по АДРЕСА_3 , в якому проживали потерпіла ОСОБА_11 та її дочка ОСОБА_13 , Тараканов самоправно, всупереч установленому законом порядку та волі потерпілої ОСОБА_11 та її дочки ОСОБА_13 , таємно вилучив належний потерпілій ОСОБА_11 універсальний електричний кормоподрібнювач «ЕМ Елікор-1» вартістю 1829 грн. 93 коп. з метою зобов`язати дочку потерпілої ОСОБА_13 повернути йому грошовий борг в сумі 1200 грн. за куплений у нього наприкінці вересня 2018 року господарський візок, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно значної матеріальної шкоди в сумі 1829 грн. 93 коп., яка перевищує 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Вказані фактичні обставини підтверджуються такими доказами у справі.
Обвинувачений ОСОБА_10 під час судового розгляду показав, що вранці 02 жовтня 2018 року він приїхав на подвір`я будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_14 та її дочки ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 за попередньою домовленістю із ОСОБА_15 , яка мала повернути йому грошовий борг в сумі 1200 грн. за куплений ним та переданий у кінці вересня 2018 року господарський візок. Оскільки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були відсутні та не вийшли до нього з будинку, з метою спонукання вказаних осіб зв`язатися з ним та віддати борг, таємно відкрутив зі столу та забрав «електричного млинка». Ввечері того ж дня ОСОБА_13 зателефонувала йому з вимогою повернути «електромлинок», на що він сказав, що поверне його у разі повернення йому боргу за візок.
Вказані показання суд визнає достовірними, оскільки вони підтверджуються сукупністю всіх інших доказів у справі.
Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 про те, що наприкінці вересня 2018 року обвинувачений продав та передав ОСОБА_13 господарського візка за 1200 грн. Однак гроші в сумі 1200 грн. за цей візок ОСОБА_13 мала віддати ОСОБА_10 вранці 02.10.2018 на подвір`ї їх будинку після надання ним накладної на цей товар. Сокол ОСОБА_16 по телефону повідомила ОСОБА_10 щоб він вранці приїхав до неї додому забрати гроші за візок та віддав їй накладну, оскільки з 11 до 16 год. вдома нікого не буде. Однак цього дня вони поїхали до м. Житомира та ввечері 02.10.2018 ОСОБА_11 виявила відсутність електромлинка, який був прикручений до стола від швейної машинки у підсобному приміщенні домоволодіння. Одразу подумали, що крадіжку вчинив ОСОБА_10 , оскільки він цього ж дня мав приїхати до них, щоб забрати у ОСОБА_13 кошти у сумі 1200 грн., які остання була йому винна. У телефонній розмові ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_13 , що це він взяв електромлинок, а тому вони викликали працівників поліції, які за місцем проживання обвинуваченого виявили викрадений електромлинок.
За даними протоколу огляду місця події від 02.10.2018 у підсобному приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 на тумбі виявлено відсутність електромлинка «Єлікор» (а. с. 138-140 т. 1).
Під час огляду місця події 03.10.2018 у приміщенні Житомирського РВП ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції універсальний електричний кормоподрібнювач «ЕМ Елікор-1», вартість якого згідно висновку експерта від 25.10.2018, становить 1829 грн. 93 коп. (а. с. 141-143,147-151 т. 1).
За даними роздруківки абонентського номеру, належного обвинуваченому, ОСОБА_10 о 08 год 52 хв перебував у с. Кодня Житомирського району та телефонував свідку ОСОБА_13 (а. с. 152-153 т. 1).
Потерпіла ОСОБА_11 під час апеляційного розгляду заявила, що вона не працює, живе за рахунок пенсії по інвалідності, підтримує свої попередні показання в повному обсязі та просить притягнути обвинуваченого до відповідальності згідно закону, матеріальна шкода з огляду на її доходи є значною. Не заперечувала проти перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 356 КК України (а. с. 211 т. 1).
Оскільки ст. 356 КК України розмір значної шкоди не визначений, то в даному випадку вона є оціночною та вирішується з фактичних обставин справи.

Вказаними доказами доведено, що ОСОБА_10 , здіснюючи таємне вилучення електричного кормоподрібнювача «ЕМ Елікор-1» вартістю 1829 грн. 93 коп. з домоволодіння потерпілої ОСОБА_17 та її дочки ОСОБА_13 , не мав корисливого мотиву, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок цього майна, а діяв самовільно та умисно з метою примушення ОСОБА_13 повернути йому грошовий борг в сумі 1200 грн. за куплений у нього наприкінці вересня 2018 року господарський візок. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_11 , яка не працює та живе за рахунок пенсії по іінвалідності, було заподіяно значної матеріальної шкоди в сумі 1829 грн. 93 коп., яка перевищує 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
За таких обставин, з урахуванням вищевказаної правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к, яка помилково не була врахована судом першої інстанції, колегія суддів визнає доведеним, що ОСОБА_10 вчинив самоправство самовільне, всупереч установленому законом порядку вчинення вищевказаних дій по вилученню із домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 майна на суму1829 грн. 93 коп., які оспорюються громадянкою ОСОБА_11 , якими була заподіяна значна шкода інтересам вказаної потерпілої.
Тому, даючи оцінку доказам у справі, суд першої інстанції обґрунтовано вказав про можливу відповідність дій обвинуваченого диспозиції ст. 356 КК України, однак помилково не перекваліфікував дії обвинуваченого на ст. 356 КК України та постановив виправдувальний вирок.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.
Оскільки з 02.10.2018 дня вчинення ОСОБА_10 самоправства до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки, у справі відсутні дані про вчинення ОСОБА_10 у даний період будь-яких інших кримінальних правопорушень та останній із захисником дають згоду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України, відповідно до правової позиції Верховного Суду, що міститься у постанові від 01.06.2021 у справі №373/3768/13-к, апеляційний суд визнає за необхідне звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України та закрити кримінальне провадження у даній справі.

За таких обставин колегія суддів визнає частково обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону та необґрунтованість висновку про неможливість перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 356 КК України.
Тому вирок місцевого суду підлягає скасуванню з перекваліфікацією дій обвинуваченого зі ст. 185 ч. 1 на ст. 356 КК України та закриттям кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за спливом строку давності.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 417 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 185 КК України на ст. 356 КК України.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Процесуальні витрати у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. на залучення експертів під час проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2018 на універсальний електричний кормоподрібнювач «ЕМ Елікор1», болгарку «Балтік», зварювальний апарат «Ріга», шліфувальну машинку «Старк», шуруповерт «Тул Сет» та дві свині породи «в`єтнамські».

Речові докази: універсальний кормоподрібнювач (млинок) «ЕМ Еликор1», який зберігається у камері зберігання речових доказів Житомирського РВП та дві свині породи «в`єтнамські», що були передані потерпілій ОСОБА_11 , повернути останній; болгарку «Балтік», зварювальний апарат «Ріга», шліфувальну машинку «Старк», шуруповерт "Тул Сет", які зберігаються у камері зберігання речових доказів Житомирського РВП, - повернути ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: