У Х В А Л А
іменем України

24 листопада 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :
головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000320 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Великий Бурлук Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , судимий вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2021, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 27.07.2021, за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 7 років,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, а також у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

Під час судового розгляду було встановлено наступні обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України: 19 червня 2019 року близько 19:00 години в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 перебував разом зі ОСОБА_7 , з якою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та ОСОБА_4 , де вони разом вживали алкогольні напої, під час вживання яких у ОСОБА_5 виник умисел вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_4 .

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений вище умисел, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням фізичного насильства, затягнув ОСОБА_4 до житлового будинку за вище вказаною адресою, де закрив вхідні двері, роздягнувся та погрожуючи ОСОБА_4 застосуванням фізичного насильства, з метою упередження можливого очікуваного опору зі сторони останньої, всупереч волі ОСОБА_4 , зняв з неї одяг, повалив на диван, та діючи всупереч її волі, з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, притиснув своїми руками та ногами руки та ноги останньої до дивану, чим спричинив їй як у сукупності так і кожне окремо легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на передній поверхні правого та лівого плеча в верхній третині та середній третині, множинних синців на передній та задній поверхні правого та лівого стегна в верхній третині та середній третині, чим позбавив її можливості чинити опір, та утримуючи ОСОБА_4 , ігноруючи її волю, з використанням геніталій, здійснив вагінальне проникнення в тіло потерпілої ОСОБА_4 в природній формі, без її добровільної згоди, та задовольнивши статеву пристрасть відпустив ОСОБА_4 .

Зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення підтверджуються: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2019 (том 1 а. п. 89); показаннями потерпілої ОСОБА_4 ; показаннями свідка ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду місця події від 20.06.2019, проведеного на підставі добровільної згоди володільця домоволодіння ОСОБА_7 (том 1 а. п. 90-95); даними протоколу огляду місця події від 20.06.2019 (том 1 а. п. 96-99, 100, 119); висновком судово-медичної експертизи №12-14/97-Зм/19 від 12.07.2019 (том 1 а. п. 105, 106).

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 подала заяву про відмову від обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України.

Прокурор ОСОБА_3 вважала що провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України належить закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення та закрити в цій частині кримінальне провадження. Про те, що відмова від обвинувачення є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження йому зрозуміло.

Захисник ОСОБА_6 також просила прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного:

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, належить кваліфікувати за частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі, частиною першою статті 152 (зґвалтування без обтяжуючих обставин) Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

При цьому відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до абзацу 2 частини 7 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Під час судового провадження потерпіла ОСОБА_4 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні приватного обвинувачення, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 477 Кримінального процесуального кодексу України, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись частиною 4 статті 26, пунктом 7 частини 1, частиною 7 статті 284, статтями 372, 477 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити кримінальне провадження №0000320 в частині обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення.

Речові докази: жіночу футболку червоного кольору, спортивні штани темно-синього кольору та жіночі труси біло-сірого кольору, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - вважати їй повернутими.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1