Справа № 157/1044/21
Провадження №1-кп/157/35/22
УХВАЛА
01 лютого 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000204 від 12 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів, яке мотивує тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у нападі на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння грошовими коштами останнього, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений відмовився від дачі показань, проте його вина у скоєному доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами. Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 09 грудня 2021 року ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 06 лютого 2022 року. Обвинувачений вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_6 розлучений, ніде не працює, не навчається, в минулому неодноразово судимий, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків в останнього та вперте небажання стати на шлях виправлення. Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, оскільки відсутня особа, яка б заслуговувала на довіру та зможе поручитися за виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, злочин вчинений із застосуванням насильства. Крім того, запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням обвинуваченого під вартою, дасть йому можливість впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. З цих підстав просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо продовження строку обраного відносно нього запобіжного заходу заперечив. Пояснив, що страждає туберкульозом, а в умовах тримання під вартою він не отримує належної медичної допомоги. Просить застосувати відносно нього запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, що дасть йому можливість повноцінно лікуватися.

Захисник ОСОБА_7 також заперечив щодо клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурор не довів, що більш м`який запобіжних захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Інші учасники судового провадження погодилися з думкою захисника ОСОБА_7 .

З`ясувавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який відноситься до тяжких злочинів проти власності та за скоєння якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 16 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів, який ухвалою цього ж суду від 09 грудня 2021 року продовжено до 06 лютого 2022 року.

Аналіз наявних у кримінальному провадженні матеріалів вказує на те, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та породить ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків, які на даній стадії судового процесу ще не допитані, вчинення іншого кримінального правопорушення. Відсутній проявів незаконної поведінки ОСОБА_6 в даний час якраз і забезпечується обраним відносно нього запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

Посилання сторони захисту на відсутність належної медичної допомоги в умовах тримання під вартою нічим не підтверджені, жодних скарг з цього приводу на працівників адміністрації установи попереднього ув`язнення суду пред`явлено не було.

Проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, виходячи з положень статей 177, 178, 194 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, відсутність даних про міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, ступінь вищевказаних ризиків, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 197, 199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів до 01 квітня 2022 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1