КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/733/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено, а фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 22 лютого 2022 року включно з 18 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Андіжан Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, з середньою освітою, одруженого, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, а також визнав доведеним наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим, слідчий суддя визнав непереконливими доводи старшого слідчого і прокурора, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також їх доводи, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 лютого 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Так, апелянт стверджує, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, а злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 189 КК України, є тяжким злочином, покарання за який передбачено законом у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Крім того, прокурор запевняє, що органом досудового розслідування встановлено у кримінальному провадженні наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку автора апеляції, слідчим суддею при прийнятті рішення не було враховано тяжкість вчинених злочинів, особу підозрюваного, а також наявність у кримінальному провадженні ризиків, які, за переконанням апелянта, не були досліджені і враховані в достатній мірі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0002811, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

20 грудня 2021 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_13 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що 21 грудня 2021 року о 00 год. 20 хв. був складений відповідний протокол.

21 грудня 2021 року ОСОБА_14 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України.

22 грудня 2021 року ОСОБА_14 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Того ж числа старший слідчий Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року в задоволенні зазначеного клопотання старшого слідчого було відмовлено, а фактично це клопотання було задоволено частково та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зокрема, заборони до 22 лютого 2022 року включно з 18 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_14 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_14 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_14 у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

При цьому слідчий суддя, всупереч стверджень сторони обвинувачення, обґрунтовано відхилив посилання старшого слідчого у клопотанні на існування у цьому кримінальному провадженні, крім вищенаведеного ризику, ще й інших ризиків, а саме передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки жоден із таких ризиків не знайшов свого підтвердження під час розгляду вказаного клопотання в суді першої інстанції.

Не встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в засіданні суду апеляційної інстанції, а доводи автора апеляції про наявність у ОСОБА_8 можливості незаконно впливати на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, як і про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, є лише припущеннями прокурора, які об`єктивно нічим не підтверджуються.

Що ж стосується безпосередньо застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, то слідчий суддя, всупереч запевнень апелянта, правильно встановив, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи сторони обвинувачення, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі і до яких, крім іншого, відноситься, насамперед, те, що підозрюваний має постійне місце проживання у місті Києві, одружений та раніше не судимий.

Тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та належним чином мотивував своє рішення. Саме застосований щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, за переконанням колегії суддів, здатен запобігти тим ризикам, які існують у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи прокурора ОСОБА_6 , які викладені в її апеляційній скарзі, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту у певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року, якою відмовлено, а фактично частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене із прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 22 лютого 2022 року включно з 18 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4