БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/461/22
Провадження № 1-кс/497/165/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу
14.03.22 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина Республіки Молдова, розлученого, маючого вищу освіту, працюючого головним інженером в ТОВ «Єліта Мобаїл Груп», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_1 виданого 24.10.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2022 року слідчий Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000124 від 13.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 12.03.2022 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, організував незаконне, поза визначеними пунктами пропуску, переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова ОСОБА_10 , за грошову винагороду.

Будучи обізнаним із способами та порядком здійснення охорони державного кордону представниками служб охорони державного кордону України та Республіки Молдова, місць дислокацій їх мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, ОСОБА_11 , узгодив час та місце такого незаконного переправлення з ОСОБА_10 .

Згідно домовленостей, ОСОБА_10 мав зустріти ОСОБА_7 безпосередньо після перетину останнім лінії державного кордону на напрямку населених пунктів с. Мирне Тараклийського району Республіки Молодова - с. Табаки Болградського району Одеської області та перемістити ОСОБА_10 вглиб території Республіки Молдова, таким чином фактично організувавши процедуру незаконного переправлення особи через державний кордон України.

У подальшому, того ж дня, ОСОБА_9 пішки пройшов державний кордон України через міжнародний пункт пропуску автомобільного сполучення «Табаки Мирне», поруч з яким, біля 20 години 12.03.2022 зустрівся з ОСОБА_10 з метою подальшого його незаконного переправлення через державний кордон України.

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, 12.03.2022 року о 23:00 годині був затриманий ОСОБА_9

13.03.2022 року у порядку, передбаченому ст.111 КПК України, ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.

В судовому засіданні:
- слідчий своє клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.
- прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджував, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжкого злочину, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду.
Прокурор звернув увагу насамперед на те, що підозрюваний є громадянином іншої держави, на території України не має соціальних зв`язків, які могли б гарантувати його належну процесуальну поведінку.
Крім цього, прокурор також звернув увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб та на разі усі державні органи не можуть здійснювати свої функції у звичайному режимі.
Наразі, як стверджував прокурор, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_12 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_13 категорично заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Стверджував про свою невинуватість, пояснюючи тим, що не мав наміру переводити будь-кого в Республіку Молдову поза пунктом пропуску, та і немає такої можливості. Однак дійсно з гр. ОСОБА_10 спілкувався на прохання свого друга з Німеччини, який дуже переконливо просив про допомогу. Свідомо його обманював, казав йому неправду, бажаючи останньому добра , і щоб він перебував у небезпечному місці. Планував розмістити ОСОБА_10 в м.Ізмаїл, вийняти йому житло, та повернутися до Молдови.
Щодо матеріального стану пояснив, що є співзасновником ТОВ «Єліта Мобаїл Груп», директором якого є його син, це сімейний бізнес, в середньому щомісяця отримує дохід не менше 800 доларів США, нерухомого майна не має, так як все купує дітям: усім трьом купив квартири, старшому автомобіль, наразі придбав дітям земельні ділянки.
У вчиненому щиро кається, шкодує про свій вчинок, дуже засмучений, але не мав наміру порушувати закон, діяв виключно зі співчуття до особи, яка перебувала у складній життєвій ситуації.
Під час затримання ніхто до нього не застосовував недозволених заходів, фізичного насилля відносно нього не було.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 стверджував, що клопотання слідчого не обґрунтоване, ризики не доведені, підозра безпідставна. Все, що відбулося з ОСОБА_14 є нічим іншим як провокація зі сторони СБУ. Належним чином не було зафіксовано і задокументовано проведення негласних слідчих розшукових дій, а тому всі докази, що наразі зібрані є недопустимими.
Звернув увагу, що відомості в ЄРДР були внесені 12.03.2022 року о 22:58 годині на підставі повідомлення заступника начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону імені полковника О.Жуковського, підполковника ОСОБА_15 , тоді як з пояснень самого ОСОБА_10 слідує, що він 11.03.2022 року під`їхавши до блок-посту біля м.Ізмаїл, викликав у них підозру, та були викликані працівники СБУ, які його забрали. Тобто на думку захисника, ця особа співпрацювала зі Службою безпеки України, що і свідчить про провокацію.
Фактично ОСОБА_9 був затримав біля 20:00 години, відразу ж після того, як він перетнув пункт пропуску, тоді як в протоколі значиться час 23:00 година. Підозра мала б бути вручена протягом доби, а була вручена о 21:30 годині.
Просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000124 від 13.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, 12.03.2022 року о 23:00 годині був затриманий ОСОБА_9 .

За результатами зібраних доказів 13.03.2022 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_12 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,

- протоколом огляду предметів, а саме мобільного телефону марки «SAMSUNG» моделі А11, належного ОСОБА_10 , скриншотів переписки через мессенджер «Ватссап» між ОСОБА_10 та ОСОБА_16

- протоколом допиту у якості підозрюваного ОСОБА_5 ,

- іншими доказами зібраними у зазначеному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа
Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України слід зазначити про наступне.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).
Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.
Причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років, само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;
- відсутність на території України будь-яких соціальних зв`язків, які могли б гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного;
- є громадянином Республіки Молдова, що може бути підставою для виїзду з України, тобто значний та суттєвий ризик приховування від слідства та суду;
- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного.
Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.
Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише два дні, усі необхідні і достатні докази не зібрані, не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Щодо доводів сторони захисту, про те, що відносно ОСОБА_7 вчинено провокацію, щодо реєстрації повідомлення в ЄРДР, часу затримання та часу вручення підозри, порядку зібрання та фіксації доказів, то вони заслуговують на увагу, і їм буде надана відповідна правова оцінка при розгляді кримінального провадження по суті судом.
Щодо визначення застави:
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного (відсутність місця роботи, достатніх стабільних доходів, відсутні відомостей про будь-які взагалі джерела його доходів), являється громадянином України, має постійне місце проживання і реєстрації, тяжкість кримінального злочину, за яким він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481.00 гривень х 80 = 198 480.00 гривень), що є максимальною, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, вжити заходи до офіційного працевлаштування, здати на зберігання до Болградського РВП паспорт громадянина України.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.
Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000124 від 12.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ізмаїл Одеської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 58 (п`ятдесят вісім) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 23:00 години 10 травня 2022 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480.00 гривень (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 травня 2022 року 23:00 години.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор»

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_9 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено і проголошено 16.03.2022 року о 09:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1