Справа №:755/1732/22
Провадження №: 1-кс/755/375/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2022 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000329 від 31 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и л а :
слідча СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернулась до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, а саме мопеда ТМ «Ноnda» чорного кольору, Vin-соde не виявлено, частину номерного знаку « НОМЕР_1 », який запакований до спец пакету КIV1109852, пласкогубців із жовто-чорною ручкою, які запаковані до спец пакету KIV1109891, що були вилучені 31 січня 2022 року під час обшуку гаражного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 3-тя лінія, 38 участок, садове ТОВ «Освіта».
Клопотання мотивовано тим, що 31 січня 2022 року приблизно у період часу з 00 год 30 хв по 09 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_2 поруч із третім під`їздом вищевказаного будинку невстановлена досудовим розслідуванням особа незаконно заволоділа транспортним засобом, а саме: мопедом марки «Honda Dio», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю приблизно 15000 грн, що належить ОСОБА_5 .
У подальшому під час досудового розслідування, 31 січня 2022 року слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , відповідно до ст. 233 КПК України, в період часу з 18 год 05 хв до 18 год 30 хв провів невідкладний обшук гаражного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , садове ТОВ «Освіта» за участю власника приміщення ОСОБА_7 , який надав добровільну згоду на проведення обшуку.
Під час проведення невідкладного обшуку виявлено та у подальшому вилучено мопед ТМ «Ноnda» чорного кольору, Vin-соde не виявлено, частину номерного знаку « НОМЕР_1 », який запакований до спец пакету КIV1109852, пласкогубці із жовто-чорною ручкою, які запаковані до спец пакету KIV1109891.
Постановами слідчої СВДніпровського УП ГУНП в м.Києвівід 31 січня 2022 року вилучені мопед ТМ «Ноnda», частина номерного знаку « НОМЕР_1 » та пласкогубці із жовто-чорною ручкою, визнано речовими доказами.
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000329 від 31 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні із викладених у клопотанні підстав прокурор просив задовольнити, але лише шляхом заборони відчуження вказаних речей.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

З положень ч. 1 ст. 234 КПК України вбачається, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно протоколу невідкладного обшуку від 31 січня 2022 року, який проведено в період з 18 год 05 хв по 18 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_3 ділянка, садове ТОВ «Освіта», у присутності осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені та понятих, при застосуванні технічного засобу фіксації, виявлено та вилучено: мопед ТМ «Ноnda», частину номерного знаку « НОМЕР_1 » та пласкогубці із жовто-чорною ручкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
Постановамислідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 31 січня 2022 року мопед ТМ «Ноnda» чорного кольору, Vin-code не виявлено, частину номерного знаку « НОМЕР_1 » та пласкогубці із жовто-чорною ручкою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000329 від 31 січня 2022 року.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що вищезазначене майно, яке вилучене 31 січня 2022 року під час невідкладного обшуку є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених прокурором підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від відчуження.

За таких обставин, слідча суддя враховує правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб.
Щодо вимог слідчої про заборону користування та розпорядження транспортним засобом, то враховуючи положення ст. 131-132, 170-173 КПК України, думку прокурора, наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя вважає за необхідне у задоволені клопотання в частині заборони використання та розпорядження майном відмовити.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.
Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04 п. 168, Європейський суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. The United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Взявши до уваги вищевикладене, кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 26, 98, 100,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшукугаражного приміщеннявід 31 січня 2022 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , садове ТОВ «Освіта», майно, а саме: мопед ТМ «Ноnda» чорного кольору, Vin-соde не виявлено, частину номерного знаку « НОМЕР_1 », який запакований до спец пакету КIV1109852, пласкогубці із жовто-чорною ручкою, які запаковані до спец пакету KIV1109891, заборонивши їх відчуження.
У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1