Справа №353/1176/18
Провадження № 1-кп/345/100/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8
ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_3 в межах матеріалів кримінального провадження № 0000683 з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.5 ст.185, ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 та ч.5 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.5 ст.185, ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 та ч.5 ст.185 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_9 заявила клопотання про зміну раніше продовжених запобіжних заходів, зокрема ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби, а ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з домашнього арешту на особисте зобов`язання, посилаючись на зміну обставин, за яких запобіжні заходи обвинуваченим обиралися та продовжувалися.

Захисник ОСОБА_8 також клопотав про зміну ОСОБА_4 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачені погодилися з думкою захисників.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотань захисників частково заперечив, зокрема з урахуванням обставин справи вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши залишати місце його проживання; змінити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на особисте зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків. При цьому, зазначив, що підстави для зміни раніше продовжених запобіжних заходів ОСОБА_7 і ОСОБА_6 на даний час відсутні.

Заслухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2021 продовжено ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; продовжено ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю; продовжено ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю та продовжено ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю. Також вказаною ухвалою продовжено строк дії покладених на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 відповідних обов`язків.

Згідно вимог ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно д ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо зміни раніше продовженого запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахування зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

При цьому цілодобовий домашній арешт, є найсуворішим запобіжним заходом після тримання під вартою, має найбільші обмеження щодо прав людини.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого такого альтернативного запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, суд враховує тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, те, що ОСОБА_4 має усталені соціальні зв`язки та постійне місце проживання у м. Чернівці, де зареєстрований з 19.06.2007.

Також суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_4 затримано 27.02.2018, тобто він практично 4 роки перебуває під вартою, а зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумність строків (п. 21. ч. 1 ст. 7 КПК).

На переконання суду, в даному випадку адекватним та достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, забезпечення його належної процесуальної поведінки та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Матеріалами справи не підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків, може бути мінімізований за рахунок цілодобового домашнього арешту.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю.

З приводу раніше продовженого запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю, то суд вважає за можливе його змінити на особисте зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків з огляду на наступне.

На даний час відсутні відомості про те, що перестали існувати чи зменшилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визнані доведеними при продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Водночас суд ураховує і те, що обвинувачений з 21.05.2020 - часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до цього часу не порушував процесуальних обов`язків, покладених на нього судом.

На даний час обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під домашнім арештом із забороною залишати житло з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку. За своїм сутнісним змістом, вказаний запобіжний захід з точки зору можливостей реалізації передбачених ст. 177 КПК України ризиків обвинуваченим, у разі прийняття ним такого рішення, близький до особистого зобов`язання, з різницею у тому, що при особистому зобов`язані на нього не буде покладено обов`язок перебувати в житлі з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку. При цьому, як при домашньому арешті з забороною залишати житло в нічний час, так і при особистому зобов`язані обвинувачений не обмежений у свободі пересування в денний час доби.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де зареєстрований з 17.06.2009, дотримувався умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, аніж домашній арешт, може забезпечити належну поведінку та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, передбачених КПК України.

Щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , то на думку суду позиція прокурора є обґрунтованою щодо того, що обвинувачені усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів їх вини у вчиненні особливо тяжких злочинів, завданих потерпілим збитків та невідворотності настання покарання, а саме позбавлення волі строком від 5 до 15 років із конфіскацією майна, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватись від суду з метою уникнення покарання.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є активними членами організованої групи, учасники якої вчинили низку особливо тяжких злочинів у різних регіонах України, до вчинення злочинів вони та їх спільники готувалися згідно з заздалегідь розробленим та узгодженим між всіма учасниками детального плану, вживали заходів конспірації, у тому числі використовували транспорт та засоби зв`язку. У разі зміни або скасування раніше продовжених запобіжних заходів, на більш м`які, обвинувачені можуть знищити, переховати речові докази, що не були встановлені під час досудового розслідування, у зв`язку з чим, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також необхідно взяти до уваги той факт, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть вчиняти будь-які перешкоди, спрямовані на знищення доказів у кримінальному провадженні, впливати на потерпілих та їх рідних, свідків, відомості про яких їм стало відомо під час ознайомлення з матеріалами відповідно до вимог ст. 290 КПК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим завдавати значної шкоди для швидкого судового розгляду. Таким чином існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження.
На даний момент ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували раніше, на момент обрання та продовження обвинуваченим запобіжних заходів і до цього часу не зменшились, а протилежне стороною захисту належними та допустимими доказами не доведено.
З урахуванням вищенаведеного, зважаючи на те, що ризики, які виправдовують раніше продовжені міри запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на даний час не зменшилися, а тому підстави для скасування чи їх зміни відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170, 174, 177, 182, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Термін зміненого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю обчислювати з 17.02.2022 по 17.04.2022 включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на особисте зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілими і свідками.

Термін зміненого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обчислювати з 17.02.2022 по 17.04.2022 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронних засобів контролю з 17.02.2022 по 17.04.2022 включно, заборонивши залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з 17.02.2022 по 17.04.2022 включно, заборонивши залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_3 , з 22:00 год. по 06:00 год.

Продовжити строк дії покладених на обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обов`язків з 17.02.2022 по 17.04.2022 включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілими і свідками.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на них зобов`язань.

Виконання даної ухвали передати для виконання органам поліції за місцем проживання обвинувачених.

Контроль за виконанням обвинуваченими обов`язків покласти на прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_12 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: