Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Справа № 608/351/22
Номер провадження1-кс/608/151/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 ,

прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке 15 лютого 2022 року внесено в ЄРДР за № 0000053, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в ході розслідування встановлено, що 15.02.2022 року о 17.39 годин під час огляду за адресою м. Чортків, вул. Монастирська, неподалік недіючих казарм, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку останній зберігав з метою збуту.

Відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 15 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

15.02.2022 року в порядку ст. 208 КПК затримано ОСОБА_5 , 1994 р.н., жителя АДРЕСА_1 , за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

16.02.2022 року прокурором Чортківської окружної прокуратури змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення із ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України.

16.02.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини в особливо великих розмірах без мети збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Чеботарі проти Молдови» ((Сеbоtarі v. Моldova), N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана, або взята під варту з метою примушування зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб, або з метою отримання від неї фактів, чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти, або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За таких обставин затримання ОСОБА_5 , оголошення підозри та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечить нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у незаконному збуті психотропної речовини. Ці докази містяться в:

1)протоколі огляду від 15.02.2022, яким вилучено психотропну речовину, амфетамін;

2)показах свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які вказують на те, що ОСОБА_5 дійсно зберігав при собі психотропну речовину;

3) показах підозрюваного ОСОБА_5 , який визнав свою вину;

3) інших матеріалах кримінального провадження (висновок експерта № СЕ-19/120-22/1938-НЗПРАП від 16.02.2022, згідно якого надана на експертизу волога порошкоподібна речовина білого кольору з рожевим відтінком містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 17,6347 грама).

У ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не одружений, дітей не має. Ось чому, у ОСОБА_5 відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання та не з`являтися у Чортківський РВП ГУНП в Тернопільській області для проведення слідчих дій.

Як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Вессіеv v. Моldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Санкція ч. 3 ст. 309 КК України, за якою в даний час кваліфікуються злочинні дії ОСОБА_5 , передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Проаналізувавши положення даних правових норм, напрошується висновок про те, що у випадку доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк мінімум 5 років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою і, як вказано вище, не має вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що на даний час Чортківським районним судом слухається кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що підтверджується відомостями, які містяться в довідці про судимість останнього, однак належних висновків для себе ОСОБА_5 не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення злочинів і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений ч. 5 ч.1ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує, соціальних зв`язків, репутації, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

Так, ОСОБА_11 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, а саме придбання та зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах без мети збуту.

Вказане свідчить про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити також інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Старший слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам. Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин і у випадку доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення йому буде призначено найсуворіший вид кримінального покарання у вигляді позбавлення волі мінімальним строком 5 років, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При обранні менш суворих запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, правоохоронні органи не будуть мати можливості постійно контролювати поведінку ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вище викладене, старший слідчий в клопотанні просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши старшого слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , які клопотання підтримують, просять обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість такого клопотання, а тому просять обрати запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається старший слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України та наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: покинути своє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може продовжити злочинну діяльність.
При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою, яка не є судимою, хоча відносно нього на розгляді Чортківського районного суду перебуває кримінальне провадження за ч. 1 ст. 307 КПК України, він має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання.
Водночас слідчий суддя, враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, він не одружений, дітей не має.
Вищенаведені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, той факт, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному конкретному кримінальному провадженні дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_5 може бути інший запобіжний захід, більш м`який, ніж тримання під вартою.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та його тяжкості, ризиків, зазначених в клопотанні, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, а тому слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а також забезпечити в даному кримінальному провадженні належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, для забезпечення в даному кримінальному провадженні належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на нього слід покласти певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

В задоволенні клопотання в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання по АДРЕСА_1 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто, до 18 квітня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

4) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Чортківському РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали закінчується 18 квітня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 22 лютого 2022 року о 17-й годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1