ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1156/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Створення, керівництво злочинною спільнотою або злочинною організацією, а також участь у ній
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року,-
встановив:
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року клопотання прокурора задоволено та, в тому числі, обрано стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, тобто до 18.02.2022 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Не погодившись з таким рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року в частині обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити частково та застосувати до останнього менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Статтею 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Статтею 422-1 КПК України передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
З аналізу вищевказаної норми Закону слідує, що апеляційному оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
З огляду на викладене можливість оскарження ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чинним КПК України не передбачено, що узгоджується з висновками, викладеними в ухвалі Верховного Суду від 16.07.2021 року у справі № 459/1775/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи вище викладене апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості відкрити провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки оскарження такої ухвали не передбачено нормами КПК України, виходячи з положень ст. 392 КПК України.
Керуючись ч.1 ст.9, ст. 392, ч.4 ст.399 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2021 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2