Дата документу 05.10.2021 Справа № 334/5863/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5863/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/850/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001247 від 07 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна, та накладено арешт із забороною розпорядження та користування майном, яке належить ОСОБА_6 , вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Запоріжжя вул.Зестафонська біля буд.12, а саме: автомобіль марки «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 ; ключі до вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 07 серпня 2021 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

власника майна ОСОБА_6 .

Власник майна ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001247 від 07 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна, та накладено арешт із забороною розпорядження та користування майном, яке належить ОСОБА_6 , вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою м.Запоріжжя вул.Зестафонська біля буд.12, а саме: автомобіль марки «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 ; ключі до вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 07 серпня 2021 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що на даний час є достатні підстави вважати, що вилучені під час огляду місця події автомобіль марки Хюндай Акцент д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є речовими доказами у кримінальному провадженні, що розслідується, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені речові докази під час огляду місця події.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 задовольнити частково та накласти арешт на транспортний засіб марки «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 , заборонивши йому та уповноваженим ним особам розпоряджатися (відчужувати у будь-який спосіб) автомобіль марки «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 ; дозволити користуватися зазначеним автомобілем, зберігати вказаний автомобіль «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію від автомобіля серії НОМЕР_2 , до закінчення досудового розслідування та судового провадження; зобов`язати посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, передати йому транспортний засіб «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 07 серпня 2021 року та ключі від вказаного автомобіля.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що в даному випадку суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про обмеження користуватися даним автомобілем, оскільки транспортний засіб зареєстровано у встановленому порядку та Держава і уповноважені органи визнають зареєстровані права.

Апелянт у встановленому порядку придбав автомобіль, заборона використання авто та зберігання його на спец майданчику поліції суттєво обмежує право власника на користування транспортним засобом.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Незаконно було вилучено реєстраційні документи та ключі на авто.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001247 від 07 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001247 від 07 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в якому досудовим розслідуванням встановлено, що 07 серпня 2021 року невстановлена особа, знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, вул.Дніпровське шосе біля буд.2, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману, заволоділа майном, яке на праві власності належить ОСОБА_9 , чим спричинила матеріальну шкоду у розмірі 202 500 грн, що є значним розміром (ЄО 23070). Вказана заява була внесена до журналу єдиного обліку за № 23070 від 07 серпня 2021 року. В ході досудового розслідування в якості потерпілого був допитаний ОСОБА_9 , який пояснив, що в квітні 2021 року він придбав собі автомобіль марки «Хюндай» модель «Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_3 . Вказаним автомобілем він користувався приблизно 4 місяці, після чого вирішив його продати. З цією метою на сайтах оголошень він виклав відповідну інформацію. 04 серпня 2021 року ОСОБА_9 зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_10 і вказав, що його зацікавило оголошення. В подальшому вказані особи зустрілися, оглянули автомобіль і дійшли згоди про його переоформлення. З цією метою ОСОБА_9 звернувся до фірми ТОВ «Запоріжжя драйв компані», яке погодилося йому посприяти в переоформленні. При цьому потерпілий зазначив, що жодних документів з вказаною фірмою він не підписував, домовленість у нього була в усній формі. 07 серпня 2021 року приблизно о 09:00 ОСОБА_9 разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 прибули до сервісного центру МВС № 2348, де за посередництва вищезазначеної фірми вказаний автомобіль було переоформлено на ОСОБА_6 , видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та присвоєно автомобілю новий державний номер, а саме НОМЕР_1 . Відповідно до домовленості між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , останній під час переоформлення автомобілю мав заплатити потерпілому 8500 доларів готівкою. Відповідно до свідчень ОСОБА_9 , останній неодноразово просив ОСОБА_6 виплатити йому вказану грошову суму або хоча б її частину, оскільки документи на автомобіль майже були переоформлені. Проте ОСОБА_6 постійно знаходив відмовки про те, що не має при собі всієї суми, грошові кошти у нього в гривні і їх необхідно обміняти, тощо. При цьому самі грошові кошти він потерпілому не пред`являв. Після переоформлення автомобілю ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 проїхати до обміннику, де він може обміняти кошти і віддати їх. Прибувши на зупинку, яка знаходиться біля будинку № 2 по вул. Дніпровське шосе в м. Запоріжжя, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вийшли автомобілю, перейшли через дорогу, зайшли за ріг сусіднього будинку, де ОСОБА_6 раптово зірвався, побіг в бік автомобілю. ОСОБА_9 погнався за ним, проте біля автомобілю ОСОБА_6 його грубо відштовхнув, сів в салон і зник з місця пригоди.

Опитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_6 дав аналогічні показання, проте вказав, що за автомобіль він відразу ж розрахувався біля сервісного центру на зупинці. Потім він повіз його додому, на зупинці громадського транспорту в районі ЗТЗ вони зупинилися, щоб купити пляшку води. В якийсь момент потерпілий почав не пускати його в автомобіль. Відштовхнувши його, ОСОБА_6 сів за кермо та поїхав додому. Жодних документів, які підтверджують факт розрахунку з потерпілим він не надав і вказав, що надати не може.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що він займається продажем овочів поряд з перехрестям вулиць Щаслива та Дніпровське шосе. Приблизно об 11:00 годині 07 серпня 2021 року він почув з боку зупинки громадського транспорту скрип коліс автомобілю. Подивившись в ту сторону останній побачив, як з зупинки раптово зірвався автомобіль сірого кольору (марку він не побачив) та швидко поїхав в бік вул. Щаслива. При цьому, свідок зазначив, що коли автомобіль від`їжджав, то він бачив як до дверей водія підбіг чоловік і щось кричав. Коли автомобіль поїхав, вказаний чоловік почав швидко комусь телефонувати по телефону.

07 серпня 2021 року в ході проведення огляду відкритої ділянки місцевості, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Зестафонська біля б. 12 було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 ;

- ключі до вказаного автомобілю;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ;

Посилаючись на те, що предмети, вилучені в ході огляду місця події 07 серпня 2021 року відповідно до матеріалів кримінального провадження мають істотне значення для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення істини в кримінальному провадженні, мають значення речових доказів та необхідні для проведення судових експертиз та проведення слідчих дій в рамках вказаного кримінального провадження, з посиланням на вимоги ст.ст.167,170 КПК слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 07 серпня 2021 року.

Заслухавши доповідь судді; власника майна ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, зі змісту якого убачається, що предмети, вилучені в ході огляду місця події від 07 серпня 2021 року відповідно до матеріалів кримінального провадження мають істотне значення для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення істини в кримінальному провадженні, мають значення речових доказів та необхідні для проведення судових експертиз та проведення слідчих дій в рамках вказаного кримінального провадження.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту клопотання.
На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0001247 від 07 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
З доданих до клопотання документів убачається, що 07 серпня 2021 року в ході проведення огляду відкритої ділянки місцевості, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя вул.Зестафонська біля буд.12 було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 ; ключі до вказаного автомобілю; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ;

Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу 7106/21/006758 від 07 серпня 2021 року автомобіля «HYUNDAI ACCENT», 2011 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_3 , останній було укладено сторонами ОСОБА_6 , як покупцем, та Відокремленим підрозділом №11 ТОВ «Запоріжжя Драйв Компані», як продавцем, який діяв на підставі договору комісії.
У судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що вилучене майно є речовим доказам у кримінальному провадженні №0001247.
З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказаний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, інші речі зберегли на собі сліди вчиненого правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже це майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.
Доводи слідчого у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, є переконливими.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчому судді матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування тощо, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.
Посилання апелянта на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступень втручання у права і свободи як власника майна на користування цим майном, є необґрунтованими, оскільки обмеження права власності в даному випадку, на думку колегії суддів, співрозмірне завданням кримінального провадження, більш того, є тимчасовим заходом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є непереконливими.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення та свої висновки належним чином вмотивував.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001247 від 07 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про арешт майна, та накладено арешт з забороною розпорядження та користування на майно, яке належить ОСОБА_6 , вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою м.Запоріжжя вул.Зестафонська біля буд.12, а саме: автомобіль марки «Хюндай Акцент» в кузові сірого кольору з державним номером НОМЕР_1 ; ключі до вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 07 серпня 2021 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4