ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3697/19
Номер рядка у звіті 227
16 листопада 2021 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисники обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, учасником бойових дій не є, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди:
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до висновку експерта №4/599 від 31.10.2019, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, заподіяння тяжкого тілесного ушкодження та спричинення загибелі кількох осіб.
Таким чином, за вказаних обставин, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли тяжке тілесне ушкодження та спричинили загибель кількох осіб.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілих, та пояснив, що 03.08.2019, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 в с. Піщане їхав на похорон до бабусі, рухався в потоці автомобілів зі швидкістю 60-70 км на год. Перед машиною, якою керував обвинувачений їхала машина «Сузукі». Потім машину обвинуваченого обігнала машина сірого кольору, а потім почала гальмувати, ОСОБА_9 рознервувався і почав відгальмовуватись, далі інша машина прискорилась, ОСОБА_9 також збільшив швидкість і рухався позаду неї, потім інша машина раптово виїхала на зустрічну смугу, оскільки почала обганяти автомобіль «Сузукі». ОСОБА_9 спочатку не побачив «Сузукі», бо попереду нього їхала машина сірого кольору, водій якої, на думку ОСОБА_9 , мабуть також спочатку не бачив «Сузукі», бо не гальмував би. ОСОБА_9 пояснив, що бачив, як із автомобіля «Сузукі» виходила жінка з правої сторони на узбіччі був невеликий базарчик, там торгували продуктами: фруктами, овочами, яйцями. ОСОБА_9 також почав об`їжджати «Сузукі» по смузі зустрічного руху, тримаючи дистанцію, яка на думку обвинуваченого, була достатньою для аварійного гальмування. Зустрічного транспорту ОСОБА_9 не бачив, однак здійснив зіткнення з автомобілем «Лада». Як пояснив ОСОБА_9 сіра машина проїхала, а він не встиг, хоча і намагався завдати менше шкоди. ОСОБА_9 пересвідчившись, що з пасажирами в його автомобілі все добре, почав шукати телефон і викликати швидку допомогу. Потім ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, біля автомобіля потерпілих вже стояли люди, які сказали йому нічого не чіпати, бо невідомо які були пошкодження у потерпілих. Щодо заявлених потерпілими цивільних позовів обвинувачений зазначив, що частково відшкодував потерпілими моральну шкоду, тому позови в частині відшкодування моральної шкоди визнає повністю з урахуванням вже сплачених коштів. Щодо відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_9 вказав, що ця шкода має відшкодовуватись і страховою компанією.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що є донькою ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які загинули внаслідок ДТП. Також ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_5 , ОСОБА_12 є зятем ОСОБА_4 . ОСОБА_4 пояснила, що 03.08.2019 батьки разом з рідною сестрою та її чоловіком поїхали до села. Близько 10 год 50 хв 03.08.2019 ОСОБА_4 зателефонував рідний брат батька та повідомив про ДТП, сказав, що є загиблі. Про ДТП знає зі слів сестри ОСОБА_5 та подруги ОСОБА_7 . Також ОСОБА_4 пояснила, що внаслідок ДТП вчиненої ОСОБА_9 втратила три рідних людини обох батьків та зятя, внаслідок чого зазнала значної моральної шкоди. ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_9 частково надавав кошти на відшкодування моральної шкоди та часткової компенсації витрат по лікуванню сестри.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 03.08.2019 о 09 годині 30 хвилин вони разом з батьками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та чоловіком ОСОБА_12 виїхали до дідуся до с. Буб Слобідка, що було далі ОСОБА_5 не пам`ятає, оскільки заснула на в`їзді на дамбу. Також ОСОБА_5 пояснила, що 05.08.2019 вже була при свідомості та її сестра, ОСОБА_4 , повідомила про загибель внаслідок ДТП батьків та чоловіка. Також ОСОБА_5 пояснила, що внаслідок ДТП вчиненої ОСОБА_9 втратила батьків та чоловіка, внаслідок чого зазнала значної моральної шкоди. ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_9 частково надавав кошти на відшкодування моральної шкоди та часткової компенсації витрат по її лікуванню.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що 03.08.2019 керуючи автомобілем «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_3 в с. Піщане зі швидкістю 70 км на год, зупинився на проїжджій частині біля людей, які торгували продуктами харчування. Праві колеса автомобіля свідка були на дорожньому покритті, переднє право колесо по лінії, а інше до лінії. Як показав ОСОБА_15 , коли він зупиняв машину, інших машин не було, перед зупинкою ОСОБА_15 увімкнув покажчик лівого повороту. Коли машина ОСОБА_15 зупинилась, його дружина відкрила вікно, чи двері свідок точно не пам`ятає і спитала ціну продуктів. У цей час одна машина на великій швидкості обминула машину свідка, при цьому машин на смузі зустрічного руху не було. Потім ОСОБА_15 почув звук гальмів і відчув удар у задню частину машини. ОСОБА_15 показав, що зіткнення автомобілів обвинуваченого та потерпілих відбулось на смузі зустрічного руху. Також ОСОБА_15 показав, що в момент ДТП його автомобіль стояв на полосі руху та був перешкодою.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що 03.08.2019 разом з батьками їхав з м. Канів до м. Черкаси, сидів на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_3 , швидкість руху автомобіля була 55 км на год. Як показав ОСОБА_16 , його батько ОСОБА_15 в с. Піщане зупинив машину біля людей, які на узбіччі торгували продуктами харчування, при цьому одне чи два колеса були на дорозі, одне колесо на лінії, або за лінією. Про покажчик повороту ОСОБА_16 не пам`ятає. Також ОСОБА_16 показав, що автомобіль, в якому він перебував з проїжджої частини не з`їжджав. Перед автомобілем «Skoda», який зачепив праве крило автомобіля, в якому перебував свідок, інший автомобіль проїхав «благополучно». ОСОБА_16 пояснив, що між зупинкою їх автомобіля і зіткненням пройшло 2-3 секунди. Також ОСОБА_16 показав, що перед зіткненням за 50 метрів він бачив автомобіль «Жигуль», який рухався по зустрічній смузі зі швидкістю 60-70 км на год. ОСОБА_16 показав, що швидкість машини, яка обігнала їх становила близько 90-100 км на год. З якою швидкістю рухався автомобіль «Skoda» свідок не бачив. Також ОСОБА_16 показав, що в момент ДТП його автомобіль стояв на полосі руху та був перешкодою.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що 03.08.2019 разом з чоловіком та сином їхали з м. Канів до м. Черкаси, сиділа на задньому пасажирському сидінні в автомобілі «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Чоловік, ОСОБА_15 в с. Піщане зупинив машину біля людей, які на узбіччі торгували продуктами харчування, свідок відчинила задні двері і спитала вартість продуктів, Як показала свідок спочатку їх машину обминула інша машина, а потім ОСОБА_17 відразу відчула удар та почула свист та гул гальмів. ОСОБА_17 показала, що зіткнення відбулось зліва від неї. Також ОСОБА_17 показала, що бачила жовту та червону машини, з якої в момент аварії випали люди.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що 03.08.2019 їхала з м. Київ до м. Канів в автомобілі «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 , свідок сиділа на задньому пасажирському сидінні позаду водія. У с. Піщане Золотоніського району автомобіль, в якому перебувала свідок, їхав за машиною сірою кольору, перед якою був ще один автомобіль. Водій автомобіля, в якому перебувала свідок не встиг зупинитись, на думку свідка, і виїхав на зустрічну смугу де і відбулось зіткнення. З якою швидкістю рухався автомобіль, в якому перебувала свідок, ОСОБА_18 не знає. Також ОСОБА_18 показала, що машина сірого кольору обігнала автомобіль попереду, який чи-то стояв, чи-то рухався, але був більше на асфальті, ніж на узбіччі. Метрів за 15 свідок побачила, що той автомобіль майже стояв. ОСОБА_18 показала, що коли обвинувачений побачив це, то почав повертати наліво, зустрічного транспорту свідок не бачила, оскільки краще бачила праву частину. З автомобілем, який стояв на дорозі відбулось незначне зіткнення у задню ліву частину передньою правою частиною автомобіля, в якому перебувала свідок. Після удару у стоячий автомобіль, машина, в якій перебувала свідок відскочила на смугу зустрічного смугу. Як показала свідок дій водія автомобіля, в якому вона перебувала ОСОБА_18 не бачила, момент зіткнення свідок також не бачила закрила очі. Після зіткнення свідок побачила, що їх автомобіль стоїть на лівій смузі перпендикулярно до дороги, а червона машина лежить перевернута.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 03.08.2019 рухаючись в напрямку Київ-Черкаси, у с. Піщане побачив легковий автомобіль з увімкненими аварійними ліхтарями, перед яким справа біля узбіччя одним колесом стояв автомобіль «Suzuki», на смузі зустрічного руху стояв автомобіль «Skoda» жовтого кольору, а зліва на траві на узбіччі на боку, розвернутий передом в напрямку м. Черкаси лежав автомобіль «Жигулі» червоного кольору, поруч лежала молода жінка, інші люди були всередині автомобіля «Жигулі» пристібнуті. ОСОБА_19 вийшов з свого автомобіля та зателефонував до поліції, пожежної частини та повідомив про ДТП. ОСОБА_19 також показав, що позаду зліва автомобіля «Suzuki» стояв пошкоджений ліхтар. У автомобіля «Skoda» було повністю зім`ято передню частину, розбито лобове скло. ОСОБА_19 показав, що момент зіткнення він не бачив, дорога була суха, погодні умови були нормальні. На дорозі було нанесено дорожню розмітку, про вибоїни на дорозі свідок не пам`ятає. ОСОБА_19 також показав, що пасажири автомобілів «Suzuki» та «Skoda» намагались надавати допомогу потерпілим, але довелось чекати рятувальників. ОСОБА_19 показав, що особисто телефонував родичам потерпілих.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що 03.08.2019 він разом з братом ОСОБА_9 їхали автомобілем «Skoda» жовтого кольору з м. Київ до м. Кам`янка на похорон родича, за кермом був ОСОБА_9 , свідок сидів на передньому пасажирському сидінні. У Золотоніському районі машина, якою керував обвинувачений їхала в потоці машин зі швидкістю 80 км на год, потім перед їх машиною раптово виїхала інша машина, і вони раптово побачили машину, що стояла попереду трошки вліво, відстань між автомобілями була 20 метрів. Дорога була з поворотом, обвинувачений лише різко загальмував і відбулось зіткнення з машиною, що стояла попереду, а потім машину «викинуло» на зустрічну смугу і відразу відбулось лобове зіткнення. ДТП сталось після повороту, поза населеним пунктом. Також ОСОБА_20 показав, що дорога була сухою, дорожнє покриття задовільне, на дворі було тепло, ОСОБА_9 тримав кермо як під час удару, так і після. ОСОБА_20 показав, що автомобіль «Suzuki» стояв за 30 см від центральної розмітки, задні праві дверцята було відчинені і жінка пасажир щось купувала у людей, які торгували на обочині. Крім того ОСОБА_20 показав, що після зіткнення автомобілів «Suzuki» та «Skoda» в автомоділя «Suzuki» було пошкоджено ліву задню частину: задній бампер, багажник зліва, задню ліву фару, заднє крило, задні ліві дверцята.
Крім показань потерпілих, свідків та обвинуваченого в судовому засіданні безпосередньо досліджені письмові докази, долучені до справи за клопотанням прокурора:
- Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на 95 км + 150 м автодороги «Бориспіль-Запоріжжя» в селі Піщане Золотоніського району Черкаської області від 03.08.2019 з додатками;
- Висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/498 від 26.09.2019;
- Висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №4/505 від 30.09.2019;
- Висновок судово-медичної експертизи №03-01/723/92 від 11.09.2019;
- Висновок судово-медичної експертизи №03-01/722/93 від 11.09.2019;
- Висновок судово-медичної експертизи №03-01/724/94 від 11.09.2019;
- Висновок судово-медичної експертизи №02-01/1097 від 29.10.2019;
- Висновок судово-медичної експертизи №02-01/1098 від 29.10.2019;
- Протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 18.10.2019 з додатками;
- Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 від 18.10.2019 з додатками;
- Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_18 від 18.10.2019 з додатками;
- Висновок судової автотехнічної експертизи №4/599 від 31.10.2019.
Зазначені докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності.
Відповідно до вимог ст. 85, 86 КПК України суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Відтак, оцінюючи в сукупності досліджені докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оцінені відповідно до ст.94 КПК України суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли тяжке тілесне ушкодження та спричинили загибель кількох осіб, оскільки ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху (пункти 2.3 б), 12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями), вчинив ДТП, що спричинило ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості та смерть потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Вину обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяли тяжке тілесне ушкодження та спричинили загибель кількох осіб, суд вважає доведеною.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, має міцні соціальні зв`язки, неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей або інших осіб, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно частково відшкодував завдану шкоду, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення злочину вперше, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Поряд з цим, у суду відсутні підстави для призначення обвинуваченому покарання на підставі ст. 69-1 КК України, через відсутність такої обов`язкової обставини, як повне відшкодування заподіяної шкоди, на чому наголошується у пункті 6-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся, а також тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинений злочин, а також беручи до уваги, що ОСОБА_9 порушив ряд положень ПДР, що наражало на потенційну небезпеку необмежене коло осіб, а також, що внаслідок ДТП, спричиненої діями ОСОБА_9 , загинули троє людей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , завдано ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, наявність декілька обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.
Також потерпіла ОСОБА_4 звернулась з цивільним позовом до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.10.2021 просить:
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 769 274 грн 00 коп;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на поховання в сумі 28 640 грн 00 коп;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 50 076 грн 00 коп;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 4 000 грн 00 коп;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди, а саме шкоди, завданої власнику транспортного засобу в сумі 22 722 грн 00 коп;
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 43 000 грн 00 коп.
У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_4 та її представник позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити повністю.
Крім того потерпіла ОСОБА_5 звернулась з цивільним позовом до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.10.2021 просить:
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 79 350 грн 00 коп;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на лікування в сумі 12 389 грн 49 коп;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_5 відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у сумі 75 114 грн 00 коп;
стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди у сумі 104 527 грн 02 коп;
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди у сумі 812 672 грн 98 коп;
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на оздоровлення у сумі 17 031 грн 00 коп;
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 відшкодування збитків, а саме упущену вигоду у сумі 29 547 грн 00 коп;
стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у сумі 18 500 грн 00 коп.
У судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_5 та її представник позовні вимоги підтримали повністю.
Також потерпіла ОСОБА_7 звернулась з цивільним позовом до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.11.2021 просить:
стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну (майнову) шкоду у сумі 73 389 грн 45 коп;
стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 завдану моральну (немайнову) шкоду в сумі 132 000 грн 00 коп;
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 щомісячно втрачений дохід в розмірі 50 відсотків від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 03.08.2019 і довічно;
стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн 00 коп.
У судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала повністю.
Цивільний відповідач, обвинувачений ОСОБА_9 , цивільні позови визнав повністю, щодо заявлених цивільними позивачами до стягнення сум не заперечував.
Цивільний відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, згідно з наявною в матеріалах справи заявою, просить розглянути цивільні позови за відсутності свого представника.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Граве Україна» надало до суду відзиви, в яких вказало про безпідставність позовних вимог, оскільки звернення цивільних позивачів до суду із вимогами до страхової кампанії є передчасними. Щодо заявлених до стягнення сум витрат на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 79 350 грн 00 коп, витрат на лікування в сумі 12 389 грн 49 коп, а також на відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності у сумі 75 114 грн 00 коп страхова компанія позовні вимоги ОСОБА_5 в цій частині визнає повністю. Щодо відшкодування на користь ОСОБА_5 моральної шкоди страхова компанія вказує, що належна до стягнення сума моральної шкоди у зв`язку із загибеллю в даній ДТП обох батьків та чоловіка цивільного позивача становить 100 152 грн 00 коп. Відтак, враховуючи, що страхова компанія погоджується відшкодувати потерпілій цивільному позивачу ОСОБА_5 моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я під час ДТП у сумі 4 375 грн 02 коп, належна до стягнення сума моральної шкоди потерпілій цивільному позивачу ОСОБА_5 становить 104 527 грн 02 коп. Також страхова компанія визнає позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми на відшкодування шкоди, завданої власнику транспортного засобу в сумі 22 722 грн 00 коп. Щодо заявлених до стягнення сум витрат на поховання в сумі 28 640 грн 00 коп, моральної шкоди у зв`язку із смертю обох батьків в сумі 50 076 грн 00 коп та витрат, пов`язаних із залученням експерта в сумі 4 000 грн 00 коп, страхова компанія позовні вимоги ОСОБА_4 в цій частині визнає повністю.
Щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральної шкоди, суд зазначає про таке.
Згідно з положеннями ст. 23, ч. 1 ст. 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тощо. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.
Звертаючись з цивільними позовами, потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, завданої злочином, вказують, що цивільні позивачі зазнали душевних страждань, у зв`язку з смертю обох батьків, а ОСОБА_5 , окрім того, і чоловіка та тривалим лікуванням внаслідок отриманих травм.
Таким чином, на підставі викладеного вище, та враховуючи зміну звичайного укладу життя цивільних позивачів, беручи до уваги визнання ОСОБА_9 позовних вимог в цій частині, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд зауважує, що хоча втрата потерпілими батьків, а ОСОБА_5 ще й чоловіка, і є невідворотною та спричинила значні моральні та душевні страждання потерпілим, які неможливо компенсувати будь-якими коштами, втім суд вважає, що з огляду на глибину моральних та душевних страждань потерпілих та душевного хвилювання ОСОБА_5 , викликаного ушкодженням здоров`я, фізичним болем, завданими травмами у результаті ДТП, з ОСОБА_9 належить стягнути заявлені у позовних вимогах суми грошового відшкодування моральної шкоди.
А відтак позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в цій частині належить задовольнити повністю.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Водночас такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
З матеріалів справи судом встановлено, що власником автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_21 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 виданого 18.01.2018.
Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» № АО/3032472 від 07.02.2019 страхувальником є ОСОБА_21 , забезпеченим транспортним засобом за даним полісом є автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн 00 коп, за шкоду заподіяну майну 100 000 грн 00 коп, розмір франшизи 0 грн 00 коп.
Згідно з п.22.1 ст. 22 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
При розгляді справи судом встановлено, що підстави, визначені в ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для звільнення страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» від виплати страхової суми потерпілим відсутні.
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений-різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Судом детально досліджені надані цивільними позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 докази на підтвердження понесених ними витрат, а саме: на поховання в сумі 28 640 грн 00 коп, на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 79 350 грн 00 коп, на лікування ОСОБА_5 в сумі 12 389 грн 49 коп, на відшкодування витрат, пов`язаних з залученням експерта в сумі 4 000 грн 00 коп, та шкоди, завданої власнику транспортного засобу в сумі 22 722 грн 00 коп.
Враховуючи, що наданими доказами підтверджено понесення заявлених до стягнення сум та визнання страховою компанією позовних вимог в цій частині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в цій частині також належить задовольнити повністю.
Щодо відшкодування на користь ОСОБА_5 моральної шкоди страхова компанія суд, зауважує, що належна до стягнення сума моральної шкоди у зв`язку із загибеллю в даній ДТП обох батьків та чоловіка цивільного позивача становить 100 152 грн 00 коп.
Відтак, враховуючи, що страхова компанія погоджується відшкодувати потерпілій цивільному позивачу ОСОБА_23 моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я під час ДТП у сумі 4 375 грн 02 коп, належна до стягнення сума моральної шкоди потерпілій цивільному позивачу ( ОСОБА_24 становить 104 527 грн 02 коп.
При вирішення цивільного позову ОСОБА_4 щодо заявленої до стягнення моральної шкоди у зв`язку із смертю обох батьків суд приходить до висновку, що належна до стягнення сума моральної шкоди становить 50 076 грн 00 коп, тому в цій частині позовні вимоги також належить задовольнити.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_5 стягнути на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у сумі 75 114 грн 00 коп, суд зазначає про таке.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААБ № 767467 від 20.02.2020 ОСОБА_5 встановлено безтерміново ІІ групу інвалідності, причина інвалідності інвалідність з дитинства.
Пунктом 26.1. статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.
Відповідно до абзацу третього п. 26.2 статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення II групи інвалідності 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Відтак враховуючи, що у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААБ № 767467 від 20.02.2020 зазначено, що причиною інвалідності ОСОБА_5 є інвалідність з дитинства, а не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відсутні правові підстави для стягнення з страхової компанії витрат на відшкодування шкоди пов`язаної із стійкою втратою ОСОБА_5 працездатності у сумі 75 114 грн 00 коп.
Щодо позовних вимог в частині стягнення на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_9 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на оздоровлення у сумі 17 031 грн 00 коп. суд зазначає про таке.
Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
У пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону N 1961-IV.
При цьому страховому відшкодуванню підлягають і додаткові витрати, зумовлені необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Потреба у додаткових витратах встановлюється висновком медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до висновку експерта № 02-01/1098 від 22.10.2019 за наслідками проведення судово-медичної експертизи за медичними документами ОСОБА_5 підтверджено наявність у постраждалої численних ран обличчя, тім`яної та лобової ділянок голови, верхніх кінцівок, травму тазу у вигляді перелому кісток тазу, що обумовлює потребу санаторно-курортного лікування у профільних санаторіях при проведенні реабілітаційних заходів потерпілої.
Враховуючи, що вищевказані наслідки, що сформувалися, безпосередньо обумовлені отриманою потерпілою скелетною травмою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 03.08.2019, то між цією подією та потребою в санаторно-курортному лікуванні (реабілітації) наявний причинно-наслідковий зв`язок.
Відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.
Щодо позовних вимог в частині стягнення на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_9 відшкодування матеріальної шкоди, а саме упущеної вигоди у сумі 29 547 грн 00 коп, яку вона могла отримати у вигляді заробітної плати на ТОВ «Фармацевтична фірма «Ваше здоров`я» за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року, суд зауважує, що потерпіла, обґрунтовуючи цивільний позов у цій частині, вказувала, що, у зв`язку із отриманими ушкодженнями внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не могла виконувати свої трудові обов`язки, ходити на роботу та отримувати дохід.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
З аналізу наведених норм вбачається, що у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
Збитки позивача полягають не в його реальних втратах, яких він зазнав або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16, а також у постанові Великої Палати Верхового Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).
Таким чином на підставі викладеного вище та враховуючи, що правове регулювання відносин між працівником та роботодавцем у період тимчасової непрацездатності працівника врегульовано нормами трудового законодавства, згідно з положеннями якого період тимчасової непрацездатності працівника є оплачуваним, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_5 в цій частині.
Щодо цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», суд зауважує, що цивільний позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 04.11.2021 просить стягнути на її користь з цивільних відповідачів солідарно завдану матеріальну (майнову) шкоду у сумі 73 389 грн 45 коп; завдану моральну (немайнову) шкоду в сумі 132 000 грн 00 коп.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_9 виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. Водночас, між власником транспортного засобу та страховою компанією існують договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Крім того, відповідно до статті 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц.
Таким чином на підставі викладеного вище, враховуючи те, що страхова компанія не заперечувала щодо виникнення страхового випадку, часткове відшкодування завданих збитків обвинуваченим, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є передчасним та задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог ОСОБА_7 в частині солідарного стягнення з цивільних відповідачів завданої моральної (немайнової) шкоди в сумі 132 000 грн 00 коп, суд зазначає про таке.
З системного аналізу положень ст. 541, 543, 1190 ЦК України солідарний обов`язок щодо відшкодування шкоди, в тому числі моральної, як виняток, виникає лише з договору або закону, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Заоном України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страховика обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страховика, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Таким чином на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» про стягнення у солідарному порядку відшкодування моральної шкоди належить відмовити.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у стягненні не є перешкодою для потерпілої у подальшому звернутися до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення моральної шкоди у встановленому законодавством України порядку.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_7 стягувати на її користь з ОСОБА_9 щомісячно втрачений дохід в розмірі 50 відсотків від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 03.08.2019 і довічно, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з ч. 2 ст. 1195 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
На момент ДТП ОСОБА_7 працювала на посаді прибиральника службових приміщень у Комунальному підприємстві «Управління по експлуатації Будинку рад і об`єктів обласної комунальної власності», що підтверджується довідкою про доходи від 25.09.2020 № 342.
Також з вказаної довідки судом встановлено, що розмір середньомісячної заробітної плати потерпілої за 2019 рік становив 4 535 грн 29 коп, що з огляду на положення ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААБ № 466933 від 12.11.2019 ОСОБА_7 встановлено безтерміново І групу інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, висновок про умови та характер праці потребує постійної сторонньої допомоги.
Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що внаслідок отриманих травм потерпіла потребує постійної сторонньої допомоги, позбавлена можливості самостійно заробляти собі на життя, беручи до уваги, що розмір середньомісячної заробітної плати потерпілої на час втрати працездатності був меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_7 в цій частині.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
При цьому згідно з ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує понесені позивачем процесуальні витрати саме з обвинуваченого, а не з цивільного відповідача страхової компанії.
Обвинувачений під час судового розгляду справи проти заявлених до стягнення сум витрат на професійну правничу допомогу цивільних позивачів не заперечував.
Відтак, враховуючи, що цивільними позивачами надані докази, передбачені ч.2,3 ст.137 ЦПК України для підтвердження і обґрунтування таких судових витрат, суд приходить до висновку, що такі витрати належить стягнути з обвинуваченого.
Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позови належить задовольнити частково.
Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз на загальну суму 12 874 грн 82 коп підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.
Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши засудженого під варту в залі суду негайно.
Строк відбуття покарання рахувати з 16.11.2021.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 термін перебування під вартою з 03.08.2019 до 31.10.2019 включно.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 769 274 грн 00 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на поховання в сумі 28 640 грн 00 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 50 076 грн 00 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 4 000 грн 00 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди, а саме шкоди, завданої власнику транспортного засобу в сумі 22 722 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 43 000 грн 00 коп.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 79 350 грн 00 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на лікування в сумі 12 389 грн 49 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди у сумі 104 527 грн 02 коп.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди у сумі 812 672 грн 98 коп.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди, а саме витрати на оздоровлення у сумі 17 031 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу у сумі 18 500 грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 щомісячно втрачений дохід в розмірі 50 відсотків від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 03.08.2019 і довічно.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_26 від 09.08.2019.
Скасувати арешт на автомобіль марки «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_27 від 07.08.2019.
- автомобіль «Suzuki Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання власнику ОСОБА_15 залишити у законному володінні власника;
- автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Золотніського відділу поліції Г`УНП в Черкаській області передати власнику чи законному володільцю;
- медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_24 №5935 від 03.08.2019 зберігається у КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради Черкаської області - передати власнику чи законному володільцю;
- медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_7 №5936 від 03.08.2019 зберігається у КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради Черкаської області передати власнику чи законному володільцю;
- медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_24 №9241 від 04.08.2019 зберігається у КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», - передати власнику чи законному володільцю;
- медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_7 №9396 від 06.08.2019, яка зберігається у КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» - передати власнику чи законному володільцю.
Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1