Справа № 699/861/21
Номер провадження № 1-кп/699/26/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.22 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000837

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента, працюючого неофіційно, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України

УСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_5 08.08.2021, близько 00.30 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , де розташовані старостат, сільський будинок культури та бібліотека, з фасаду біля входу до вказаного приміщення зняв Державний Прапор України, а саме прямокутний стяг, який складається з двох рівновеликих горизонтальних смуг синього та жовтого кольорів, на дерев`яній палиці (флагштоці), і керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на наругу над державним символом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з хуліганських спонукань, безпричинно та публічно, у присутності своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не є співучасниками злочину, діючи з винятковим цинізмом, що виявився у демонстративній зневазі до державних символів України, за допомогою запальнички підпалив вищезазначений Державний Прапор України та викинув його на землю, вчинивши тим самим публічну наругу над державним символом, демонструючи своє грубе, образливе та зневажливе ставлення до Державного Прапора України, який відповідно до ст. 20 Конституції України, є державним символом України та який був офіційно встановлений на стіні біля входу до адміністративної будівлі, у якій розташований Петрушківський старостат Селищенської сільської ради, сільський будинок культури та сільська бібліотека.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке полягає у публічній нарузі над Державним Прапором України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 338 КК України.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
2.1. Позиція сторони захисту

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, спосіб, мотиви вчинення ним інкримінованого правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_6 фактичні обставини провадження не оспорювала та просила урахувати, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість, щиро кається та відшкодував завдану шкоду.

2.2. Обсяг доказів

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальних актах.

Судом було поставлено на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів сторони обвинувачення та сторони захисту, у тому числі характеризуючих обвинуваченого.

2.3. Показання обвинуваченого ОСОБА_5 .

З показань обвинуваченого ОСОБА_5 слідує, що ввечері 07.08.2021 він посварився з дівчиною, унаслідок чого вжив алкогольні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, близько 00.30 год 08.08.2021, біля входу до адміністративної будівлі, у якій розташовано старостат, сільський будинок культури та бібліотека, за адресою: АДРЕСА_3 , він зняв з фасаду біля входу до вказаного приміщення Державний Прапор України. При цьому обвинувачений повідомив що з повагою ставиться до держави України та до її державних символів. Вищевказаний прапор був розміщений на будівлі у зоні вільного доступу. Від вітру стяг розвівався та бив по обличчу. Оскільки обвинувачений перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, то в повній мірі не усвідомлював свої дії та їх наслідки. Саме від роздратування через дотики прапора до обличчя ОСОБА_5 зірвав прапор, та не усвідомлюючи своїх дій підпалив його та кинув на землю. Лише наступного дня ОСОБА_7 та Семиволос Ростислав розповіли ОСОБА_5 про його вчинок.

ОСОБА_5 зазначив, що щиро кається у вчиненому, попросив вибачення у громади в особі старостату за свій вчинок, купив прапор та древко до нього, а також виготовив кріплення для установки цього прапору на будівлі, де розташований Петрушківський старостат Селищенської сільської ради. Обвинувачений повідомив, що влаштувався на роботу неофіційно та має заощадження. Просить врахувати його щире каяття та призначити йому покарання у вигляді штрафу.

2.4. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР, постанова про визнання шматків матеріалу синього та жовтого кольорів речовими доказами та квитанцію про приймання цих речових доказів на зберігання до камери зберігання.

2.5. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів справи надано характеристику з місця проживання обвинуваченого, з якої вбачається, що ОСОБА_5 є спокійним, привітним, добрим та ввічливим юнаком. Завжди з повагою ставився до оточуючих, брав активну участь в наведенні ладу та благоустрою біля будинку під час толок та суботників. З боку сусідів нарікань на поведінку ОСОБА_5 не було.

Відповідно до вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області від 11.08.2021 обвинувачений був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн, вирок набрав законної сили 30.09.2019. З довідки зазначеного суду від 10.10.2021 № 333/4267/19/13808/2021 вбачається, що штраф у розмірі 850,00 грн сплачено у повному обсязі за квитанцією від 09.09.2019. Отже, ураховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України ОСОБА_5 вважається несудимим.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 11.08.2021 № 123 ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_5 письмово попросив вибачення у громади в особі Петрушківського старостату, що підтверджується заявою від 22.11.2021.

З довідки виконкому Селищенської сільської ради Черкаської області від 22.11.2021 № 316 вбачається, що ОСОБА_5 відшкодував завдані збитки, а саме купив прапор, древко, виготовив та встановив на стіну приміщення кріплення для встановлення прапора.

2.6. Висновки щодо доведеності винуватості.

Під час судового розгляду встановлено, що надані докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене судом поза розумним сумнівом встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 338 КК України, а саме вчинив публічну наругу над Державним Прапором України.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
В обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття, а обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд погоджується з висновками сторони обвинувачення щодо наявності вищевказаних обставин.

4. Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до категорій нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, який не одружений, навчається та працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, ураховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції інкримінованої статті, оскільки таке покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
У кримінальному провадженні потерпілий відсутній, зазначено, що майнова шкода не заподіяна. Цивільний позов не заявлено.

Щодо обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, підстави для застосування відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме вони підлягають знищенню після набрання вироком суду законної сили.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000,00 (сімнадцяти тисячам) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази - шматки матеріалу синього кольору в паперовому конверті та шматки матеріалу жовтого кольору в паперовому конверті, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Благовісна, 50 м. Звенигородка, Черкаська область знищити після набрання вироком законної сили.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1