Номер провадження:1-кп/521/1432/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004382 від 04 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду на розгляд під головуванням судді ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004382 від 04 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0004382 від 04.10.2016 за ст. 290 КК України.
Органом досудового розслідування було встановлено, що 04.10.2016 року до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оператора "102" про те, що 04.10.2016 року приблизно о 17 годині 56 хвилин на території МРЕО-2 (територіальний сервісний щентр № 5142), який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортовська, 29-а експертом був виявлений факт заміни номерної деталі, а саме ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 легкового автомобіля Nissan Aimera, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_2 . На підставі заяви ОСОБА_5 , перед продажем автомобіля, 04.10.2016 проведено експертне дослідження за напрямом «Комплексне дослідження транспортних засобів та документів, що їх супроводжують». Згідно висновку експерта № 16/5142/3614/37 о/р від 04.10.2016, встановлено, що на досліджуваному автомобілі Nissan Aimera, реєстраційний номер НОМЕР_2 , проводилась зміна ідентифікаційного номера кузова шляхом видалення номерної деталі з первинним номером кузова та послідуючим вварюванням аналогічного фрагмента з номером НОМЕР_1 в кузов автомобіля - реципієнта. Встановити первинне маркування ідентифікаційного номера кузова не представилось можливим.

В ході до судового розслідування проведено слідчі та розшукові дії направлені на розкриття злочину, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося можливим.
Під час огляду місця події 04.10.2016 вищевказаний автомобіль оглянуто та вилучено.
Допитаний ОСОБА_5 надав показання та зазначив, що у власності його сім`ї є легковий автомобіль марки «Nissan Aimera», 2003 року випуску, седан сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , даним автомобілем керує та розпоряджається на підставі генеральної довіреності виданої від імені його рідного батька ОСОБА_6 , який спільно з матір`ю проживає в м. Болград, Одеської області. Він вписаний в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що також підтверджує його право керувати даним автомобілем. Даний автомобіль купувався його батьком у 2005 році в місті Болград, Одеської області за 12,900 доларів США. Коли батько купував автомобіль він мав транзитний державний знак. Потім даний автомобіль експлуатувався їх родиною. Керували даним автомобілем тільки він, батько і його мати. За час експлуатації автомобіль серйозних ДТП не мав, кузов автомобіля не зазнавав серозних деформацій або ушкоджень. За сімейними обставинами вирішили продати даний автомобіль, продажем автомобіля він займався самостійно. Згодом знайшовся потенційний покупець чоловік з м. Одеси. За взаємної згоди вони вирішили провести експертизу перед продажем автомобіля.
Так, 04.10.2016 року, проводячи експертизу в рамках експертного дослідження йому експерт повідомив, що у нього є сумніви з приводу номера кузова і підозри з приводу вварювання кузовної деталі. По завершенню дослідження видали експертне дослідження. Про те, що автомобіль має ознаки зміни номера кузова він не знав.
На момент звернення до суду з даним клопотанням, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення встановлено не було.

Дії невстановленої особи стороною обвинувачення кваліфіковано за ст. 290 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як кримінальне правопорушення передбачене ст. 290 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку та з моменту його скоєння минув трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, просив закрити вказане кримінальне провадження.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 п. 3-1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п. 1-1 ч. 2 та абзацу четвертому ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

При цьому суд враховує і те, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII).

Зазначеним Законом № 2617-VIII внесено зміни в Кримінальний кодекс України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ст. 12 КК України визначено класифікацію кримінальних правопорушень. Так, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до частин 3 - 6 ст. 12 КК України, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Санкція ст. 290 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Таким чином, з 01.07.2020 у зв`язку з набранням чинності Законом № 2617-VIII, дії невстановленої особи, які стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 290 КК України, визначено як кримінальний проступок.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Вказане кримінальне правопорушення не відноситься до категорій кримінальних правопорушень, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч.5 ст. 49 КК України.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, однак не встановлено особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення та повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося.

Таким чином, матеріали справи не містять відомості про те, що невстановлена особа у проміжок часу з 04.10.2016 року (день виявлення кримінального правопорушення) по теперішній час ухилялась від слідства, оскільки в цей період невстановлена особа не була належним чином повідомлена про підозру та їй не було відомо про свій процесуальний статус, її обов`язок з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності.

На підставі чого, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 49 КК України.

Аналіз приписів зазначених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що вказане кримінальне провадження, в ході розслідування якого не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, за встановлених обставин, суд вправі закрити зі спливом строку, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в клопотанні прокурора та підтверджуються матеріалами справи, судом встановлено, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 290 КК України, не встановлено, подія виявлення кримінального правопорушення мала місце 04 жовтня 2016 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком та відповідно не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому з огляду на викладене, зважаючи, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, не встановлено, а закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 369, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004382 від 04 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004382 від 04 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1