ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1667/21
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

"23" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001884, з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло вказане кримінальне провадження.

Прокурор, думку якого підтримали потерпіла та обвинувачений, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Так, у відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

При цьому хоча слідчий та прокурор на власний розсуд викладають передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обставини, проте обвинувальний акт не може містити положень, що не відповідають положенням кримінального закону, а також містити дані, що суперечать одне одному.

Разом з тим вказані вимоги закону при складанні і затвердженні обвинувального акту належним чином не дотримані, що унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки як фактичні обставини справи, так і викладене обвинувачення містять істотні суперечності з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого, і для встановлення такої невідповідності проведення оцінки доказів не вимагається.

Так, зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, 21.06.2021 року, приблизно о 00 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: у АДРЕСА_1 , неподалік продовольчого магазину, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з необережністю у вигляді злочинної недбалості, не маючи наміру заподіювати смерть іншій особі, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків своїх подальших дій, хоча з даних конкретних обставин повинен був і міг їх передбачити, при цьому не розглядаючи настання смерті потерпілого як один із можливих наслідків своєї поведінки, умисно наніс декілька ударів кулаками рук та ногою в область тулуба та живота потерпілому ОСОБА_6 , спричинивши таким чином останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота із розривом печінки та розвитком крововтрати.

Не зважаючи на зазначення про умисне нанесення декількох ударів руками та ногою у тулуб та живіт потерпілого, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України вбивство через необережність, тобто необережне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до положень ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, що, на думку суду, свідчить про визнання останнім фактичних обставин, а прокурор апріорі не може не погодитись з фактичними обставинами справи, оскільки саме прокурор затверджує обвинувальний акт, зазначаючи ті фактичні обставини, які він вважає встановленими.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що в разі призначення судового розгляду на підставі поданого до суду обвинувального акту існує надзвичайно висока ступінь ймовірності того, що кримінальне провадження буде розглянуто без дослідження доказів по справі, і тому прокурор буде позбавлений можливості скористатись правом щодо зміни обвинувачення, що в свою чергу призведе до вимушеності суду ухвалити вочевидь незаконне рішення, оскільки відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При цьому суд, враховуючи свою правову природу (неупередженість, безпристрасність, нейтральність, об`єктивність), позбавлений можливості примусити учасників кримінального провадження подавати докази, а дозволеної законом процедури пропозиції, вимоги або примушення прокурора змінити обвинувачення - немає.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 22 КПК України на суд покладається функція розгляду справи і недопустимим є покладення на нього функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

Наведені суперечності, допущені при складанні обвинувального акту - вочевидь невідповідність фактичних обставин справи та сформульованого обвинувачення правовій кваліфікації кримінального правопорушення, на думку суду, унеможливлюють призначення судового розгляду, оскільки порушують засади кримінального провадження, зокрема принципу верховенства права та законності.

З урахуванням викладеного обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. 314, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001884, з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя