Справа № 529/64/22
Провадження № 1-кп/529/16/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000019 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтави, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 26.11.2002 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 8 років із застосуванням ст. 96 КК України - лікування від алкоголізму. Звільнений 31.05.2010 умовно-достроково за рішенням суду на не відбутий строк 2 місяці 29 днів;

- 11.03.2011 Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 395, ст. 69 КК України до громадських робіт строком 60 годин. Знятий з обліку 06.05.2011 по відбуттю покарання;

- 17.12.2012 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до виправних робіт строком 1 рік з утриманням 10 % заробітку. Знятий з обліку 09.07.2013 у зв`язку з ухиленням від виправних робіт за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 05.06.2013;

- 05.06.2013 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту строком 3 місяці. На підставі ст. 71 КК України приєднано 2 місяці арешту за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 17.12.2012. Кінцево вважати засудженим до 5 місяців арешту. Звільнений 05.11.2013 після відбуття покарання;

- 13.10.2015 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 24.07.2017 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Знятий з обліку 21.08.2019 по відбуттю іспитового строку.

- 24.10.2019 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 358, ст. 70 КК України до штрафу в сумі 1 700,00 грн. Штраф сплачено 11.12.2019.

- 23.04.2020 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850,00 грн. Штраф сплачено 02.06.2020.

- 14.07.2021 Диканським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до арешту строком 2 місяці. Звільнений 03.12.2021 по відбуттю покарання.

обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2022 року близько 14 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , спільно відпочивав зі своїм знайомим ОСОБА_5 . Під час відпочинку ОСОБА_4 стало відомо про наявність у ОСОБА_5 при собі грошових коштів. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння коштами ОСОБА_5 .

У вказані час та місці ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння належними ОСОБА_5 коштами, умисно, скориставшись тимчасовою відсутністю останнього, почав нишпорити в його куртці, де знайшов грошові кошти у сумі 500,00 грн. Діставши гроші з карману куртки ОСОБА_5 , дії ОСОБА_4 були помічені потерпілим, який в цей момент повернувся з подвір`я до кімнати будинку. Побачивши це, потерпілий ОСОБА_5 зробив зауваження ОСОБА_4 та попрохав його повернути грошові кошти у сумі 500,00 грн, на що ОСОБА_4 не відреагував та залишив належні ОСОБА_5 грошові кошти собі. Такими своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 500,00 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 28 січня 2022 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 186 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому, з потерпілим примирилися, претензії з боку потерпілого відсутні.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом, а також згоду сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просив суд затвердити угоду між ним та потерпілим та призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення. Вказав, що укладення угоди було добровільним, він примирився із обвинуваченим ОСОБА_4 , не має до нього претензій, наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена, а обвинуваченому мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши доводи обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора щодо можливості затвердження укладеної угоди про примирення, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 186 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що розуміє, який вид покарання до нього буде застосовано за угодою та підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В судовому засіданні також встановлено, що потерпілий та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 186 КК України, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 468, 471, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 січня 2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 17.01.2022 за ч. 1 ст. 186 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи та періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1