Єдиний унікальний номер справи № 201/3470/21
Номер провадження № 1-кп/201/308/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 31 січня 2022 року, укладену між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 25 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002374 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, зі слів працюючою лаборантом ПП «Випробувальна лабораторія ВЦТД», не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 та будучи офіційно працевлаштованим молодшим лаборантом у ПП «АЄС Стандарт», реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне складання та видачу офіційного документу, а саме сертифікату відповідності встановленого зразка з використанням бланку серії 10305 № 21555 щодо індивідуально затвердженого колісного транспортного засобу марки FORD FUSION з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що технічний стан автомобіля не змінювався, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, Кодацький Узвіз, 4 з метою отримання грошової винагороди для себе за внесення недостовірних відомостей до вищевказаного сертифікату відповідності щодо індивідуально затвердженого колісного транспортного засобу, вніс відомості «ДСТУ 3649:2010» до додатку до сертифікату відповідності № UA.013.24218-20 переліку доказів стосовно відповідності КТЗ вимогам щодо індивідуального затвердження викладеним у розділі V додатка 4 до «Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 за №521, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за №1586/21898, до графи «технічний стан КТЗ» та «Познака технічного припису, серія поправок, у разі правил СЕК ОНН»», тобто внесені зазначені відомості суперечать фактичному стану транспортного засобу марки FORD FUSION з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_5 фактичних змін до технічного стану автомобіля відповідно до пункту 6.1.5. «Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1» ДСТУ 3649:2010 у частині належності нормування «покажчиків повороту передній автожовтий, бічний автожовтий, задній автожовтий» не вносив, внесені відомості, а саме «ДСТУ 3649:2010» не відповідають наведеному стандарту, тим самим незаконно склав та видав сертифікат відповідності встановленого зразка UA.013/24218-20 з використанням бланку серії 10305 №21555 щодо індивідуально затвердженого колісного транспортного засобу марки FORD FUSION з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 .

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в незаконному складанні та видачі офіційного документу, що посвідчує певний факт, що має юридичне значення з метою використання офіційного документу, що складений у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Так, у судовому засіданні прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 надано угоду про визнання винуватості від 31 січня 2022 року, яка укладена між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 20219 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002374.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити надану угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити її та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що суть пред`явленого обвинувачення йому цілком зрозуміла, він визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України повністю та не оспорює жодних обставин кримінального правопорушення, зазначених в угоді. Додав, що вказана угода укладена у присутності його захисника ОСОБА_6 та вважав за можливе розглянути вказану угоду за відсутності останнього за участі його другого захисника ОСОБА_4 .

При цьому, захисник ОСОБА_4 зазначила, що це узгоджена позиції сторони захисту та просила розглянути угоду за відсутності захисника ОСОБА_6 .

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному складанні та видачі офіційного документу, що посвідчує певний факт, що має юридичне значення з метою використання офіційного документу, що складений у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Згідно даній угоді прокурор ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинувачений ОСОБА_5 , з другої сторони, за участю захисника ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, сторонами цієї угоди узгоджено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_5 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, йому зрозумілі, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Додав, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, він в змозі реально, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, тобто у складанні та видачі офіційного документу, що посвідчує певний факт, що має юридичне значення з метою використання офіційного документу, що складений у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини інкримінованого йому правопорушення, викладені в угоді про визнання винуватості.

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання винуватості, відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 31 січня 2022 року, укладена між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 25 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002374 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстави для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України і обвинувачений винен у його вчиненні, так як він своїми умисними діями вчинив складання та видачу офіційного документу, що посвідчує певний факт, що має юридичне значення з метою використання офіційного документу, що складений у визначеній законом формі та містить передбачені законом реквізити, а тому він підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення такого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає його щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченим) вид та міра покарання за вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 358 КК України, таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує його покарання, наведену вище, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Під час розгляду наданої угоди про визнання винуватості стороною обвинувачення повідомлено про відсутність у даному кримінальному провадженні заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжного заходу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Під час розгляду угоди про визнання винуватості сторона обвинувачення не повідомила суд про наявність у даному кримінальному провадженні судових витрат на залучення експерта, стягнення яких має бути покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні такі відомості і в обвинувальному акті.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- 5 ідентичних дисків DVD-R з написом «Фото Видео Сертификация Юма», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0002374 необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- предмети та речі, визнані постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 21 серпня 2020 року речовими доказами по кримінальному провадженню внесеному 25 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002374 необхідно повернути за належністю власникам (законним володільцям).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 370, 374, 394, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2022 року, укладену між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 25 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002374 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- 5 ідентичних дисків DVD-R з написом «Фото Видео Сертификация Юма», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0002374 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- предмети та речі, визнані постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 21 серпня 2020 року речовими доказами по кримінальному провадженню внесеному 25 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002374 повернути за належністю власникам (законним володільцям).

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1