Справа № 1-кп/593/105/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області

"02" листопада 2021 р.
у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Захисника (адвоката) - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000087 від 06 червня 2021 року про обвинувачення: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Киданів Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, утриманців немає, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого,- за ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Потерпілий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 05 червня 2021 року близько 15 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебували на території автовокзалу, що у АДРЕСА_2 . В ході цього вони познайомилися із ОСОБА_8 (судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 виділено в окреме провадження), та у них розпочалась розмова до якої надалі приєднався ОСОБА_5 , який прийшов на автостанцію у пошуках ОСОБА_8 . В ході розмови вони усі разом вирішили випити алкогольних напоїв, які надалі придбав ОСОБА_6 розраховуючись готівковими коштами які мав із собою, та усі присутні дізналися про наявність у нього грошових коштів.
Надалі, близько 17 годин, закінчивши розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_7 попрямував до місця свого проживання, а ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зайшли у магазин «Оксамит», що у м.Бережани по вул. Тернопільській, 24А, де ОСОБА_6 придбав іще алкогольних напоїв та тютюнових виробів із якими вони зайшли на територію дитячого майданчику, що в м.Бережани по вул.Хатки, де продовжили розпивати алкогольні напої.
В подальшому, близько 21 години ЗО хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , знаючи про наявність у ОСОБА_6 грошових коштів, домовились між собою про заволодіння вказаними грошовими коштами, в результаті чого у них виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), а саме грошових коштів ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 червня 2021 року близько 21 години З0 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи на території дитячого майданчика що в м.Бережани по вулиці Хатки, Тернопільського району, Тернопільської області, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що їхні протиправні дії здійснюватимуться в умовах очевидності та матимуть для ОСОБА_6 відкритий характер, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність і настання суспільно небезпечних наслідків, застосували насильство відносно потерпілого ОСОБА_6 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи у момент заподіяння, що проявилося в нанесенні ОСОБА_9 удару рукою у ділянку обличчя потерпілого, внаслідок чого той упав на тверду поверхню землі де ОСОБА_9 наніс потерпілому іще декілька ударів коліном в обличчя, а також надалі ОСОБА_5 наніс декілька ударів кулаками рук в різні ділянки тіла ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпілому було заподіяно легкі тілесні ушкодження. Надалі продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_8 притиснув потерпілого ОСОБА_6 за рахунок ваги власного тіла до землі, а ОСОБА_5 тим часом відкрито заволодів, витягнувши із кишені штанів, грошовими коштами потерпілого на загальну суму 3000 гривень.
Із викраденими грошовими коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_5 покинули місце злочину, надавши потерпілому можливість підвестися та втекти, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденими грошовими коштами ОСОБА_6 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.
Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

02 листопада 2021 року в м. Бережани Тернопільської області між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони, з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення такої угоди, та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із умовами угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України за вказаним в обвинувальному акті кримінальним правопорушенням.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у його вчиненні, - за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосування статті 75 КК України звільненням від відбування такого покарання з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_5 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, фактично не оспорив та визнав всі без винятку обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті; також повідомив, що цілком розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості від 02 листопада 2021 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання. Також йому зрозумілі обов`язки, які на нього можуть бути покладені у випадку такого рішення суду, передбачені ст. 76 КК України й він дає на це згоду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні також просить затвердити дану угоду, розуміє надані йому та його підзахисному законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив, що йому також зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, попередньо 02 серпня 2021 року подав суду заяву про судовий розгляд кримінального провадження без його участі, щодо міри покарання просив обвинувачених суворо не карати.

Прокурором у судовому засіданні подано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 від 17 вересня 2021 року на укладення прокурором угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до правил ст. 468, п.4 ч.4 ст.469 КПК України … укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень.

У порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Прокурору і захиснику також відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 02 листопада 2021 року у цьому кримінальному провадженні відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні таке:

Обвинувачений ОСОБА_5 05 червня 2021 року близько 15 години, перебуваючи на території дитячого майданчика, що в м.Бережани по вул. Хатки, Тернопільського району Тернопільської області, попередньо домовившись із обвинуваченим ОСОБА_8 (судове провадження стосовно якого виділено в окреме провадження), діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що їх протиправні дії будуть здійснюватимуться в умовах очевидності та матимуть для потерпілого ОСОБА_6 відкритий характер, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність і настання суспільно небезпечних наслідків, застосували насильство відносно потерпілого ОСОБА_10 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього у момент заподіяння. Так, обвинуваченим ОСОБА_8 було нанесено удар рукою в обличчя потерпілого, внаслідок чого той впав на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому ще декілька ударів коліном в обличчя, а обвинувачений ОСОБА_5 наніс декілька ударів кулаками рук в різні ділянки тіла потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого той отримав легкі тілесні ушкодження. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 притиснув потерпілого до землі, а обвинувачений ОСОБА_5 тим часом відкрито заволодів грошима потерпілого 3 000,00 грн., витягнувши їх з кишені штанів потерпілого. Місце вчинення злочину обвинувачені покинули, отримавши реальну змогу розпорядитися відкрито викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому майнову шкоду на вказану суму. Тим самим обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний за насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньому змовою групою осіб.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 листопада 2021 року.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкції ч.2 ст.186 КК України.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував заподіяну майнову шкоду. Судом також враховується й тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, також приймається до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше і відомості, які б його негативно характеризували відсутні.
Такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі терміном 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України можливості звільнення обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням з максимальним його терміном в 3 (три) роки, а також із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 п.2 ч.3 ст. 76 КК України .

А тому суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Про процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні суду не повідомлено.

Ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати своє житло, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці; покладено обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утриматися від спілкування із потерпілим ОСОБА_6 .
У подальшому, зазначений вид запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не змінено й неодноразово його дія продовжувалася, - востаннє ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року на строк до 2 (двох) місяців, - з 27 вересня 2021 року по 26 листопада 2021 року (включно)

Клопотань від учасників процесу щодо зміни чи скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження до суду не надійшло, сторона обвинувачення клопотала про продовження дії такого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили й суд не вбачає підстав для його зміни чи скасування, а відтак вважає за необхідне, до набрання вироком законної сили, залишити його без змін й продовжити.

Про інші заходи кримінального забезпечення вжиті у цьому кримінальному провадженні суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони, з отриманням в порядку ч.4 ст. 469 КПК України письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладення такої угоди, та з іншої сторони обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , укладену 02 листопада 2021 року в м. Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному 06 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 листопада 2021 року покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_5 ,- цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло, за адресою: будинок АДРЕСА_1 ; із покладеними на ОСОБА_5 обов`язками: прибувати за першим викликом до прокурора чи суду, не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту де він зареєстрований та проживає ( АДРЕСА_1 ), з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілого ОСОБА_6 та свідків у цьому кримінальному провадженні, спілкуватися із вказаними особами лише з дозволу прокурора та (або) суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання до набрання вироком законної сили залишити без змін, продовживши термін його дії з 02 листопада 2021 року до 25 грудня 2021 року ( включно).

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1