У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/8774/21

№ 1-кс/183/1651/21

16 грудня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 13.12.2021 року до ЄРДР за № 0000870 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Слов`янка Межівського району Дніпропетровської області, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, військовослужбовцю військової служби за контрактом, фактично проживаючому на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вимогами ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.09.2019 року № 484 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 263 від 13.10.2021 року військовослужбовцю ОСОБА_5 присвоєно військове звання старший лейтенант.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

12 грудня 2021 року приблизно о 02 годині 00 хвилин старший лейтенант ОСОБА_5 спільно з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 та іншими особами перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

Під час перебування у квартирі АДРЕСА_3 , між військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту у старшого лейтенанта ОСОБА_5 раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , старший лейтенант ОСОБА_5 12 грудня 2021 року приблизно о 02 годин 05 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто керуючись прямим умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні вищевказаної квартири, взявши на кухні ніж, зайшов до спальної кімнати, де старший лейтенант ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці вказаний вище ніж, завдав 14 ударів ножем в область грудної клітини та 2 удари в область спини ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини, черевної порожнини з пораненням лівої легені, серця та печінки, від яких ОСОБА_7 помер.

У подальшому ОСОБА_5 , переконавшись, що ОСОБА_7 перебуває без ознак життя та разом із іншою особою обв`язали руки та ноги ОСОБА_7 липкою стрічкою, обгорнули його тіло трьома поліетиленовими мішками та поклали труп останнього до резинового ковроліну, який також обв`язали ниткою, та в подальшому за допомогою автомобіля таксі перемістили труп ОСОБА_7 у посадку, яка розташована вздовж автомобільної дороги М18, неподалік АЗС поблизу смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області.

14 грудня 2021 року старшого лейтенанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14 грудня 2021 року старшому лейтенанту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з клопотанням слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від семи до п`ятнадцяти років, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; оскільки під час досудового розслідуванні, відшукані не всі речові докази у кримінальному провадженні які необхідні для повного та всебічного проведення досудового розслідування, які можуть бути приховані в інших місцях;
незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз так і реально може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь яких інших додаткових показів;
при цьому, враховуючи, що на разі під час здійснення досудового розслідування не допитані та не встановлені інші особи, тобто свідки яким можуть бути відомі обставини та відомості вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, а тому може впливати на даних осіб для зміни їх показів з метою уникнення кримінальної відповідальності;
перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи, що ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка систематично здійснює виїзди в зоні проведення Операцій Об`єднаних Сил, він матиме можливість не прибувати, або не своєчасний прибувати за викликом слідчого або прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, в зв`язку з чим підозрюваний може перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки.
Крім того, застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню вказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 просила застосувати своєму підзахисному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_5 військовослужбовець, учасник бойових дій, має позитивну характеристику, має стійкі соціальні зв`язки. Вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведено прокурором.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з кримінального провадження, внесеного 13.12.2021 року до ЄРДР за № 0000870 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 № 537 від 14 грудня 2021 року, причиною смерті якого є проникаючі колото-різані поранення; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 14 грудня 2021 року; протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 14 грудня 2021 року ; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 14.12.2021 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого 14.12.2021 року о 14.50 годині затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, що спричинило загибель людини. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення приблизно о 02.05 годині 12.12.2021 року, а затримано його о 14.50 годині 14.12.2021 року, про скоєне кримінальне правопорушення підозрюваний не повідомив орган досудового розслідування, тобто дана обставина дає підстави вважати, що підозрюваний вже переховувався від органів досудового розслідування, а тому він і в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є не доведеними під час судового розгляду а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором в судовому засіданні.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має, є військовослужбовцем, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії особливо тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному ОСОБА_5 найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людей. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_5 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Слов`янка Межівського району Дніпропетровської області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк до 11 лютого 2022 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та начальникові ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1