ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/14/22 Справа № 703/4226/21 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000940 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заборонено ОСОБА_6 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом встановлено в межах строку досудового розслідування тривалістю два місяці, тобто до 21 лютого 2022 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.
Також зазначив, що застосування такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, зможе запобігти встановленим ризикам передбачених ст. 177 КПК України.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
21.12.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, усвідомлюючи можливість притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з урахуванням встановлених на даний час обставин вчинення злочину є всі підстави вважати, що він може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, саме тому альтернативний запобіжний захід окрім як тримання під вартою до нього не може бути застосовано.
Зазначає, що в клопотанні слідчого у повному обсязі обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, як єдиного можливого запобіжного заходу здатного запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000940 від 18.12.2021 року за ч. 2 ст. 121 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 17.12.2021 року у період часу із 20 год.00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшли у квартиру за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де, будучи у приміщенні вітальні, нанесли численні удари, не встановленими у ході слідства, предметами по голові, тулубу та кінцівках потерпілому, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, у виді мало кровності внутрішніх органів внаслідок крововиливів у товщу тканини від травми голови, тулубу і кінцівок, від яких ОСОБА_14 помер у вказаній квартирі.
23 грудня 2021 року ОСОБА_6 безпосередньо повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за вказаною нормою КК України.
За доводами прокурора причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 оголошувався в розшук у зв`язку з намаганням уникнути кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків вчинення злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для її ув`язнення, є обґрунтованими.
Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у домашнього арешту, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.
Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.
Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш суворіший запобіжний захід, та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3