Справа № 544/1456/21
№ пров. 1-кс/544/394/2021
У Х В А Л А
іменем України

06 вересня 2021 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» (далі ТОВ «Баришівська зернова компанія») в особі представника ОСОБА_2 про зняття арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000296 від 07.08.2021,

у с т а н о в и л а :

До Пирятинського районного суду Полтавської області від представника ТОВ «Баришівська зернова компанія» ОСОБА_2 надійшло клопотання про зняття арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000296 від 07.08.2021 року, накладеного ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області.

Вивчивши клопотання та додані до нього матерали суд дійшов до наступних висновків. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 64-1 КПК України представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути: керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи. Повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджуються: копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

У відповідності до ст. 64-1 КПК України, представник юридичної особи в кримінальному провадженні має право: знати у зв`язку з чим здійснюється провадження; давати пояснення; збирати і подавати докази; брати участь в процесуальних діях, ставити запитання, подавати зауваження і заперечення; заявляти клопотання і відводи; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, суду; знайомитись із протоколами; одержувати копії процесуальних документів; застосовувати технічні засоби; а також інші, передбачені законом права.

Представництво за своєю природою це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати.

Визначення довіреності міститься у частині третій статті 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), за якою довіреність це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Згідно із статтею 245 Кодексу, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

При цьому довіреність має підтверджувати повноваження на подання скарги, клопотань як до органів досудового розслідування так і суду.

Проте, у довіреності № 28-07.21/БЗК від 28.07.2021 виданої ТОВ «Баришівська зернова компанія» в особі генерального директора ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 не підтверджуються повноваження на подання клопотань, супроводження конкретної справи (в даному випадку кримінального провадження) у суді. Таким чином, клопотання подано не уповноваженою особою.

Положенням кримінального процесуального законодавства України не врегульовано питання повернення заяви про скасування арешту майна. Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Крім того, з аналізу ст.ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: усі наявні докази на підтвердження права власності та права розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Проте, заявник ТОВ «Баришівська зернова компанія» в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, не підтвердивши належним чином свії процесуальні повноваження та не долучив до матеріалів клопотання документ, а саме підтвердження права власності та права розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Беручи до уваги, що клопотання про скасування арешту майна подано без додержання вимог ст. 174 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що таке слід повернути для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» в особі представника ОСОБА_2 про зняття арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000296 від 07.08.2021 повернути заявникові, що не перешкоджає повторному зверненню у разі усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1