Кримінальне провадження №1-кп/760/787/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 31.07.2020 року до ЄРДР за № 0000389 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, виходить з такого.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просив врахувати дані про осіб обвинувачених, тяжкість та обставини скоєного ними злочину.

Захисники та обвинувачені в судовому засіданні вказали на необхідність зміни останнім запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт), обґрунтовуючи яке вказали на відсутність ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду.

Вислухавши думку учасників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Аналізуючи доводи, наведені прокурором у судовому засіданні, суд вважає доведеними обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинувачених запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що відноситься до категорії тяжких.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обставини його вчинення, осіб обвинувачених, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду; впливати на учасників процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше неодноразово судимі, ОСОБА_8 на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, останні офіційно не працювали та не мали постійного джерела доходу, не мають міцних соціальних зв`язків.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, крім необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, ступеня тяжкості інкримінованого злочину, суду також приймає до уваги вагомість наявних та перевірених в судовому засіданні доказів, репутацію обвинувачених, тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватим, а також ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, повністю не відпали, докази винуватості в судовому засіданні не перевірені у повному обсязі, потерпілий та свідки не допитувались.

Обраний відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особам обвинувачених, з урахуванням обставин та складності кримінального провадження, не виходить за межі допустимих строків, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя. Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою, за наявності вказаних підстав, незважаючи на існування презумпції невинуватості, виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених.

Інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать запобігання раніше вказаним ризикам.

На підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, у вчиненні якого вони обвинувачуються, скоєний з погрозою застосування насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.10.2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 15.10.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими, в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя: