Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000098 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 09.09.2021, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.11.2021 із визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190 320 грн, відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сущани, Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який органами досудового слідства підозрюється за ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_9 обіймаючи посаду начальника Жмеринського районного управління Головного управління ДСНС України у Вінницькій області, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин.
Так, 29.06.2021 близько 16 год. 45 хв. під час зустрічі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 поблизу супермаркету «Грош», що по вул. Чехова, 23 у м. Вінниці, останньому стало відомо про те, що ОСОБА_10 має намір займатися діяльністю, пов`язаною з реалізацією дизельного пального без дозвільних документів на території населених пунктів м. Жмеринка, м. Бар, м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області.
Після цього, переслідуючи злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вказав на необхідність щомісячно сплачувати грошові кошти у сумі 1 500 гривень з кожного об`єкту реалізації пального за безперешкодне здійснення діяльності, пов`язаної з реалізацією пального.
В подальшому, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті отримання неправомірної вигоди, реалізовуючи свій протиправний умисел, 30.07.2021 близько 08 год. 00 хв. перебуваючи в салоні автомобіля марки «Мitsubishi ASX», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Вінниці по вул. Соборна, 59, одержав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 5 500 гривень за безперешкодне здійснення діяльності, пов`язаної з реалізацією пального та невжиття заходів щодо притягнення ОСОБА_10 до відповідальності.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив 07.09.2021 у період часу з 16 год. 40 хв. по 16 год. 47 хв., перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_2 у м. Вінниці по вул. Блока, 28, одержав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 7 500 гривень за безперешкодне здійснення діяльності, пов`язаної з реалізацією пального та невжиття заходів щодо притягнення ОСОБА_10 до відповідальності.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, щонаявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 тяжкого корупційного кримінального правопорушення за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, при цьому суд врахував суспільний резонанс подій, скоєння яких інкримінують підозрюваному, в умовах сьогодення та суспільний осуду його дій. Крім того, слідчий суддя врахував, що підозрюваний раніше не судимий та є учасником бойових дій.
На думку слідчого судді прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому застосував до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

В апеляційній скарзі адвоката в інтересах підозрюваного, ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб, оскільки в порушення вимог КПК України до поданого клопотання слідчого не було надано жодного доказу стосовно того, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків; а також переховуватись від слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення так і ухвала слідчого судді не містить обставин, на підставі яких вони дійшли висновку про наявності зазначених ризиків та просить постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому в обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку адвоката при обранні запобіжного засобу у виді тримання під вартою слідчим суддею не було враховано, те, що ОСОБА_9 не обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України.
Крім того, адвокат в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що підозрюваному обрано найвищий розмір застави, що є непомірно обтяжливим для сім`ї підозрюваного.

Заслухавши доповідача, адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити слідчому у задоволенні його клопотання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника із наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.
Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях її застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і наведених ризиків.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч. 3 ст.368 КК України за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком до 10 років.
Посилання адвоката на необґрунтованість підозри ОСОБА_9 не береться апеляційним судом до уваги, оскільки за правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень Європейського суду з прав людини.
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Тому суд не оцінює доводи сторони захисту щодо не доведення винуватості обвинуваченого та виходить з наявності обґрунтованої підозри, що знайшла своє відображення та викладена в клопотанні слідчого.
Крім того, оцінка доказів вини чи невинності підозрюваного, чи вони зібрані відповідно до вимог КПК України, визнання їх недопустимими, також має проводиться не на стадії вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.
Слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого, корупційного злочину за ч. 3 ст. 368 КК України, за вчинення якого може бути призначений лише реальний строк у вигляді позбавлення волі до 10 років, а отже, він може переховуватись від органів досудового розслідування, підозрюваний, може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, оскільки досудове розслідування на цей час не завершилось.
Наведені доводи спростовують твердження адвоката про відсутність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.
Однак, слідчий суддя у своєму рішенні належним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для зменшення ризиків, зазначених у клопотанні, враховуючи, що підозрюваного відсторонено від посади.
Відповідно до норм ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, суд вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя у своїй ухвалі зазначив, однак не повною мірою врахував, що ОСОБА_9 є раніше не судимим та є учасником бойових дій, має постійне місце проживання, сім`ю, що разом із покладеними на нього процесуальними обов`язками доводить можливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Недоведення стороною обвинувачення реальності ризиків, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою та враховуючи наведені обставини, дає підстави апеляційному суду обрати ОСОБА_9 менш суворий запобіжний захід у виді застави.
Суд першої інстанції призначив максимальний розмір застави, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, однак належним чином не обґрунтував обрання саме максимального її розміру.
Так, ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Апеляційний суд, визначаючи розмір застави, враховує, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний є раніше не судимим та є учасником бойових дій, має постійне місце проживання, сім`ю, а тому необхідним та достатнім розміром застави у цьому випадку є 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 118 950 гривень, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Також, апеляційний суд приходить до висновку, що необхідність одного із обов`язків, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, не була доведена прокурором.
З огляду на матеріали кримінального провадження ОСОБА_9 проживає в селі за околицями міста Вінниці, заборона відлучатись із такого маленького населеного пункту без дозволу може поставити підозрюваного та його сім`ю у скрутне становище.
Крім того, враховуючи покладені на ОСОБА_9 інші процесуальні обов`язки, а також внесення застави, відсутність обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, не збільшить ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовільнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 09.09.2021, якою ОСОБА_9 , підозрюваному за ч. 3 ст. 368 КК України обрано запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчої Територіального управління Державного бюро розслідувань задовільнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 118 950 (сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-прибувати до прокурора та слідчого у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала остаточна оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3