Справа № 944/4681/21
Провадження №1-кп/944/1021/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року за № 0000520, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цепцевичі Сарненського району Рівненської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одруженого, із середньою освітою, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 24 серпня 2021 року, приблизно о 21 год. 58 хв., знаходячись у службовому приміщенні старшого зміни прикордонних нарядів МПП «Краківець» за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт Краковець, вул. Вербицького, 54, достовірно знаючи, що стосовно нього майстром групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстром сержантом ОСОБА_6 24 серпня 2021 року прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, з метою його безперешкодного пропуску через державний кордон України, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є незаконним, надав службовій особі інспектору прикордонної служби майстру групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстру сержанту ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 150 євро, що згідно з курсом Національного банку України станом на 24 серпня 2021 року становитло 4675 грн. 35 коп.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України як надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в його інтересах, дій з використанням наданого їй службового становища.
27 серпня 2021 року між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. ст. 468, 472 Кримінального процесуального кодексу України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`ячався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримала зазначену угоду про визнання винуватості, просила її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, а саме як надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в його інтересах, дій з використанням наданого їй службового становища.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.
Також зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, суд не встановив.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.
Крім того, прокурор надала копії постанов слідчого Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області від 26 липня 2021 року, якою визнано речовими доказами три банкноти номіналом по п`ятдесят євро із такими серіями та номерами: WA, UA, EA, та від 26 серпня 2021 року, якою визнано речовим доказом оптичний носій інформації типу CD-R.
Також ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 від 26 серпня 2021 року накладено арешт на три банкноти номіналом по п`ятдесят євро із наступними серіями та номерами: WA, UA, EA.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Відповідно до норм ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2021 року на три банкноти номіналом по п`ятдесят євро кожна із такими серіями та номерами: WA, UA, EA та конфіскувати вказані банкноти в дохід держави, а речовий доказ оптичний носій інформації типу CD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 100, 174, 394, 468, 469, 471, 473-474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 серпня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року за № 0000520, між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 від 26 серпня 2021 року на три банкноти номіналом по п`ятдесят євро кожна із такими серіями та номерами: WA, UA, EA.
Речові докази три банкноти номіналом по п`ятдесят євро кожна, із такими серіями та номерами: WA, UA, EA конфіскувати в дохід держави.
Речовий доказ оптичний носій інформації типу CD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- обвинуваченим і його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя Д.Б. Поворозник