ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/386/17 Номер провадження 11-кп/814/1065/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №000419 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 25 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий водієм у ФОП « ОСОБА_9 », судимий:
вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2021 року за ч.1 ст.185 КК України на 80 годин громадських робіт,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2021 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно засуджений на 1 рік обмеження волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 2746,98 грн майнової шкоди та 15000 грн моральної шкоди.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 25 жовтня 2016 року близько 16 години, перебуваючи на території їдальні ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» по вул. Небесної Сотні, 19, в смт. Шишаки Полтавської області, умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 металевим прутом удари по плечу ззаду і по підборіддю зліва, від чого той впав на землю, а потім ще кілька ударів цим прутом в ділянки лівого ліктьового суглобу, попереку та нирок, спричинивши тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду першої інстанції, а кримінальне провадження закрити, оскільки ОСОБА_8 , на його думку, діяв у стані необхідної оборони.
Інші учасники провадження вирок не оскаржили.
В засіданні апеляційного суду захисник клопотав про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а обвинувачений надав згоду на таке звільнення його від кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, думку прокурора, який вважав за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.2 постанови №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні цього питання суд під час апеляційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна ухвалити у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин підтверджуються сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і досліджених судом, яким дана належна оцінка.
Так, обставини сварки обвинуваченого та потерпілого 25 жовтня 2016 року на території на території їдальні ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» по вул. Небесної Сотні, 19, в смт. Шишаки Полтавської області, як і факт спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, ніким із учасників провадження не оспорюються.
Доводи захисника про те, що обвинувачений діяв у стані необхідної оборони, належним чином перевірені судом першої інстанції і не знайшли свого підтвердження.
При цьому колегія суддів враховує, що з огляду на встановлені обставини злочину, характер та ступінь тяжкості виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого, заподіяна йому шкода вочевидь не може бути визнана співрозмірною не тільки з небезпечністю посягання на обвинуваченого, а й з обстановкою захисту.
Адже, відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.122 КК України.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.
Приписами ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.49 КК України та п.8 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно з оскаржуваним вироком, ОСОБА_8 засуджений за вчинення в жовтні 2016 року нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
З дня вчинення злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності не зупинявся та не переривався.
Вчинення ОСОБА_8 в листопаді 2020 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не перериває перебіг давності з огляду на приписи ч.3 ст.49 цього Кодексу.
В засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.18 постанови від 23 грудня 2005 року №12, суди апеляційної інстанції можуть скасувати судове рішення і звільнити особу від кримінальної відповідальності на підставі як матеріалів, що надійшли із суду нижчого рівня, так і нових, поданих учасниками судового розгляду або витребуваних цими судами.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає за необхідне скасувати обвинувальний вирок, звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, як того вимагають приписи ст.417 КПК України.
Отже, клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 417, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , погоджене з обвинуваченим ОСОБА_8 , задовольнити.
Вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 25 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати, звільнивши його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, на підставі ч.1 ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №000419 закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4