Справа № 740/5302/21
Провадження № 1-кп/740/405/21
УХВАЛА
про призначення судового розгляду

23 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

- захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,

установив:
До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 30.12.2011 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 14.06.2012 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 07.02.2013 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 29.06.2016 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі.

Прокурор у підготовчому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим КПК України, підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Також просив доручити Ніжинському МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області скласти досудову доповідь щодо обвинувачених.

Крім цього, прокурор подав до суду письмові клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на його думку, обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України. При цьому надав копії ухвал слідчих суддів про обрання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів.

Клопотання прокурора мотивовані тим, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання запобіжних заходів на стадії досудового розслідування, на теперішній час не відпали та продовжують існувати. Так, обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суворість покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, в сукупності з обґрунтованістю обвинувачення збільшує ризик переховування обвинувачених від суду з метою уникнення покарання. Співставлення можливих негативних наслідків для обвинувачених у вигляді можливого ув`язнення доводить, що цей ризик є достатньо високим. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування ухилявся від явки до слідчого.

Ураховуючи, що потерпілий і свідки в цьому кримінальному провадженні ще не допитані судом, і згідно із ч. 4 ст. 95 КПК України не може обґрунтувати судове рішення показаннями, які суд безпосередньо не сприймав, то ризик впливу на потерпілого та свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом відповідних показань.

Характер відносин між обвинуваченими і потерпілим та свідками, виходячи з обставин вчинення злочину, встановлених під час досудового розслідування, беззаперечно свідчить про існування реального ризику здійснення особами впливу на вказаних осіб з метою зміни ними своїх показань.

Обставини вчинення злочинів, що пов`язані із грубим порушенням у нічний час громадського порядку, поєднаний зі знищенням майна потерпілого та застосуванням до нього насильства, відомості по особу обвинувачених, свідчать про наявність ризику вчинення особами інших кримінальних правопорушень.

Вагомість наявних у сторони обвинувачення доказів та обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України; вид і міра покарання, визначені санкціями зазначених норм закону про кримінальну відповідальність; наявність реальних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, у своїй сукупності дають достатні підстави для продовження дії застосованого на стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_4 та у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .

Обвинувачені та їхні захисники заперечили проти задоволення клопотань прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість клопотань, ненадання доказів та недоведення наявності ризиків. При цьому не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що справа підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області. Підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлені, тому згідно зі ст. 316 КПК України кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (з урахуванням принципів відкритості та гласності), суддею одноособово. При цьому слід витребувати досудову доповідь стосовно обвинувачених.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів, суд керується такими міркуваннями.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні в підготовчому судовому засіданні питання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів суд ураховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, відомості про особи обвинувачених, ризики повторення чи продовження ними протиправної поведінки.

Не вирішуючи питання на цьому етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинувачених винуватими чи невинуватими у вчиненні злочину, суд вважає, що вказані вище обставини, а також суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні вказаного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183 КПК України та враховані судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч. 5 ст. 132 КПК України не надано суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої підозри (обвинувачення).

При цьому суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до практики Європейського суду з прав людини, відображеній у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, ураховуючи обставини, наведені у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів: ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, а ОСОБА_4 у виді домашнього арешту підлягає задоволенню; обрані обвинуваченим запобіжні заходи є пропорційними наявним у справі ризикам.

Таким чином, підготовка до судового розгляду є завершеною.

Керуючись ст. 314 - 317, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:
Судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, призначити на 18 жовтня 2021 року, 14-00 годину та проводити у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим дії запобіжних заходів задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло у період часу з 20-00 год. до 06-00 год. щоденно, за виключенням необхідності звернення за невідкладною медичною допомогою, та дію обов`язків, а саме: прибувати на виклики до суду; заборонити зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками вказаного кримінального провадження, до 19 листопада 2021 року включно.
Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно.
У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , етапувати з Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Доручити Ніжинському міськрайонному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області скласти досудову доповідь щодо обвинувачених:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Досудову доповідь надати суду до 17 жовтня 2021 року.

Ухвалу суду в частині складення досудової доповіді для виконання надіслати Ніжинському МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу складено і підписано 24 вересня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1