ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3288/21 Справа № 212/8849/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000596 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вербіж Могильовської області Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, інвалідності не має, малолітніх (неповнолітніх) дітей чи інших осіб на утриманні не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Доля речових доказів ти процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документу.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, обвинувачений ОСОБА_9 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.09.2021, на землі біля будинку АДРЕСА_3 знайшов паспорт громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 22.08.2013 Саксаганським РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області (далі - паспорт), після почав зберігати з метою подальшого протиправного використання у власних цілях.
Так, в невстановлений органом досудового розслідування день та час, але не пізніше 16.09.2021, ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення вказаного паспорта, з метою його подальшого використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою канцелярського приладдя видалив первинну фотокартку та на її місце вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, тим самим підробив офіційний документ, який видається установою та який надає права, з метою його використання.
Після чого, ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що не отримував його у встановленому законом порядку, залишив вказаний вище паспорт у себе з вклеєною до нього фотокарткою із його зображенням, з метою подальшого його використання.

Далі, 16.09.2021 приблизно о 10:50 годині дня ОСОБА_9 , маючи при собі раніше підроблений ним паспорт, перебуваючи біля будинку №1А по вул. Едуарда Фукса в Покровському районі м. Кривого Рогу, був зупинений співробітниками патрульної поліції полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, які, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», попросили ОСОБА_9 пред`явити документ, що посвідчує його особу, після чого у нього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу - паспорта громадянина України.
Так, ОСОБА_9 , реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою підтвердження своєї особи надав інспектору полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної ПОЛІЦІЇ в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України завідомо підроблений паспорт з власним фотозображенням, тобто використав завідомо підроблений документ.
Згідно висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-21/29748-ДД від 24.09.2021, до первинного змісту реквізитів паспорта громадянина України із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 22.08.2013 Саксаганським РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області, внесені зміни шляхом заміни фотокартки на першій сторінці: поверхневий шар первинної фотокартки видалений, після чого на її місце вклеєна інша фотокартка.
29.09.2021 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0000596 та №0000631 об`єднані в одне кримінальне провадження №0000596. Відомості про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_11 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання за ч.1 ст. 358 КК України з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати засудженим ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 358 КК України до 1 року 4 місяців обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 1 року 4 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що за вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відніс щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Отже, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 358 КК України призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі, тобто максимальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 358 КК України, в той час як суд має керуватись вимогами статті 69-1 КК України і призначити покарання не більше як дві третини максимального строку, а саме 1 року 4 місяців обмеження волі.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив задовольнити її в повному обсязі.
Захисник обвинуваченого не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. ст. 381, 382 КПК України, порядок застосування яких не був порушеним.
Аналізуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх такими, які ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Колегія суддів зазначає, що згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд дійшов висновку, про наявність обставини, яка пом`якшує ОСОБА_9 покарання, а саме: щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Проте, суд першої інстанції, всупереч зазначеним вимогам, призначив ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Санкція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі строком до двох років. Таким чином, максимальне покарання за ч. 1 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі.
Тому колегія суддів вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_9 та попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання, - зміні.
На думку колегії суддів, саме такий вид та розмір покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в частині призначеного покарання, змінити.
Вважати ОСОБА_9 засудженим:
- за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі,
- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 1 року 4 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4