Провадження № 1-кс/201/3179/2021
УХВАЛА
Іменем України

22 жовтня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000902 від 20.10.2021р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна. В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 20.10.2021 року проведений обшук ОСОБА_4 , в ході якого у останньої було виявлено та вилучено наступне майно: жіночу сумку чорного кольору «Melijshi Paris», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , блокнот з чорновими записами, мобільний телефон марки Самсунг, повербанк з двома дротами живлення, дві сережки з жовтого металу.

Враховуючи, що вилучені речі є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані, як докази у вчиненні кримінального правопорушення, ураховуючи, що у разі повернення вказаних об`єктів може бути створена перешкода у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також задля запобігання можливості пошкодження та знищення даних суттєвих доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий просив накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, в провадженні слідчого відділення ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000902 від 20.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що 20.10.2021 приблизно о 14 год. 40 хв. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , відкрито викрали майно останньої, чим спричинили матеріальну заявниці.

20.10.2021 гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та складено в період часу з 22:27 год. по 23:04 год. протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. В ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 був проведений обшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого у останньої було виявлено та вилучено наступне майно: жіночу сумку чорного кольору «Melijshi Paris», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , блокнот з чорновими записами, мобільний телефон марки Самсунг, повербанк з двома дротами живлення, дві сережки з жовтого металу.

В рамках кримінального провадження все вилучене майно було визнано речовими доказами.

21.10.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України і 22.10.2021 року їй обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів після його надходження до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає мету накладання арешту збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких дізнавачем (слідчим, прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Слідчий пояснив, що жіноча сумка чорного кольору «Melijshi Paris», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , повербанк з двома дротами живлення, дві сережки з жовтого металу не мають доказового значення для органу досудового розслідування.

На думку слідчого судді, підстав для арешту паспорту не має, оскільки, враховуючи, що це документ, який посвідчує особу є єдиним документом ОСОБА_4 , підстав вважати, що вона зможе його приховати, пошкодити, псувати, знищити, перетворити або відчужити у слідчого судді не має, а слідчим вказану обставину не доведено, а тому завдання арешту майна, встановлене ч. 1 ст. 170 КПК України не буде досягнуто та порушено принцип розумності та співрозмірності обмеження права ОСОБА_4 на володіння особистим документом - паспортом, що призведе до порушення її особистих прав.

Теж саме стосується і жіночої сумки з емблемою «Melijshi Paris», повербанку з двома дротами живлення і двох сережок з жовтого металу.

Отже, з матеріалів кримінального провадження не вбачається правова підстава та відсутні докази для накладення арешту на тимчасово вилучений паспорт, жіночої сумки з емблемою «Melijshi Paris», повербанку з двома дротами живлення і двох сережок з жовтого металу.

Разом з тим блокнот з чорновими записами і мобільний телефон марки Самсунг могли зберегти на собі сліди вчинення як цього злочину, так і інших.

Таким чином, у клопотанні слідчого належним чином розкрито, яке відношення блокнот з чорновими записами і мобільний телефон марки Самсунг мають саме до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна як речового доказу є визначеним відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, може бути виконане.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Тому дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, в ухвалі слідчого судді зазначається про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт шляхом позбавлення права на розпорядження майном, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до неправомірного вибуття майна з власності.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання неправомірного вибуття майна з власності та забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

А тому в частині накладання арешту на блокнот з чорновими записами та мобільний телефон марки «Самсунг» клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на розпорядження на блокнот з чорновими записами та мобільний телефон марки «Самсунг», сірого кольору, вилучені 20.10.2021 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 .

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

У відповідності до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Підстави для скасування арешту майна визначені в ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1