Номер провадження: 11-кп/813/295/21
Номер справи місцевого суду: 495/3301/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000239 від 09.03.2019 за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 03.08.2020 відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Афанасьєво Ізмалковського району Липецької області РФ, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 2 роки та покладено на нього наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 08.03.2019 приблизно о 16:53 год. у світлий час доби, не маючи посвідчення водія, тобто в порушення вимог п. 2.1. а) «Правила дорожнього руху» України приступив до керування власним технічно справним мотоциклом «SUZUKI SV 400», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Незважаючи на вимоги п.п. 2.3 г), 12.4., 12.9. б) «Правил дорожнього руху» України обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи мотоциклом «SUZUKI SV 400», здійснював рух по правій смузі руху проїзної частини автодороги Н-33 «Одеса Білгород-Дністровський Монаши», зі швидкістю 102 - 111,28 км/год, при цьому здійснював перевезення пасажира потерпілого ОСОБА_9 , на якому не було захисного мотошолому.
В цей час попереду вказаного мотоцикла за межами проїзної частини автодороги Н-33 «Одеса Білгород-Дністровський Монаши», а саме на правому узбіччі, біля будинку №759 садівничого товариства «Дружба» смт. Затока, нерухомо стояв легковий автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_10 , який почав рух на керованому ним автомобілі та виїхав з узбіччя на проїзну частину зазначеної автодороги, де став виконувати маневр розвороту. Коли водій ОСОБА_10 побачив мотоцикл «SUZUKI SV 400», який наближався до нього зліва, то він зупинив керований ним автомобіль «ВАЗ» впоперек проїзної частини автодороги Н-33 «Одеса Білгород-Дністровський Монаши», перекривши праву смугу для руху транспортних засобів в бік с. Шабо та частково зустрічну смугу руху.
Обвинувачений ОСОБА_7 , допустив порушення вимог п.п. 1.5., 2.3., п. 12.3б) «Правил дорожнього руху» України продовжив рух із зазначеною вище швидкістю і безпідставно змінив напрямок руху свого мотоцикла вліво, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, по якій проїхав перед передньою частиною кузова легкового автомобіля «ВАЗ 21093», після цього допустив виїзд свого мотоцикла за межі проїзної частини на ліве узбіччя, де біля будинку №641 садівничого товариства «Дружба» смт. Затока скоїв наїзд передньою частиною керованого ним мотоцикла «SUZUKI SV 400» на залізобетонний стовп електроосвітлення, внаслідок чого було смертельно травмовано пасажира мотоцикла «SUZUKI SV 400» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому заподіяні несумісні з життям тілесні ушкодження, які стали причиною смерті ОСОБА_11 , і мають ознаки тяжких по критерію небезпеки для життя.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та призначене основне покарання просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначення додаткового покарання з огляду на таке:
- призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не обґрунтовано в оскаржуваному вироку, суперечить положенням, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, окрім того, судом та не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 взагалі не отримував посвідчення водія.
Враховуючи викладене, прокурор ОСОБА_6 просить вирок Білгород-Дністровського міькрайсуду Одеської області від 03.08.2020 скасувати в частині призначення додаткового покарання та ухвалити новий вирок, яким виключити з вироку призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.

Потерпіла, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання до суду не з`явилася, із жодними заявами до суду не зверталася, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України розглянути апеляційну скаргу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку захисника та обвинуваченого, які не заперечували проти її задоволення перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Враховуючи те, що висновки суду 1-ої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, правильність кваліфікації його дій та призначене основне покарання ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора відносно непоґрунтованого призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційний суд вважає їх слушними з огляду на таке.
Як вбачається з обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_7 керував мотоциклом «SUZUKI SV 400», не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1. а) «Правил дорожнього руху» України. Зазначену обставину обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив в суді апеляційної інстанції.

При цьому, з оскаржуваного вироку видно, що обвинуваченому ОСОБА_7 було призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Водночас, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, призначення особі покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

В порушення зазначених вимог закону та судової практики, суд першої інстанції безпідставно застосував до ОСОБА_7 , який взагалі не має посвідчення водія, додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку та приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 зміні, в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 03.08.2020 у кримінальному провадженні №0000239 від 09.03.2019 яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, та покласти на нього наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3