Справа № 359/1151/21
Провадження № 1-кс/359/209/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2021 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні суду у закритому судовому засіданні з технічною аудіо та відео фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Виноградів Закарпатської області, громадянину України, українцю, офіційно непрацюючому, зі слів одруженому, маючому на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , сім`я якого проживає адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , в якому просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання, 13.11.2020 близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_5 перебував у будинку АДРЕСА_3 , де в кімнаті разом із ОСОБА_8 вживав алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв, разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в кімнаті знаходилась неповнолітня ОСОБА_9 .

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_9 неприроднім способом.

14.11.2020 близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, скориставшись відсутністю ОСОБА_8 , яка в цей час вийшла з кімнати, посягнувши на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканність неповнолітньої ОСОБА_9 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, із застосуванням фізичної сили, зняв з останньої одяг та вступив з нею в статеві зносини неприроднім способом, проникнувши своїм статевим членом в анальний отвір ОСОБА_9 без її згоди.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 вийшов з будинку та пішов у невідомому напрямку.

14.11.2020 відомості за фактом зґвалтування, вчиненого щодо неповнолітньої, органом досудового розслідування Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001951, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

14.11.2020 о 15 годині 40 хвилин за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

14.11.2020 о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами.

17.11.2020 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 12.11.2021.

В подальшому, 15.12.2020 надійшли матеріали Бориспільського ВП про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за місцем виконання запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 відсутній.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 надала показання про те, що підозрюваний ОСОБА_5 починаючи з грудня 2020 (точну дату вона не пам`ятає) виїхав з її будинку із особистими речами. Про місце куди виїхав їй не повідомив.

Отже, ОСОБА_5 будучи обізнаним з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та обов`язками які були покладені на нього відповідно до ухвали, зокрема: заборона відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, суду з місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 , порушив домашній арешт, будучи особою підозрюваною у вчиненні тяжкого злочину.

16.12.2020 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

20.02.2021 підозрюваного ОСОБА_5 затримано та доставлено до Бориспільського міськрайонного суду Київської області для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечили та просили в його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, позицію захисту та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи чи навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В той же час, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, по наведеним вище обставинам.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 знаходить своє підтвердження зібраними у справі доказами зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події відповідно до якого працівниками поліції оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду будинку АДРЕСА_4 ; показаннями потерпілої ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_8 .

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.3 ст.152 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Водночас, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції» закріплював, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Встановлено, що 17.11.2020 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 12.11.2021.

Однак після цього, ОСОБА_5 будучи обізнаним з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та обов`язками, які були покладені на нього відповідно до ухвали, зокрема: заборона відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, суду з місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 , порушив домашній арешт, будучи особою підозрюваною у вчиненні тяжкого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, відсутність підозрюваного за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку з чим він був оголошений у розшук, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 01 год. 00 хв. 20 квітня 2021 року, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його затримання з 01 год. 00 хв. 20 лютого 2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23 лютого 2021 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1