ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/146/21 Справа № 705/837/21 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.183 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 15 лютого 2021 року до 15 квітня 2021 року з визначенням розміру застави та з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України , -

в с т а н о в и л а :

17 лютого 2021 року слідчим СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 15.02.2021 за №0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання, погоджене з прокурором Маньківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. У разі обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу або внесенні ним застави, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що 15.02.2021, близько 02 год. 00 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою злочинною змовою із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння чужим майном шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в цей час перебував в будинку, після чого, із застосуванням відносно останнього фізичного насильства, яке виразилося у нанесенні потерпілому численних ударів тупими твердими предметами в ділянку голови, тулуба та кінцівок, заволоділи належними ОСОБА_13 ноутбуком марки «HP EliteBook8460», планшетом марки «TrekStor», USB флешкою марки «Mirex» та грошовими коштами в сумі 300 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли.

15.02.2021 о 21 год. 35 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

16.02.2021 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 оголошено підозру.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року клопотання задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 15 лютого 2021 року до 15 квітня 2021 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у грошовому виразі суму 218900 грн., в разі внесенням якої, покладено на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися з території Уманського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Обираючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання наявні достатні підстави, які вказують на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Також, слідчий суддя вважав, що є вірогідність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, тому слідчий суддя вважав, що підстави для застосування запобіжного заходу наявні.

На підставі наданих матеріалів, слідчим суддею також враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється за ч.3 ст.187 КК України. Крім цього, наявна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Крім того, враховуючи обставини злочину, особу підозрюваного, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року, обравши підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, а саме: не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді необґрунтоване, незаконне, винесене в супереч вимог КПК України та законним правам та інтересам підозрюваного.

В апеляційній скарзі посилається на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України є необґрунтована, так як в його діях відсутній склад даного злочину, однак в його діях формально можуть вбачатися ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125, 122 КК України.

Сторона захисту вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України повністю відсутні, а посилання прокурора на дані ризики є недоведеними і необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що вході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризиків, про які зазначив слідчий.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який є особливо тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вірно застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 посилаються на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України є необґрунтована, так як в його діях відсутній склад даного злочину.

В свою чергу колегія суддів вважає зазначені доводи неприйнятними, з врахуванням того, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

На основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також посилаються на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України повністю відсутні, а посилання прокурора на дані ризики є недоведеними і необґрунтованими.

Дані доводи колегія суддів вважає такими, які не підлягають до задоволення, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду суду першої інстанції, яким слідчим суддею надана відповідна оцінка.

При цьому, слідчим суддею зазначено, що наявна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З даною позицією слідчого судді, погоджується і колегія суддів.

Виходячи із вищевикладеного, безпідставними є доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, про те, що оскаржуване рішення слідчого судді необґрунтоване, незаконне, винесене в супереч вимог КПК України та законним правам та інтересам підозрюваного.

Апеляційній суд погоджується з мотивами суду першої інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим КПК України.

Обставин, які можуть слугувати підставами для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, колегією суддів також не встановлено.

Інформація про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня тастороною захисту не надана.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, оскільки останній, підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до особливо тяжкого злочину, що відповідає вимогам п.3 ч.5 ст.182 КПК України, а внесення розміру якої, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 15 лютого 2021 року до 15 квітня 2021 року з визначенням розміру застави та з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисників підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді