Справа № 504/1364/21
Номер провадження 1-кс/504/431/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ТОВ «База стоянка Причал» № 245 про арешт майна для забезпечення цивільного позову та збереження доказів в рамках кримінального провадження № 0000289 від 15.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересаїх ТОВ «База стоянка Причал» № 245, звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить: накласти арешт на житлові та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Чорноморське, вул. Рибацька 1/23-А та Рибацька 1/1-А та передати зазначені приміщення на відповідальне зберігання директору ТОВ « База стоянка Причал» №245 ОСОБА_5 або уповноваженій ним особі.

В обгрунтування даного клопотання посилається на те, що слідчим відділенням Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000289 від 15.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.194 КК України, в рамках якого ТОВ «База-стоянка «Причал» №245» завдано матеріальних збитків на суму понад сто двадцять тисяч гривень (що є особливо великим розміром).

Заявник зазначає, що виходячи із матеріалів кримінального провадження, встановлено, що 02.04.2021 року Чорноморський селищний голова ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, виходячи із корисливих мотивів, незаконно використовуючи при цьому важку спеціалізовану техніку, діючи загально небезпечним способом (а саме з використанням джерела підвищеної небезпеки у місті скупчення людей), здійснив умисне знищення майна, належного ТОВ «База-стоянка «Причал» №245», а саме двох навісів та огорожі, а також знищив належний директору бази ОСОБА_7 на праві приватної власності навіс площею 53.2 кв.метри (переданий останнім до статутного фонду зазначеної юридичної особи), що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав за номером 31463225.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, просив залучити до матеріалів клопотання копію акту-прийому передач від 01 березня 2021 року.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання вказуючи на те, що власником земельної ділянки, на якій розташовані зазначені приміщення, є Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса. Більш того зазначила, що з приводу самовільного зайняття та будівництва невстановленими особами будівель та споруд, на вказаній земельній ділянці, було відкрито кримінальне провадження.

Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, на виконання вимог слідчого судді, слідчим було надано матеріали кримінального провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15 квітня 2021 року слідчим відділом Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289.

Підставою для внесення відповідних відомостей стало те, що 15 квітня 2021 року до ЧЧ відділу поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ТОВ «База стоянка Причал» № 245, , громадянина ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи, із застосуванням спеціальної техніки незаконно здійснили демонтаж майна за адресою: АДРЕСА_1 , належного ТОВ «База-стоянка «Причал» №245», у вигляді двох навісів та огорожі, чим спричинили товариству матеріальний збиток, сума якого встановлюється (ЖЄО 4200).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 253146970 від 16 квітня 2021 року, власником пошкодженого майна, а саме житлових та нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 є фізична особа ОСОБА_5 .

На підставі акту-прийому передач від 01 березня 2021 року ОСОБА_5 передав вищевказані житлові та нежитлові приміщення ТОВ «База стоянка Причал» № 245.

З листа Відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.03.2021 року П 15-0.220-49/140-21 вбачається, що згідно наявних у Відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 р. відомості щодо реєстрації правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , не значиться.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що рішенням господарського суду Одеської області від 29.07.2013 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.11.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 січня 2014 року, по справі № 916/1341/13, визнано незаконним та скасовано рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011 року №194-VI „Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське, Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" в частині, що стосується віднесення земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 3,8674га, вартістю 12393470,04грн., до земель комунальної власності.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б №031728 від 1983 року Чабанській квартирно-експлуатаційній частині району, правонаступником якої є на даний час Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси, Виконавчим комітетом Комінтернівської райради у 1983 році було надано в постійне та безоплатне користування земельні ділянки загальною площею 4382,6га, розташовані на території Чорноморської селищної ради, зокрема, земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 3,8674га в/н (Чорноморське 3), на якій розташовані об`єкти нерухомого майна Чабанського будинку рибалки.

Також рішенням Господарського суду Одеської області від 07.08.2018 року, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2019 року, по справі № 916/780/18, визнано недійсним свідоцтво від 14.02.2007 серії НОМЕР_2 про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди Чабанського будинку рибалки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області Мисливсько-рибальському підприємству «Сокіл» Південної регіональної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України.

21 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України, щодо самовільного зайняття та будівництва невстановленими особами будівель та споруд на ділянці, розташованій на території Чорноморської селищної ради Лиманського району.

Однак, в даному випадку, слідчим суддею питання щодо земельної ділянки (право користування, право власності, і т.п.) не вирішується.

Проте вирішуючи питання про накладення арешту на нерухоме майно, слідчий суддя бере до уваги той факт, що в рамках кримінального провадження № 0000289, ТОВ «База стоянка Причал» № 245 було подано цивільний позов до Чорноморської селищної ради, ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину. Ціна позову складає 120 000 гривень.

Відповідно до частин першої, другої статті 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Постановою слідчого СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області від 07.05.2021 року визнано ТОВ «База-стоянка «Причал» № 245» в особі директора ОСОБА_5 потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000289 від 15.04.2021 року.

Також постановою слідчого СВ Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області від 17 травня 2021 року визнано речовими доказами нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Таким чином слідчий суддя вважає, що вищевказане нерухоме майно є предметом вказаного кримінального правопорушення, отже згідно критеріїв, визначених ч. 2 ст. 167, 170 КПК України підлягає арешту.

Наразі у вказаному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, винних у скоєні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим суддею встановлено, що право власності ОСОБА_5 на житлові та нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 до теперішнього часу не скасовано, а слідство по кримінальному провадженню № 0000289 триває.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

П.6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

В даному випадку існують ризики того, що нерухоме майно, а саме житлові та нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 будуть знищеними, що в свою чергу унеможливить, або затруднить встановлення всіх обставин даного кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що вказане нерухоме майно є доказом кримінального правопорушення, і відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та містить на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення чи відповідні сліди кримінального правопорушення.

З цією метою ст. 131 КПК України законодавець передбачив перелік заходів забезпечення кримінального провадження спрямованих на досягнення дієвості під час здійснення кримінального провадження, яким серед іншого передбачив арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 8 ст. 170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вивчивши клопотання, заслухавши учасників процесу, та дослідивши матеріали кримінального провадження №0000289, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадження та збереження речових доказів, а також для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, на підставі вищевикладеного слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання в частині арешту майна підлягає задоволенню.

Натомість, слідчий суддя вважає безпідставними вимоги клопотання в частині передачі зазначених приміщень на відповідальне зберігання директору ТОВ «База стоянка Причал» №245 ОСОБА_5 або уповноваженій ним особі, оскільки порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію передбачені ст. 100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 статті 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Зі змісту даної статті вбачається, що клопотання про передачу речового доказу на відповідальне зберігання має розглядати орган досудового слідства, а не слідчий суддя.

За змістом ч.6 ст.100 КПК України передбачений вичерпний перелік випадків коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, а передача речових доказів на відповідальне збереження законному володільцю вирішується слідчим.

Крім того, накладення арешту на майно виключає можливість повернення або передачу його на відповідальне зберігання на даній стадії кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ТОВ «База стоянка Причал» № 245 про арешт майна для забезпечення цивільного позову та збереження доказів в рамках кримінального провадження № 0000289 від 15.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на житлові та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які належать на праві власності ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1