Справа № 635/4074/21
Провадження № 1-в/635/456/2021
У Х В А Л А

10 червня 2021 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області подання в.о. начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою-спеціальною освітою, громадянина України, розлученого, уродженця м.Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, засудженого вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2020 за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді трьох років обмеження волі,-

В С Т А Н О В И В:
Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 та голова спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, посилаючись на відсутність підстав для його задоволення.

Засуджений та представник установи виконання покарань у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 в місцях обмеження волі знаходиться з 31.10.2019 року.
З 31.10.2019 року відбуває покарання у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».
Згідно ст. 60 КВК України працевлаштований на ФОП « ОСОБА_7 ». До виконання поставлених завдань ставиться добре, робітничу норму та поставленні завдання виконує під контролем, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.
За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання допускав за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності 2 рази, стягнення погашені в установленому законом порядку. Має 3 заохочення. Характеризується позитивно.
У відношенні до представників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин. При виконанні робіт із самообслуговування має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.
Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення».
Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує посилки, передачі.
Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває.
Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою.
Адміністрація установи виконання покарань дійшла до висновку про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2020, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»№ 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31 жовтня 2019 року.

За весь час відбування покарання ОСОБА_6 працював не систематично, що підтверджується довідкою про працевлаштування засудженого, за весь час відбування покарання має лише три заохочення.

Відповідно до довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати від 14.05.2021, ОСОБА_6 працював не систематично у зв`язку з відсутністю робочих місць.

Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2020 з ОСОБА_6 стягнуто судові витрати в розмірі 2355 грн, які відшкодовані останнім частково в розмірі 200 грн.
Крім того, ОСОБА_6 неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, звільнявся умовно-достроково та вчиняв нові злочини, а невідбута частина покарання складає 1 рік 4 місяці 20 днів.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2020 р.

Судом взято до уваги, що за час відбування покарання засуджений має лише три заохочення, судові витрати за вироком суду не відшкодував, неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, звільнявся умовно-достроково та вчиняв нові злочини, а тому, враховуючи викладене, беручи до уваги значну частину невідбутого покарання, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування та вважає подання установи виконання покарань передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання в.о. начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 , голови спостережної комісії при Харківській державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1