ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1216/21 Справа № 204/4620/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката, який діє в інтересах власника майна ТОВ Глуско Рітейл,
ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ТОВ Глуско Рітейл на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000004 від 05.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 227, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 204, ч.3 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000004 від 05.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 227, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 204, ч.3 ст. 358 КК України.
Накладено арешт на майно виявлене та вилучене 18 червня 2021 року під час проведення огляду місця події, а саме на:
- автомобіль марки «DAF» моделі FT XF 105.410 реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- спеціалізований напівпричеп-бітумовоз «Gosa Fruehauf» моделі 2C30T з реєстраційним номером НОМЕР_2 з рідиною;
- товаротранспортна накладна №463 від 18.06.2021;
- свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ;
- свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постановою слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000004. Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучені в ході обшуку зазначені предмети, які в подальшому визнані речовими доказами, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містити інформацію, яка має значення для кримінального провадження а також з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігти тим самим можливості приховування зазначених речових доказів.
Вимоги апеляційної скарги, доповнень до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ТОВ Глуско Рітейл, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної ухвали, вважає, що ним було пропущено строк з поважних причин, остільки в судовому засіданні власник майна та представник були відсутні, та адвокат отримав копію ухвали лише 20.07.2021 року.
Вважає ухвалу слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
На його думку, слідчим суддею не в повній мірі враховано незаконність дій органів досудового розслідування, остільки слідчі органи в рамках вказаного кримінального провадження лише блокують діяльність суб`єктів господарювання, які працюють на зазначеній території шляхом зупинки, «невідкладного огляду» та вилучення усіх автомобілів, які виїжджають з зазначеної території.
Вважає, що підстави для огляду майна відсутні, та були штучно створеними з метою блокування господарської діяльності певних суб`єктів господарювання. На його думку, слідчий мав змогу зупинити автомобіль, перевірити цілісність опечатаних резервуарів з арештованими рідинами або отримати дозвіл слідчого судді на огляд/обшук транспортного засобу та вмісту цієї цистерни. При цьому, вважає, що майну не загрожувало знищення чи псування. Водій автомобіля одразу ж самостійно з нього вийшов, отже його переслідування, як потенційного підозрюваного, також не може виправдовувати неправомірний обшук автомобіля. Крім того, водія не було затримано чи пред`явлено підозру, що свідчить про надуманість такої підстави як переслідування злочинця.
Зазначає, що з моменту вилучення майна органи досудового слідства не перевіряли схоронність арештованих рідин в резервуарах по вулиці Заводській, 44 у м. Павлограді, що, на його думку, свідчить про штучність та формальність підстав для огляду транспортних засобів та іншого вилученого майна.
На думку адвоката, фактичні підстави для проведення обшуку/огляду майна не відносились до переліку невідкладних. Будь-які докази, отримані в результаті такого обшуку/огляду місця події, проте це фактично є обшуком володіння особи є недопустимими і не повинні були прийматись судом до уваги під час розгляду клопотання про арешт майна.
Позиція учасників апеляційного процесу.
Захисник адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ТОВ Глуско Рітейл, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання прокурора та додані до нього матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Наявними матеріалами підтверджено, що розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно було проведено без участі власника майна та його представника, тому, враховуючи вимоги ч.3 ст. 395, 117 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та розглянути апеляційну скаргу по суті.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.
Арештом майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як убачається з наданих матеріалів, Відділенням поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 227, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 358 КК України.
18 червня 2021 року на ділянці місцевості на трасі М.04 між с. Межиріч Дніпропетровської області було проведено огляд автомобіля «DAF» моделі FT XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-бітумовозом «Gosa Fruehauf» моделі 2C30T з реєстраційним номером НОМЕР_2 , в якому мається, відповідно до наданої документації, залишкові ароматичні екстракти. У ході зазначеного огляду виявлено та вилучено товаротранспортну накладну №463 від 18.06.2021; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 .
Постановою слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000004.
Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме на автомобіль марки «DAF» моделі FT XF 105.410 реєстраційний номер НОМЕР_1 ; спеціалізований напівпричеп-бітумовоз «Gosa Fruehauf» моделі 2C30T з реєстраційним номером НОМЕР_2 з рідиною; товаротранспортна накладна №463 від 18.06.2021 року; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 .
Оскаржуваною ухвалою вказане клопотання слідчого задоволено.
Розв`язуючи дане клопотання, слідчий суддя в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.
Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для накладення арешту на майно, є необґрунтованими.
З огляду на вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Заборона розпорядження та відчуження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх.
Колегія суддів зазначає, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального провадження та збереження речових доказів.
Доводи щодо сумнівності підстав для накладення арешту, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Твердження апелянта про те, що арешт зазначеного майна може привести до блокування діяльності суб`єктів господарювання, які працюють на зазначеній території, на думку колегії суддів можуть бути слушними, однак, враховуючи відсутність належних доказів зазначеного факту, апеляційний суд вважає дані твердження необґрунтованими.
Сукупність наведених даних приводить колегію суддів до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування.
Тому рішення слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , який дії в інтересах власника майна ТОВ Глуско Рітейл про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року, - задовольнити та поновити строк оскарження ухвали, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який дії в інтересах власника майна ТОВ Глуско Рітейл,- залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000004 від 05.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 227, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 204, ч.3 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4