Справа № 597/981/21
Провадження №1-кп/597/102/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження №0000047 з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, працюючої листоношею відділення поштового зв`язку с.Нирків, одруженої, раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.3 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно наказу директора Тернопільської дирекції АТ Укрпошта №1521к від 05 травня 2014 року Про прийняття на роботу ОСОБА_4 з 05 травня 2014 року прийнята на посаду листоноші 1 класу відділення поштового зв`язку с.Нирків Заліщицького району центрального відділення поштового звязку Заліщики-1 та згідно посадової інструкції на неї покладено обов`язки по наданню послуг поштового зв`зку, приймання різних видів платежів від населення, забезпечення схоронності готівки, інших цінностей під час виконання цих операцій. Крім того, 11 січня 2019 року між ОСОБА_4 та АТ Укрпошта укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким ОСОБА_4 взяла на себе матеріальну відповідальність за матеріальні цінності ввірені їй протягом усього терміну дії даного договору, внаслідок чого вона набула статусу матеріально-відповідальної особи.

08 серпня 2020 року у ОСОБА_4 , яка працюючи на посаді листоноші 1 класу відділення поштового зв`язку с.Нирків та будучи матеріально-відповідальною особою, виник умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 того ж дня отримала від ОСОБА_8 кошти у сумі 717 гривень 50 копійок. В подальшому ОСОБА_4 28 жовтня 2020 року отримала 861 гривню, 06 січня 2021 року отримала 1925 гривень, 05 лютого 2021 року отримала 288 гривень, а всього в період з серпня 2020 року по лютий 2021 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_8 кошти у загальній сумі 3791 гривня 50 копійок, які їй були вірені та знаходилися у її віданні, незаконно обернула їх на свою користь та використала для власних потреб.

12 серпня 2020 року у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 того ж дня отримала від ОСОБА_7 кошти у сумі 22 гривні 24 копійки. В подальшому ОСОБА_4 19 жовтня 2020 року отримала 101 гривню 20 копійок, 11 листопада 2020 року отримала 177 гривень 71 копійку, 11 грудня 2020 року отримала 1179 гривень, 20 січня 2021 року отримала 1641 гривню, 10 лютого 2021 року отримала 1050 гривень, а всього в період з серпня 2020 року по лютий 2021 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_7 кошти у загальній сумі 4171 гривню 15 копійок для оплати спожитого газу та підтвердила факт їх отримання власноручними підписами в абонентській книжці ОСОБА_7 . Однак, ОСОБА_4 всупереч встановленому порядку обліку та використання цих коштів в сумі 4171 гривню 15 копійок, які їй були ввірені та знаходились у її віданні, незаконно обернула їх на свою користь та використала для власних потреб.

21 серпня 2020 року у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на повторне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 того ж дня отримала від ОСОБА_6 кошти у сумі 5 гривень 28 копійок. В подальшому ОСОБА_4 25 вересня 2020 року отримала 163 гривні 17 копійок, 28 жовтня 2020 року отримала 216 гривень, 25 листопада 2021 року отримала 140 гривень 47 копійок, 18 грудня 2020 року отримала 943 гривні 20 копійок, 22 січня 2021 року, отримала 514 гривень 80 копійок, 24 лютого 2021 року отримала 203 гривні 18 копійок, 24 березня 2021 року отримала 398 гривень 41 копійку, 23 квітня 2021 року отримала 1020 гривень 54 копійки, а всього в період з серпня 2020 року по квітень 2021 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_6 кошти у загальній сумі 3605 гривень 05 копійок для оплати спожитого газу та підтвердила факт їх отримання власноручними підписами в абонентській книжці ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_4 всупереч встановленому порядку обліку та використання цих коштів в сумі 3605 гривень 05 копійок, які їй були ввірені та знаходились у її віданні, незаконно обернула їх на свою користь та використала для власних потреб.

23 жовтня 2020 року у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 того ж дня отримала від ОСОБА_10 кошти у сумі 108 гривень В подальшому ОСОБА_4 11 листопада 2020 року отримала 162 гривні, 29 січня 2021 року отримала 2997 гривень, 24 лютого 2021 року отримала 2097 гривень, 26 березня 2021 року отримала 2097 гривень, а всього в період з жовтня 2020 року по березень 2021 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_10 кошти у загальній сумі 7461 гривню для оплати спожитого газу та підтвердила факт їх отримання власноручними підписами в абонентській книжці ОСОБА_10 . Однак, ОСОБА_4 всупереч встановленому порядку обліку та використання цих коштів в сумі 7461 гривня, які їй були ввірені та знаходились у її віданні, незаконно обернула їх на свою користь та використала для власних потреб.

02 грудня 2020 року у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 того ж дня отримала від ОСОБА_9 кошти у сумі 130 гривень 20 копійок В подальшому ОСОБА_4 30 грудня 2020 року отримала 526 гривень 62 копійки, 27 січня 2021 року отримала 652 гривні 38 копійок, 26 лютого 2021 року отримала 838 гривень 80 копійок, 05 травня 2021 року отримала 461 гривню 34 копійки, а всього в період з грудня 2020 року по травень 2021 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_9 кошти в загальній сумі 2609 гривень 34 копійки для оплати спожитого газу та підтвердила факт їх отримання власноручними підписами в абонентській книжці ОСОБА_9 . Однак, ОСОБА_4 всупереч встановленому порядку обліку та використання цих коштів в сумі 2609 гривень 34 копійки, які їй були ввірені та знаходились у її віданні, незаконно обернула їх на свою користь та використала для власних потреб.

В період з серпня 2020 року по травень 2021 року ОСОБА_4 привласнила грошові кошти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на загальну суму 21638 гривень 04 копійки.

Протиправні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.191 ч.3 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було вірене особі та перебувало в її віданні.
30.06.2021 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_11 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000047 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст.191 ч.3 КК України, обвинувачена у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена ОСОБА_4 повинна понести за вчинення кримінального правопорушення у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обліком, збереженням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання та встановити її іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та отримана згода обвинуваченої на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку ст.474 ч.3 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.468 ч.1 п.2 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 ч.4 п.1 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену міру покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.3 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 при укладенні угоди про визнання винуватості надали свою згоду на її укладення та в судовому засіданні проти цього не заперечували.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4, 5 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1, 2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди, укладеної 30.06.2021 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 за ст.191 ч.3 КК України із застосуванням ст.75 КК України, узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості, міри покарання.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 376, 468, 472-475 Кримінального процесуального України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.06.2021 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000047.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.3 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.06.2021 року покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обліком, збереженням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання та встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1