Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/677/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000013 від 25.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тхорин Овруцького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (судовий наказ № 286/62/20, виданий 28.01.2020), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини - ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.01.2020 і до досягнення дитиною ( ОСОБА_6 ) повноліття.

Але ОСОБА_4 всупереч вимогам ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатним, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не звертався, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання своєї дитини не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених виконавчим листом коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 10.01.2020 до 01.01.2021 на загальну суму 26811,57 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив, що обставини обвинувачення викладені вірно, показав, що у 2012 році він розлучився з дружиною, з якою залишилось проживати двоє синів. Поки працював у лісгоспі платив аліменти. Потім перестав платити, бо не було роботи. У 2018 році стояв на обліку у Центрі зайнятості, йому пропонували роботу, але вона йому не підходила. У 2020 році до Центру зайнятості не звертався. Серйозних захворювань не має. У вчиненому кається, обіцяє погашати заборгованість по аліментах, на даний час планує знову влаштуватися на роботу в лісгосп.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що після розлучення ОСОБА_4 деякий час платив аліменти, поки працював. Коли звільнився перестав платити. Будь-якої іншої допомоги дитині не надавав. Спочатку вона його не чіпала, потім почала йому телефонувати, він відповідав, що нічого їй платити не буде. Вона зверталася у виконавчу службу, ОСОБА_4 неодноразово туди викликали, проте він не з`являвся. Тоді вона написала заяву в поліцію. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, береться до уваги обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому підстави для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1