КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002420 за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучинівка Сновського району Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_10
ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) роки. На останнього покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України. Вирішено питання щодо цивільного позову. Стягнено процесуальні витрати.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій він просить апеляційний суд дослідити в ході апеляційного розгляду матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував ст. 75 КК України, яка не підлягає застосуванню. Апелянт вказує, що суд не зміг навести належне обгрунтування помилкового рішення про застосування ст. 75 КК України, оскільки в ході судового розгляду відомості про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства не встановлено.

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, 08.04.2020, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу хостелу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 48-А, в ході раптового словесного конфлікту з ОСОБА_11 , що виник на грунті особистих неприязних відносин, діючи необережно та не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді смерті потерпілого, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область щелепи, внаслідок вказаного удару ОСОБА_11 втратив рівновагу, впав на асфальтну поверхню та втратив свідомість, отримавши від падіння відкриту черепно-мозкову травму з переломом кісток склепіння черепу з крововиливами в речовину мозку та розвитком набряку-набухання головного мозку на фоні серозно-гнійної абсцедуючої вогнищевої пневмонії, що є тяжким тілесним ушкодженням, від якого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у Київській міській клінічній лікарні №17.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме у вбивстві, вчиненому через необережність.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, їх пояснення, відповіді на запитання суду, дослідивши дані, що характеризують особу обвинуваченого, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, апеляційна скарга прокурором подається лише в частині призначеного ОСОБА_7 покарання. А тому, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а також кваліфікація його дій ? відповідно до положень ст. 404 КПК України не перевіряються, оскільки не є предметом апеляційного розгляду, так як ніким не ставляться під сумнів.
Водночас, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтоване застосуванням судом до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, заслуговують на увагу із наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зазначених вимог закону при призначенні покарання судом першої інстанції в повному обсязі дотримано не було.
Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 119 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, нагороджений почесними грамотами за місцем навчання, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, обставини, що пом'якшують покарання, зокрема - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено. Також суд вказав, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Однак, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції лише формально послався у вироку на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, в достатній мірі не врахував обставини його вчинення і характер злочинних дій, які призвели до втрати життя людини, і як наслідок необґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосування положень ст. 75 КК України і як наслідок постановив явно несправедливий вирок через м`якість.
Так, Конституція України, серед інших, життя і здоров`я людини визнає найвищою соціальною цінністю (ст. 3).
Разом з тим, ОСОБА_7 , виходячи з санкції ч. 1 ст. 119 КК України та положення ст. 12 КК України, вчинив не тяжкий злочин проти життя та здоров?я людини, об`єктом посягання якого є життя людини.
За даних обставин, виходячи з завдань мети покарання, визначеної в статті 50 КК України, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 65 КК України щодо індивідуалізації призначеного покарання, зокрема, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд апеляційної інстанції знаходить апеляційні вимоги прокурора про безпідставне його звільнення від відбування покарання з випробуванням ? обґрунтованими.
Відповідно до правил ст. 413 КПК України підставою для скасування апеляційною інстанцією вироку суду є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Враховуючи викладене, у зв`язку з допущеним судом першої інстанції при ухваленні вироку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 скасувати в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, яким, з урахуванням наведених вище обставин, призначити йому за ч. 1 ст. 119 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 04 (чотири) роки. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання та його співмірності, враховуючи дані щодо обвинуваченого та його дії на відшкодування шкоди. Відповідно, апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, адже в ній не обгрунтовано чому при альтернативній конструкції санкції ч. 1 ст. 119 КК України прокурор просить найбільш суворий вид покарання.
За таких обставин, виходячи з завдань та мети покарання, визначених в статті 50 КК України, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 65 КК України, зокрема, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України оскаржуваний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку згідно правил п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 ? задовольнити частково.
Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 відносно ОСОБА_7 , визнаного винуватим за ч. 1 ст. 119 КК України, в частині призначеного йому покарання ? скасувати.
Ухвалити новий вирок в цій частині, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді 04 (чотирьох) років обмеження волі.
В інший частині вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2020 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3