Справа № 944/1459/21
Провадження №1-кп/944/832/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.04.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2018 року за № 0001071, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 , посада командир 1 мінометного відділення, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 близько 22 год 30 хв 01 вересня 2018 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Продукти-897» ТзОВ «АТБ - Маркет» за адресою: Львівська область, м. Яворів, вул. Маковея, 64, скористався відсутністю охоронця та сторонніх осіб, викрав з полиці товарів банку ікри «Парамушир» лососевої зернистої червоної вартістю 222,60 грн і кондитерський виріб «Кіндер-сюрприз» вартістю 29,90 грн, та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши магазину «Продукти-897» ТзОВ «АТБ - Маркет» матеріальну шкоду на суму 252,50 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом дізнання за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив суду, що справді при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв дане кримінальне правопорушення, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, на підтвердження чого надав суду фіскальний чек.

Представник потерпілого в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Обвинувачений і прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України як дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, було внесено зміни до ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, згідно з якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у виді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Водночас, даним Законом диспозицію ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України не було змінено.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 Кримінального кодексу України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, яка була чинною на момент вчинення ним кримінального правопорушення, а саме у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Крім того, постановою слідчого СВ Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області від 18 вересня 2018 року визнано речовим доказом оптичний диск CD-R, марки «OMEGA».

Згідно з нормами ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що речовий доказ оптичний диск CD-R, марки «OMEGA», слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366 371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ оптичний диск CD-R, марки «OMEGA» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1