Справа № 598/166/21
провадження № 1-кп/598/86/2021
ВИРОК
іменем України

"10" березня 2021 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 03 січня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сіваковка Хорольського району Приморського краю Російської Федерації, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого вироком Збаразького району суду Тернопільської області від 13.03.2013 за ч.3 ст.15-ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Звільнений 09.02.2016 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

встановив :

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному будинку по АДРЕСА_2 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_5 , систематично, а саме: 17.11.2019, 11.03.2020, 06.10.2020 та 24.10.2020 перебуваючи за місцем свого проживання, в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , виражав на адресу своєї матері ОСОБА_4 словесні образи та погрози побиття, тим самим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю. Після вчинення домашнього насильства у вказані вище дні ОСОБА_4 викликала працівників Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, які складали стосовно ОСОБА_5 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень постановами Збаразького районного суду в Тернопільській області від 26.12.2019, 16.03.2020 та 02.12.2020 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_4 , будучи при цьому неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, 26 грудня 2020 року о 20 годині 15 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , проявив відносно своєї матері ОСОБА_4 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в її адресу та погроз побиття. Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, як за ознаками домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що дійсно він неодноразово підданий адміністративному стягненню за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення насильства в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_4 .. Крім того, 26 грудня 2020 року о 20 годині 15 хвилин, за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , він знову словесно ображав нецензурною лайкою та погрожував побиттям своїй матері ОСОБА_4 .. У вчиненому щиро розкаявся і просив суворо його не карати, оскільки з матір`ю він помирився.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання як те, що він повністю визнав вину у скоєному злочині, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання як те, що злочин вчинено щодо особи похилого віку; вчинення злочину щодо особи з якою винний перебуває у близьких відносин, і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

При цьому, суд враховує думку потерпілої, яка просила суворо обвинуваченого не карати, оскільки вони помирилися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 368-371, 374, 375 КПК України, суд,-

засудив :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді громадських робіт на строк 190 (сто дев`яносто) годин.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Даний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 10 березня 2021 року.

Суддя Богдан Олещук