Справа № 488/1500/21
Провадження № 1-кп/488/308/21
В И Р О К
іменем України

14.07.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої у справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000261 від 07.04.2021 р. відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беркакит, м. Нерюнгрі Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 4827 від 03.05.2019 року, раніше судимого:
- 20.05.2010 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 1020 грн.;

- 23.09.2010 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК Країни з іспитовим строком 2 роки;

- 23.11.2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою Миколаївського обласного суду від 20.11.2011 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок від 23.09.2010 року виконувати самостійно;

- 22.06.2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.12.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.03.2012 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим на підставі ст. 71 КК України, вирок від 20.05.2010 року виконувати самостійно. На підставі ухвали Вознесенського районного суду Миколаївської області від 10.06.2014 року за ст. 4 п. «б» ЗУ «Про амністію від 08.04.2014 року звільнений від відбування покарання;

- 03.08.2016 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки;

-12.09.2016 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.11.2016 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст. 75 КК України звільнено з випробувальним терміном 3 роки;

-13.03.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок від 12.09.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 17.11.2016 року виконувати самостійно; - 24.04.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, вирок від 12.09.2016 року виконувати самостійно, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 04.07.2017 року вирок змінено, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, вирок від 12.09.2016 року виконувати самостійно;

- 14.07.2017 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.10.2017 року вирок змінено, за ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк з 21.06.2017 року по 19.10.2017 року у строк відбутого покарання;

-13.11.2017 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-29.01.2018 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.06.2018 року вирок скасовано, ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01.04.2020 року по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06 квітня 2021 року близько 17:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до магазину «Доярушка», розташованого по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії, 44, в м. Миколаєві, за раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав велосипед синього кольору Харківського велосипедного заводу моделі «Україна», що належить ОСОБА_6 , вартістю 1250 грн.
З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Матеріальна шкода потерпілому відшкодована в ході досудового розслідування з поверненням викраденого.
Вказане діяння передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст.185 КК України.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину за висунутим обвинуваченням визнав. Пояснив, що дійсно 06 квітня 2021 року у вечірній час знаходився біля магазину «Доярушка», розташованого по вул. 295-ї Стрілецької Дивізії в м. Миколаєві, коли йому зателефонувала мати та попросила придбати ліки, у зв`язку з чим він мав дістатися на вул.Космонавтів. Приблизно через 10 хвилин до цього магазину на велосипеді Україна під`їхав потерпілий, якого він знає наглядно. Вони привітали один одного, він спросив у потерпілого про необхідність доглянути за велосипедом, на що той відповів відмовою. Коли потерпілий зайшов до магазину, приблизно через дві хвилини, він - ОСОБА_4 , без дозволу, взяв даний транспортний засіб, та поїхав з місця, але вже приблизно через 15 хвилин йому зателефонувала мати та повідомила, що за місцем їх проживання його очікують працівники поліції та потерпілий, у зв`язку зі зникненням велосипеду останнього. Він відразу направився додому та повернув велосипед. У скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просив про розгляд справи за його відсутності. Зазначив про повернення йому викраденого майна та відсутності претензій майнового характеру до потерпілого. Щодо покарання, то просив призначити найм`якше.
На доведеність вини ОСОБА_4 у скоєному стороною обвинувачення також надано письмові докази.
Зокрема на підтвердження часу, місця та способу скоєного кримінального правопорушення свідчить протокол прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 від 06.04.2021 року, відповідно до якої він повідомив, що цього ж дня приблизно о 17 годині невідома особа біля магазину Доярушка , розташованого в м.Миколаєві по вул. 295 Стрілецької Дивізії, 44, таємно, шляхом вільного доступу викрала належний йому велосипед марки Україна вартістю 2700 грн.
На підтвердження місця та способу викрадення майна потерпілого також свідчать дані протоколу огляду місця події від 06.04.2021 року та фототаблиці до нього.
Належність викраденого майна потерпілому підтверджується наданими останнім експлуатаційними документами щодо цього майна.
На підтвердження причетності ОСОБА_4 до викрадення даного майна прокурором надано протоколи пред`явлення осіб для впізнання від 09.04.2021 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 , впізнали серед наданих фотознімків на знімку із зображенням ОСОБА_4 , особу, яка 06.04.2021 року приблизно о 17 годині біля магазину Доярушка по вул. 295 Стрілецької Дивізії в м.Миколаєві, цікавилася у потерпілого необхідністю пригледіти за велосипедом потерпілого, після чого виявили зникнення цього майна.
Окрім того, про причетність ОСОБА_4 до викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 також свідчить заява ОСОБА_4 від 07.04.2021 року, відповідно до якої він добровільно видав працівникам поліції велосипед Україна, який він взяв у наглядно знайомого 06.04.2021 року у вище вказаних місці та час.
Вказане майно відповідно до протоколу та постанови слідчого від 07.04.2021 року було оглянуто, визнано речовим доказом у справі та передано потерпілому на відповідальне зберігання.
Вартість викраденого майна підтверджується даними висновку експерта №СЕ19/115-21/4831-ТВ від 14.04.2021 року та становить 1250 грн.
Аналізуючи покази обвинуваченого, досліджені в ході розгляду справи письмові докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні майна ОСОБА_6 , що вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Стосовно показів обвинуваченого про підстави, за яких він без дозволу потерпілого взяв належний йому транспортний засіб, зокрема пославшись на термінову необхідність дістатися до аптеки, то до цих показів суд ставиться критично. Як пояснив сам обвинувачений, ще до приїзду потерпілого до магазину йому зателефонувала мати та повідомила про необхідність придбати ліки. Обвинувачений бачив потерпілого та спілкувався з ним біля магазину, також знав про місце перебування ОСОБА_6 , а тому мав можливість звернутись до останнього з проханням тимчасово скористатись його майном, але цього не зробив.

За наведеного суд сприймає покази обвинуваченого як обраний ним спосіб виправдання своїх протиправних дій та пом`якшення відповідальності. В той же час, ОСОБА_4 засуджує свій вчинок, про нього шкодує.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Стосовно посилання захисника на таку пом`якшуючу обставину покарання, як відшкодування потерпілому шкоди, то слід зазначити, що негативні наслідки для потерпілого не настали з майже негайним викриттям протиправних дій ОСОБА_4 , та який повернув майно вже будучи фактично викритим у вчиненому, та на якого вдома вже очікували працівники поліції. Тобто відшкодування шкоди було пов`язане не з діями обвинуваченого, а прийнятими потерпілим та правоохоронними органами діями до його викриття та повернення викраденого. За такого, така пом`якшуюча обставина як відшкодування шкоди потерпілому, не знайшла свого підтвердження.

Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України) не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , виходячи із змісту ст. ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке являється нетяжким злочином, дані про особу винного, який не працює, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, за які покарання відбув повністю, при цьому скоїв новий злочин через рік після звільнення з місць позбавлення волі, в той же час приймаючи до уваги думку потерпілого, який в своєму письмовому зверненні просив для обвинуваченого найм`якшого покарання, з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій та особі винного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту в мінімальних межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Щодо позиції захисника про можливість обрання обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, то слід відзначити, що арешт є найм`якшим з числа альтернативних покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, понесені у даному кримінальному провадженні процесуальні витрати загальній сумі 1307 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

Речові докази: велосипед марки Україна, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав 4827 від 03.05.2019 року, на користь держави процесуальні витрати у справі у зв`язку з проведенням експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. (за кримінальним провадженням №0000261 від 07.04.2021 року).

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1