Справа № 149/1062/20
Провадження №11-кп/801/173/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за № 0000061 від 02.02.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2020 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Уланів Хмільницького району Вінницької області,

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі

Строк відбування покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України до строку покарання строк перебування під вартою з 02.02.2020 по день набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Вироком встановлено, що 01.02.2020 близько 14.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання у приміщенні будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт з дружиною ОСОБА_9 та тещою ОСОБА_10 , який переріс в активну суперечку.

У ході зазначеної суперечки ОСОБА_8 , відчуваючи свою явну перевагу перед присутніми, демонструючи свою фізичну силу, наніс один удар ОСОБА_10 кулаком правої руки по спині, після чого ліг спати.

В подальшому, 02.02.2020 близько 06.30 год. ОСОБА_8 прокинувся та, зрозумівши по відсутності пари взуття, що ОСОБА_10 знаходилась на території вищевказаного домогосподарства, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останній, вийшов з будинку на вулицю, замкнувши вхідні двері будинку ззовні. Після цього, побачивши ОСОБА_10 біля будинку, підійшов до неї та раптово, несподівано для останньої, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого ОСОБА_10 впала на землю. Не зупиняючись, ОСОБА_8 почав наносити удари ногами по різним частинам тіла потерпілої.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 взяв у руки цеглину, яка знаходилась поруч на землі, та умисно завдав один удар в голову ОСОБА_10 , яка лежала на землі. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 , незважаючи на намагання останньої захистити руками життєво важливі органи, завдав множинні цілеспрямовані удари цеглиною в голову потерпілої, чим спричинив відкриту черепну-мозкову травму у вигляді: ран, синців та саден на голові; крововиливів в м`які тканини голови; субдурального та субарохноїдального крововиливів головного мозку; забою речовини головного мозку; багато-фрагментарних переломів кісток мозкового та лицевого відділів черепа з руйнуванням речовини головного мозку, від якої ОСОБА_10 померла на місці події. Зазначена відкрита черепно-мозкова травма утворилась від багаторазової дії (не менш як п`яти ударів) твердого тупого предмета (предметів), який має прямокутні кути, належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від виявленої відкритої черепно-мозкової травми. Між відкритою черепно-мозковою травмою та смертю ОСОБА_10 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Після того, як ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_10 не подає ознак життя, останній припинив наносити удари, викинув цеглину та залишив місце скоєння злочину.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просити змінити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Свої вимоги мотивує тим, що судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_8 повністю визнав вину, під час слідчого експерименту за участю обвинуваченого, останній показав на місці події спосіб та локалізацію тілесних ушкоджень, нанесених ним потерпілій особі. Крім того, в силу ст. 89 КК України обвинувачений не судимий, має місці соціальні зв`язки, виховує малолітніх дітей, має на утриманні батьків пенсійного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 - задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, об ґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_8 місцевим судом в частині доведеності вини у вчиненні злочину виконано в повному об`ємі .

Як убачається з вироку, суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом по даній справі в повному об`ємі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та постановлення законного вироку .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені та перевірені у судовому засіданні, яким дана належна юридична - правова оцінка та визначена вірна кваліфікація дій обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд призначив надто суворе покарання, не взявши до уваги соціальний стан та наявність на утриманні малолітніх дітей та престарілих батьків, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ці доводи нічим не підтверджуються.

Статтею 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання.

Пунктом 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на необхідність додержання вимог КПК України про мотивування у вироку висновків щодо виду і розміру призначеного засудженому покарання. Покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникало жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише за умови ізоляції його від суспільства .

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_8 в повній мірі відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідати положенням ст.. 65 КК України.

Зокрема, ОСОБА_8 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, разом з цим, відповідних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, що свідчить про підвищену антисуспільну та кримінальну спрямованість особи обвинуваченого ОСОБА_8 . Також судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, мав неодноразові приводи в поліцію, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, не працює.

З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що такий вид та міра покарання, на глибоке переконання суду, відповідатимуть не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими, і відповідають меті покарання ( ст. 50 КК України ) та положенням ст. 1 КК України .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

В даному випадку, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні будь-які юридично-правові та процесуальні підстави для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2020 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4