Справа №639/7721/19
Провадження №1-кп/639/102/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001215 від 16.07.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 06.07.2019 року приблизно о 01 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будівлі магазину «АТБ-Маркет», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 106, став ініціатором сварки з малознайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку наблизився до ОСОБА_8 а потім, проявляючи агресію, бажаючи досягти злочинного результату, діючи умисно, протиправно, відчуваючи зневагу до останнього, раптово, застосовуючи фізичну силу, наніс йому удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя з права. Від отриманого удару ОСОБА_8 похитнувся, але зумів устояти на ногах.

Після цього, ОСОБА_4 , вважаючи всі дії, які були спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому виконаними до кінця, припинив побиття ОСОБА_8 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: закритий ангулярний перелом нижньої щелепи (в області кута) праворуч, що відповідно до п. 2.2.1 «а, б, в» і п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, що підтверджено висновком експерта судово-медичної експертизи № 12-14/648-А/19 від 16.10.2019.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав повністю, оскільки він не спричиняв будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що в ніч з 05 на 06 липня 2019 року він разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_11 прийшли до супермаркету «АТБ». Поблизу входу в супермаркет він побачив ОСОБА_8 , який стояв разом зі своїми друзями біля входу, всього стояло приблизно 6 чоловік. Раніше з одним із хлопців із цієї компанії у нього відбувся конфлікт. Коли він проходив біля цієї компанії, ОСОБА_8 крикнув образливу фразу йому в слід, після чого між ними виникла словесна перепалка, яка тривала приблизно 30 секунд. Ударів кулаком руки в обличчя потерпілому ОСОБА_8 він не наносив та будь-яких тілесних ушкоджень йому не спричиняв. Поблизу входу в супермаркет в цей час стояв його знайомий ОСОБА_12 , який бачив, як між ними відбувалась розмова. Далі ОСОБА_4 разом із цивільною дружиною ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зайшли до супермаркету «АТБ», а коли вийшли звідти, цих хлопців вже не було. Приблизно через 10 днів ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що він звернувся до 22 лікарні, де йому встановили діагноз: забій щелепи, після чого він почав вимагати у нього грошові кошти у розмірі 10000 грн. Ще через декілька днів ОСОБА_4 зателефонував спільний знайомий та повідомив, що вони перебувають в 4 лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги, де ОСОБА_8 встановили діагноз: перелом щелепи. Після цього ОСОБА_4 разом із своїм батьком приїхали до цієї лікарні, де він зустрівся із ОСОБА_8 . Останній нормально розмовляв, будь-яких дефектів вимови чи ознак перелому щелепи у нього не було. ОСОБА_8 почав вимагати у нього грошові кошти у сумі 10000 грн. на лікування та операцію. При цьому ОСОБА_8 сказав, що у разі відмови він звернеться із заявою до правоохоронних органів. Враховуючи той факт, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не спричиняв, ОСОБА_4 відмовився від надання грошових коштів.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що з незрозумілих причин потерпілий ОСОБА_8 10 днів не звертався до медичних закладів, що свідчить про те, що вказану травму він міг отримати в будь-який час в іншому місці. Він не міг спричинити ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді перелому щелепи, оскільки ОСОБА_4 є правшою, а згідно пред`явленого обвинувачення удар він нібито наніс лівою рукою. Також ОСОБА_4 зазначає, що він не міг нанести удар кулаком лівої руки в щелепу потерпілого, оскільки навіть зжати цю руку не може, у зв`язку з тим, що кисть лівої руки у нього двічі була травмована і останній раз за 4 (чотири) місяці до цих подій. На підтвердження зазначених обставин надано довідки від 21.05.2018 та 15.02.2019 року.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були допитані під час судового розгляду, а також сукупністю досліджених письмових доказів та висновками судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав показання, що в ніч з 05 на 06 липня 2019 року він за проханням батька пішов у супермаркет «АТБ», щоб купити йому води «Боржомі». Він зателефонував своїм знайомим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , із якими вони зустрілись та пішли до супермаркету. Коли він придбав у супермаркеті воду та вийшов на вулицю, то побачив, що ОСОБА_17 спілкувався із знайомим обвинуваченого ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_8 почав спускатись вниз по східцям та зійшов на площадку перед супермаркетом, до нього швидко підійшов ОСОБА_4 із пляшкою пива в правій руці. Після цього ОСОБА_4 висказав йому якість претензії та наніс йому один удар лівою рукою в обличчя в щелепу з правої сторони. Все це відбувалось дуже швидко та тривало менше однієї хвилини. Під час цих подій ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Все це відбулось через те, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , який є другом ОСОБА_8 , за 3 - 4 місяці до цього відбувся конфлікт та бійка. Однак, сам ОСОБА_8 у цьому конфлікті участі не приймав. Претензії ОСОБА_4 до нього були через те, що ОСОБА_8 підтримував свого друга, який був не правий в цьому конфлікті.
Потерпілий ОСОБА_8 зазначає, що зранку наступного дня у нього боліла щелепа та він звернувся до лікаря-стоматолога в 22 поліклініку, однак йому сказали, що захворювань чи травм зубів у нього не має. Після цього йому важко було харчуватись, біль в щелепі не проходила протягом тривалого часу, однак він вважав, що у нього забій щелепи. Приблизно через 10 днів він повторно звернувся до 22 поліклініки, де йому зробили рентген та встановили діагноз: перелом щелепи, після чого дали направлення до 4 лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги. Коли він зі своїми друзями приїхав до КНП ХОР «ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова», йому повторно зробили рентген та підтвердили діагноз: перелом щелепи. Лікарі повідомили йому про необхідність проведення хірургічної операції, вартість якої буде становити приблизно 10000 грн. Після цього його товариш ОСОБА_16 , який працює працівником поліції, зателефонував ОСОБА_4 та повідомив йому про це. Коли ОСОБА_4 разом із батьком приїхали до 4 лікарні швидкої невідкладної допомоги, ОСОБА_8 попросив у нього надати йому грошові кошти у сумі 10 000 грн. для проведення хірургічної операції та встановлення пластин на щелепі. ОСОБА_4 відмовився надавати будь-які грошові кошти, посилаючись на те, що він ніяких тілесних ушкоджень йому не спричиняв. 16.07.2019 року в КНП ХОР «ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова» ОСОБА_8 провели хірургічну операцію та двощелепне шинування, після чого декілька днів він перебував на стаціонарному лікуванні, а потім проходив амбулаторне лікування.
Потерпілий ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4354,47 грн. та моральної шкоди на суму 30000 грн. підтримав у повному обсязі та просив цивільний позов задовольнити.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_14 надав показання, що в липні 2019 року в нічний час він гуляв разом із ОСОБА_15 , йому зателефонував ОСОБА_18 та попросив із ним сходити в магазин. Після цього вони зустрілись втрьох та пішли в супермаркет «АТБ». Вони прийшли до супермаркету та скупились, після чого він із ОСОБА_15 вийшли із приміщення супермаркету, а ОСОБА_8 затримався всередині. На виході з супермаркету він побачив ОСОБА_4 та його друга, які вели розмову із ОСОБА_15 , ця розмова тривала 2-3 хвилини. Після цього ОСОБА_8 вийшов із супермаркету та пішов вниз на сходовий майданчик. В цей час ОСОБА_4 швидко підійшов до нього та наніс ОСОБА_8 один удар лівою рукою в щелепу з правої сторони, від цього удару потерпілий не падав. Всі ці події відбувались дуже швидко та тривали до 1 хвилини. В обвинуваченого ОСОБА_4 в руках знаходилась відкрита пляшка пива та він перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому протягом 5 днів ОСОБА_8 скаржився, що в нього болить щелепа та він не може нормально харчуватись. Через деякий час потерпілий ОСОБА_8 звернувся до 22 поліклініки за місцем проживання, де йому зробили рентген та встановили діагноз: перелом нижньої щелепи. Надалі за направленням лікаря ОСОБА_8 звернувся до 4-ої лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги, де йому провели хірургічну операцію та зробили шинування щелепи, після чого він декілька днів перебував на стаціонарному лікуванні. Будь-який інших конфліктів з іншими особами у потерпілого ОСОБА_8 не було.
Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав показання, що в 2019 році в нічний час він гуляв разом із ОСОБА_19 та їм зателефонував ОСОБА_20 , який запропонував сходити із ним до супермаркету «АТБ». Коли вони вже скупились і вийшли із супермаркету, ОСОБА_8 залишився на касі розраховуватись. В цей час на вулиці до ОСОБА_15 підійшов ОСОБА_4 та почав йому щось розказувати, що саме, він не зрозумів. Потім із супермаркету вийшов ОСОБА_8 , який спустився по сходам вниз на майданчик перед супермаркетом. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому один удар лівою рукою в праву частину обличчя. Будь-яких конфліктів чи сварок перед чим між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не було. Під час цих подій ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_8 стало погано, він скаржився на запаморочення та головний біль, після чого вони допомогли йому дійти додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав показання, що він працює дільничним інспектором поліції Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області. В липні 2019 року приблизно о 02 годині ночі йому зателефонував його товариш ОСОБА_20 та повідомив, що поблизу супермаркету «АТБ» за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 106, громадянин ОСОБА_4 вдарив його в обличчя та спричинив йому тілесне ушкодження. Спочатку ОСОБА_4 погоджувався відшкодувати витрати потерпілого на лікування. ОСОБА_8 перший раз звернувся до поліклініки за місцем проживання, де йому сказали, що це може бути забій щелепи. Однак, вказана травма тривалий час турбувала ОСОБА_8 , після чого він повторно звернувся до поліклініки, де йому зробили рентгенологічний знімок та встановили діагноз: перелом нижньої щелепи. Після цього потерпілий ОСОБА_8 звернувся до 4 лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги, де йому зробили повторний рентген та підтвердили вказаний діагноз. Під час спілкування із лікарем стало відомо, що необхідно робити операцію та проводити шинування щелепи. Вартість лікування складає приблизно 10000 грн. Після цього ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_4 та повідомив йому про цю ситуацію. Через деякий час ОСОБА_4 разом із батьком приїхали до лікарні. Вони почали казати, що всі медичні документи неправдиві та відмовились відшкодовувати витрати на лікування.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надав показання, що він є батьком потерпілого ОСОБА_8 . 05.07.2019 року він святкував свій день народження, в нічний час попросив сина сходити в супермаркет «АТБ», щоб він купив йому мінеральної води. Син повернувся додому після 01 години ночі. Зранку син сказав матері про те, що в нього болить зуб мудрості. 06.07.2019 року син ОСОБА_8 пішов до лікаря-стоматолога в 22 поліклініку, після чого лікар передзвонила йому та розповіла про те, що його син признався їй, що перед цим він отримав удар в щелепу. Через деякий час ОСОБА_21 дізнався, хто це зробив. ОСОБА_21 зателефонував ОСОБА_4 , останній свою вину не оспорював та сказав, що готовий відшкодувати витрати на лікування. Після цього син продовжував скаржитись на сильний біль щелепи, у зв`язку з чим він повторно звернувся до лікаря в 22 поліклініку. Потім йому зателефонував лікар та повідомив, що у сина перелом нижньої щелепи. Надалі його сину ОСОБА_8 надали направлення до 4 лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги, де у відділенні щелепо-лицьової терапії йому провели хірургічну операцію, після чого з 16 по 19 липня 2019 року він знаходився на стаціонарному лікуванні, а потім ще три тижні лікувався амбулаторно.

Під час допиту у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_13 надав показання, що в нічний час він гуляв разом зі своєю дівчиною в парку. Потім ОСОБА_13 самостійно пішов до супермаркету «АТБ», який знаходиться неподалік, щоб скупитись. Біля супермаркету перед входом він побачив свого знайомого ОСОБА_4 в компанії малознайомих хлопців. Він побачив як ОСОБА_4 розмовляв на підвищений тонах з якимось хлопцем на площадці перед супермаркетом «АТБ». Бійки між ними не було, тілесні ушкодження один одному вони не спричиняли. Цивільну дружину ОСОБА_4 на вулиці він не бачив. Приблизно через 10 хвилин він підізвав до себе ОСОБА_4 , забрав його та вони вдвох разом пішли в супермаркет «АТБ». В приміщенні супермаркету вони зустріли цивільну дружину ОСОБА_4 , потім вони вийшли із супермаркету, на вулиці зустріли дівчину ОСОБА_13 , після чого вчотирьох пішли гуляти в парк.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 . Влітку 2019 року в нічний час вони разом із ОСОБА_4 пішли в супермаркет «АТБ», щоб придбати продукти харчування. Поблизу супермаркету «АТБ» стояла компанія молодих хлопців, приблизно 5 чоловік, серед яких був потерпілий ОСОБА_8 . ОСОБА_4 підійшов до цієї компанії, вони стояли та спілкувались, будь-яких бійок чи сварок між ними не було. Розмова тривала близько 5-ти хвилин. ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень нікому не спричиняв. В цей час вона чекала його при вході в супермаркет «АТБ», стояла на вході поблизу камер схову та дивилась за тим, як відбувається ця розмова. Потім до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_12 та забрав його з собою. Далі ОСОБА_4 разом з ОСОБА_13 зайшли в супермаркет, після чого вони разом із нею втрьох пішли купувати продукти. Після цього вони вийшли із супермаркету «АТБ», зустріли дружину ОСОБА_13 та разом пішли гуляти в парк. Свідок ОСОБА_11 зазначає про те, що ОСОБА_4 лівою рукою нічого робити не може, оскільки у нього раніше був перелом цієї руки, йому робили операцію та на руці були встановлені спиці.

Окрім показань потерпілого ОСОБА_8 та допитаних під час судового розгляду свідків сторони обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , судом досліджено письмові докази та висновки судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 16.07.2019 року відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_22 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001215 (к.п. а.с. 1).

Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення зач. 1 ст. 122 КК України розпочато на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 від 15.07.2019 року, яка подана до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області та зареєстрована в ЖЄО 15.07.2019 за вх. №12728.
В письмовій заяві від 15.07.2019 року потерпілий ОСОБА_8 просив вжити заходи до ОСОБА_4 , який в ніч з 05 на 06 липня 2019 року приблизно о 01:00 годині спричинив йому тілесне ушкодження, а саме: перелом нижньої щелепи (к.п. а.с. 2).
Фактичними даними відображеними в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 22.08.2019 року підтверджується, що потерпілий ОСОБА_8 надав детальні показання по обставинам події та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.
Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що він та ОСОБА_4 стояли обличчям один до одного, ОСОБА_4 стояв на одну сходину вище, він тримав правій руці пляшку пива. Далі потерпілий вказав як ОСОБА_4 з розмаху кулаком лівої руки наніс йому удар в область щелепи, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження (к.п. а.с. 31-37).
Висновком судово-медичного експерта №12-14/648-А/19 від 16.10.2019 року підтверджується, що у гр. ОСОБА_8 має місце закритий ангулярний перелом нижньої щелепи (в області кута) праворуч (к.п. а.с. 50-51).
За механізмом вищевказані тілесні ушкодження утворились від одноразової ударно-травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою площею травмуючої поверхні, індивідуальні особливості травматичної поверхні якого в ушкоджені не відобразилися.
Вказане вище ушкодження за своїм характером та виглядом не виключає можливості утворення його в строк не пізніше дня звернення у лікувальний заклад, найімовірніше, при обставинах та в термін, відомих зі слів потерпілого, ухвали слідчого судді та медичної документації.
За ступенем тяжкості закритий ангулярний перелом нижньої щелепи в області кута праворуч відповідно до п. 2.2.1 «а, б, в», п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у гр. ОСОБА_8 , в цілому не суперечить способу їх спричинення (об`єктивним судово-медичним даним), на який вказує потерпілий під час проведення слідчого експерименту за його участі.

Висновок експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №12-14/648-А/19 від 16.10.2019 року містить відомості про те, що експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Той факт, що в дослідницькій частині висновку експерта в одному місці помилково зазначено прізвище іншої особи ( ОСОБА_23 , 31 рік), не свідчить про недостовірність чи недопустимість цього висновку експерта.
У судовому засіданні під час допиту експерт ОСОБА_24 підтвердив, що це є технічною помилкою, при проведенні експертизи ним досліджувалась медична документація, а саме: медична карта стаціонарного хворого №16712 на ім`я потерпілого ОСОБА_8 та рентгенологічні знімки.
Під час допиту у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 підтвердив висновки судово-медичної експертизи №12-14/648-А/19 від 16.10.2019 року.
Таким чином, достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Як під час досудового розслідування, так і під час допиту у суді, потерпілий ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були очевидцями вчинення кримінального правопорушення, а також свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , надавали послідовні показання про причетність ОСОБА_4 до вчинення цього кримінального правопорушення.
Суд враховує, що потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , раніше не були знайомі із ОСОБА_4 , проти чого не заперечував і сам обвинувачений, у вказаних осіб відсутні будь-які підстави для обмови обвинуваченого чи надання неправдивих показань стосовно обвинуваченого, їх показання є послідовними та логічними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим показання вказаних осіб оцінюються судом як правдиві та достовірні.

Щодо показань свідків сторони захисту ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , суд враховує, що між показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , його цивільної дружини ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_13 є істотні протиріччя та неточності.

Так, свідок ОСОБА_11 надала показання про те, що вони раніше планували зустрітись із ОСОБА_25 та його дівчиною, щоб погуляти разом. При цьому, сам свідок ОСОБА_13 надав показання про те, що він випадково поблизу супермаркету «АТБ» зустрів ОСОБА_4 , а потім його дружину, після чого вони вирішили піти з ними в парк погуляти.

Свідок ОСОБА_13 зазначає про те, що цивільну дружину ОСОБА_4 на вході в супермаркет «АТБ» він не бачив та вперше побачив її вже в приміщенні супермаркету, оскільки вона вже там купувала продукти.

Разом із цим сам обвинувачений ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_11 зазначають про те, що вони разом із ОСОБА_13 втрьох зайшли в супермаркет «АТБ», після чого пішли купувати продукти.

Суд враховує, що свідок ОСОБА_11 є цивільною дружиною обвинуваченого, а свідокОСОБА_13 є його знайомим, із яким вони тривалий час підтримують дружні відносини.
Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили, що ні свідка ОСОБА_13 , ні цивільної дружини обвинуваченого - ОСОБА_11 , на місці події в той вечір вони не бачили та їх на вказаному місці не було.

Про те, що вказаним особами відомі будь-які обставини подій того дня, стороною захисту заявлено лише під час судового розгляду.
Як на стадії досудового розслідування, так і під час його завершення, ОСОБА_4 не заявлялось клопотання про допит вказаних свідків, а тому, з урахуванням наявних протиріч у показаннях цих свідків, суд приходить до висновку, що їх показання є неправдивими та недостовірними, у зв`язку з чим оцінюються судом критично як такі, що надані з метою уникнення притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Показанням обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не причетний до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , суд також надає критичну оцінку, розцінює їх як позицію захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки ці показання повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також сукупністю досліджених доказів у кримінальному провадженні.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не міг нанести удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого та спричинити йому перелом щелепи, оскільки він не може навіть зжати цю руку в кулак, внаслідок двох переломів та наявної травми лівої руки, суд оцінює критично.

Висновком експерта за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи №08-360/2020 від 14.05.2021 року (судова справа т. 2 а.с. 21-36) підтверджується, що у громадянина ОСОБА_4 станом на 07.04.2018 було встановлено діагноз: «Закритий перелом ІІ-ої п`ястної кістки лівої кисті із зсувом»; станом на 12.01.2019 - «Закритий перелом ІІ-ої п`ястної кістки лівої кисті із зсувом», який за рентгенологічними ознаками слід вважати таким, що не зрісся, та який знаходився на стадії формування хибного суглобу. Станом на 15.02.2019 лікування хворого з приводу перелому було завершено, спиці видалені, функція кисті була визнана задовільною (за даними з медичної документації).
ОСОБА_4 міг виконувати будь-які рухи лівою кистю після 15.02.2019, коли лікування з приводу перелому було завершене та функція лівої кисті була визнана задовільною. Тривалість лікування відбувалася з 12.01.2019 по 15.02.2019, що становило близько 5 тижнів. За даними спеціальної медичної літератури для консолідації переломів фаланг пальців необхідно не більше 3-4 тижнів.
Враховуючи вищевикладене, комісія експертів дійшла висновку, що гр. ОСОБА_4 міг виконувати будь-які рухи лівою кистю після 15.02.2019, коли лікування з приводу перелому було завершене та функція лівої кисті була визнана задовільною. Крім того, стиснення кисті у кулак відбувається за рахунок рухів п`ястково-фалангових суглобів, зв`язок та м`язів. Консолідований перелом (повноцінно відновлений) ІІ-ої п`ясткової кістки лівої кисті не міг обмежувати стискання лівої кисті в кулак.
Таким чином, гр. ОСОБА_4 міг наносити удари кулаком з різною силою після 15.02.2019, що могло спричинити й перелом нижньої щелепи у потерпілого. Ретроспективно така можливість також може підтверджуватися даними рентгенівського знімку від 19.03.2020 року, на якому відсутні рентгенологічні ознаки значної деформації лівої кисті та дані за наявність наслідків будь-яких інших кісткових травм лівої кисті, окрім ознак консолідованого перелому, які б могли вплинути на функцію лівої кисті.
Враховуючи вищевикладене, вказані показання обвинуваченого ОСОБА_4 про неможливість нанесення удару лівою рукою внаслідок наявної травми руки повністю спростовуються висновками комісійної судово-медичної експертизи №08-360/2020 від 14.05.2021 року.

Той факт, що потерпілому ОСОБА_8 лише 16.07.2019 року, тобто через 10 днів після отримання травми, провели операцію в Міському центрі щелепо-лицевої хірургії КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова», не свідчить про те, що показання потерпілого ОСОБА_8 є недостовірними чи неправдивими.

Під час допиту у суді потерпілий ОСОБА_8 надав детальні показання про те, що 06.07.2019 року він вперше звернувся до лікаря-стоматолога в 22 поліклініку за місцем проживання, однак йому не встановили діагноз перелом щелепи. Цей діагноз йому встановили лише при повторному зверненні до іншого лікаря в 22 поліклініці.

Вказані показання підтвердили під час допиту у суді свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 .

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом та підтверджується показаннями потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які безпосередньо допитані під час судового розгляду, сукупністю зібраних письмових доказів та висновками судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер №16» та лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та має постійне місце проживання, неодружений, цивільним шлюбом проживає разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є умисним нетяжким злочином, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу винного, думку потерпілого ОСОБА_8 , який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, у зв`язку з чим суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи по суті цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 4354,47 грн. та моральної шкоди на суму 30000 грн., суд враховує наступні обставини.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд враховує, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину стосовно потерпілого ОСОБА_8 , останньому спричинено матеріальну шкоду на суму2588,47 грн., яка полягає у витратах потерпілого на придбання медичних препаратів та лікарських засобів, які є документально підтвердженими чеками та розрахунковими документами (судова справа т. 1 а.с. 40-43).
При розрахунку спричиненої матеріальної шкоди судом не враховується товарний чек від 26.07.2019 року на суму 1766,00 грн., оскільки вказаний чек не містить будь-яких відомостей про юридичну особу чи фізичну особу-підприємця, якими він виданий (в чеку відсутні найменування юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, відомості щодо коду ЄДРПОУ чи ідентифікаційного коду фізичної особи, відсутня печатка).
Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 2588,47 грн. підлягає задоволенню.
Крім цього, відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_8 було спричинено моральну шкоду, розмір та наявність якої обґрунтовується високим ступенем душевних страждань та переживань, що виникли внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, потерпілий ОСОБА_8 зазнав тілесних ушкоджень, а саме: закритий ангулярний перелом нижньої щелепи (в області кута) праворуч, які належать до категорії середнього ступеня тяжкості.

Випискою КНП «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» з медичної карти №16712 стаціонарного хворого підтверджується, що ОСОБА_8 знаходився на лікуванні з 16.07.2019 по 19.07.2019 року з діагнозом: правосторонній ангулярний перелом нижньої щелепи. 16.07.2019 року проведена операція: двощелепне шинування, проведено курс протизапальної, антибактеріальної терапії. Рекомендоване лікування у хірурга-стоматолога в поліклініці за місцем проживання.
Враховуючи характер та обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_8 , характер отриманої ним травми (перелом щелепи), що в подальшому призвело до проведення хірургічної операції, приймаючи до уваги тривалість лікування потерпілого, вимушені зміни в його життєвих стосунках та порушення звичайного укладу його життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_8 спричинена моральна шкода, розмір якої оцінюється судом в 30000 грн.
Враховуючи вищевикладене, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Під час судового розгляду встановлено, що рентгенологічні знімки потерпілого ОСОБА_8 №1988-9/2; 1988-9/2 у кількості 3 штук, які постановою слідчого від 20.08.2019 року визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні, були втрачені на стадії досудового розслідування.

Долю інших речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання у суду не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинену матеріальну шкоду на суму 2588,47 грн. (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім гривень 47 копійок) та моральну шкоду на суму 30000 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.).

У задоволенні інших позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 1) виписку з медичної карти №16712 залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження; 2) оригінал медичної карти стаціонарного хворого №16712 повернути до КНП «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» (адреса: 61103, м. Харків, провулок Балакірєва, буд. 3-А); 3) медичні карти на ім`я ОСОБА_4 , разом із рентгенологічними знімками - повернути до КНП «Міська клінічна лікарня № 31» Харківської міської ради (адреса: м. Харків, просп. Любові Малої, 4).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та його представнику, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1