ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 179/2011/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні (внесеному до ЄРДР за № 0000659) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.03.2021 захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 завлено відвід головуючому судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні (внесеному до ЄРДР за № 0000659) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, посилаючись на грубе порушення вимог КПК , а саме щодо зміни порядку дослідження доказів, що в силу п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, свідчить про існування обставини, які викликають сумнів у неупередженості головуючого судді.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 надав заяву про вирішення заявленого відводу за його відсутності.

Інші учасники, які беруть участь в даному кримінальному провадженні до суду для вирішення заявленого відводу не прибули.

Суддя ОСОБА_5 пояснень по суті заявлено відводу не надала.

Вирішуючи заяву про відвід головуючого судді, суд виходить з наступного.

20.12.2019 в провадження Петриківського районного суду Дніпропетровської області від Дніпровського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 23.11.2018 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, для розгляду.

Головуючим в даному провадженні визначено суддю ОСОБА_5 .

Ухвалою від 13.02.2020 справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України призначено до судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивованим.

За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказування не може ґрунтуватися виключно на припущеннях (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Згідно положень ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Суд вважає, що рішення головуючого судді пов`язані з вирішенням питання про об`єм досліджуваних доказів чи порядок їх дослідження, не можна вважати обставинами, що свідчать про наявність упередженості головуючого при веденні судового засідання. Тобто, дані обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних побоювань учасників кримінального провадження та їх представників в упередженості судді.

При цьому суд звертає увагу, що вразі незгоди обвинуваченого та його захисника з рішеннями головуючого судді щодо об`єму та порядку дослідження доказів, такі обставини можуть слугувати підставою для апеляційного оскарження остаточно рішення по справі, що передбачено статтями 409 та 410 КПК України та може бути предметом дослідженням судом апеляційної інстанції.

Таким чином, адвокатом ОСОБА_3 не зазначено та не доведено наявності жодних обставин, що свідчать про наявність підстави для відводу головуючому судді, передбачених ст. 75 КПК України, тому такий відвід є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського Суду з прав людини, в аналогічних справах щодо порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий та відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Зокрема в рішенні Мироненко та Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 р. ЄСПЛ нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 75, 80-83 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід головуючому судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні (внесеному до ЄРДР за № 0000659) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1