ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/58/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.185, ч.2 ст.187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника потерпілих - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003109 від 21 жовтня 2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2020 року,-

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бучач, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст.89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст.187 КК України та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.2 ст.187 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту взяття його під варту, а саме з 11 вересня 2019 року, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою продовжено до 00 год. 00 хв. 26 січня 2021 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 6745 (шість тисяч сімсот сорок п`ять) гривень відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 3000 (три тисячі) гривень відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 79643 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот сорок три) гривні відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 3000 ( три тисячі) гривень відшкодування моральної шкоди.

Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду, 3 жовтня 2018 року, близько 12:45 години, в ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні магазину «Єва» №1655 по вул. Руській, 44, в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 3 жовтня 2018 року, близько 12:45 годин, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва» №1655 по вул. Руській, 44, в м. Тернополі, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав із стелажа чоловічу туалетну воду «Ланвін Еклат д`Арпеж» вартістю 561,50 грн.

Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 561,50 гривень.

Окрім того, 22 липня 2019 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи спільно із особою, відносно якої виділено матеріали у інше кримінальне провадження, які перебували на території ЗОШ №3, що по вулиці Грушевського, 3, в м. Тернополі.

В подальшому, у ОСОБА_7 , діючи спільно із особою, відносно якої виділено матеріали у інше кримінальне провадження, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення розбою стосовно ОСОБА_12 з метою заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22 липня 2019 року близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи на території ЗОШ №3, що по вулиці Грушевського, 3, в м. Тернополі, ОСОБА_7 , діючи спільно із особою, відносно якої виділено матеріали у інше кримінальне провадження, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 підійшли до останнього та під час розмови особа, відносно якої виділено матеріали у інше кримінальне провадження, наніс ОСОБА_12 один удар правою ногою в область голови. Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 особою, відносно якої виділено матеріали у інше кримінальне провадження, ОСОБА_7 зловив останнього за комір та шляхом ривка зірвав із шиї ОСОБА_12 золотий ланцюжок 585 проби вагою 21,20 грамів загальною вартістю 25 711 гривень 91 копійок та золотий хрестик, які знаходилася на зазначеному ланцюжку, 585 проби вагою 2,16 грамів загальною вартістю 2 619 гривень 70 копійок та після чого наніс один удар кулаком в область обличчя. ОСОБА_12 в результаті від отриманих ударів, втративши рівновагу, впав на поверхню землі та втратив свідомість.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 та особою, відносно якої виділено матеріали у інше кримінальне провадження, потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рубця на слизовій оболонці щоки зліва із забиттям м`яких тканин, що належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Із викраденим майном ОСОБА_7 разом із особою, відносно якої виділено матеріали у інше кримінальне провадження, з місця злочину втекли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 28 331 гривень 61 копійок.

Окрім того, 20 серпня 2019 року близько 03 години 00 хвилин у ОСОБА_7 , який перебував по вулиці Чорновола в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення розбою стосовно ОСОБА_10 з метою заволодіння майном останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 серпня 2019 року близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи на вулиці Чорновола, в м. Тернополі, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння майном, підбіг до ОСОБА_10 та умисно наніс йому правою рукою один удар в область голови.

Після того, коли вже потерпілий перебував на землі, ОСОБА_7 наніс йому своєю правою ногою один удap в потиличну ділянку голови. Одразу після цього, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_10 , який втратив свідомість, ОСОБА_7 у присутності інших осіб, які перебували неподалік місця події, відкрито почав обшукувати сумку, яка знаходилась на плечі у ОСОБА_10 та належить ОСОБА_11 , з якої викрав мобільний телефон торговельної марки «Samsung» моделі «SM-G975F/DS» вартістю 17575 гривень, в якому знаходилась sim-картка мобільного оператора «Київстар», із номером НОМЕР_1 вартістю 35 гривень, грошові кошти в сумі 15000 гривень, 700 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 20 серпня 2019 року становить 19 565 гривень, 900 англійських фунтів стерлінгів, що згідно курсу НБУ станом на 20 серпня 2019 року становить 27468 гривень, після чого викрав із правої кишені шортів потерпілого ОСОБА_10 гаманець торговельної марки «Кагуа» вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 100 євро, що згідно курсу НБУ станом на 20 серпня 2019 року становить 2795 гривень, 5000 гривень та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Citroen Berlingo» р.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 , спричинив потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження.

Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця злочину втік, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 в сумі 79643 гривень 00 копійок та потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 5795 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи кваліфікацій своїх дій за ч.1 ст.185 КК України, просить вищевказаний вирок суду скасувати в частині визнання його винуватим по епізодах інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України та направити справу у суд першої інстанції на доопрацювання.

Вказані вимоги мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а рішення прийнято з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

Зазначає, що 20 серпня 2019 року між потерпілим і ним відбулася бійка, проте жодних речей він не викрадав, тому його дії слід перекваліфікувати на спричинення тілесних ушкоджень.

Також по епізоду, що мав місце 22 липня 2019 року, стверджує, що умислу на викрадення ланцюжка в нього не було, і тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив, а став свідком протиправних дій іншої особи, що в подальшому виявилась неосудною, тому працівники поліції інкримінували вказаний злочин йому.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, міркування прокурора та представників потерпілих, які заперечили проти її задоволення та просять вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України по епізоду викрадення майна ТОВ «РУШ» учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Вказані вимоги судом першої інстанції при розгляді даного кримінального провадження були повністю дотримані.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України по епізоду від 22 липня 2019 року відносно потерпілого ОСОБА_12 , за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, достатній аналіз яким суд дав у вироку та які узгоджуються між собою, і є обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив факт вчинення даного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_12 , однак стверджує, що злочин було вчинено іншою особою у його присутності, а він жодних дій не вчиняв.

Так, однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, мета якого - намір подолати опір потерпілого з метою безперешкодного заволодіння його майном.

Доводи апелянта ОСОБА_7 про те, що він не нападав на потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння майном останнього та не наносив з цією метою йому тілесних ушкоджень, а також те що він не заволодів майном потерпілого, спростовуються показами потерпілого, який чітко та послідовно вказував про обставини нападу на нього, спричинення тілесних ушкоджень та в результаті заволодіння його речами із зазначенням механізму, способу та локалізації спричинення йому тілесних ушкоджень, спосіб та механізм заволодіння його золотим ланцюжком з кулоном обвинуваченим.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_12 ствердив, що 22 липня близько 17 год. 20 хв. на спортивному майданчику третьої школи, по вул. Грушевського, на відстані 7-10 м. в куті побачив двох чоловіків, один з яких стояв, а інший навприсядки курив.

Підійшовши до них, попросив сигарету, яку йому надала особа, матеріали щодо якого виділені в інше провадження та запитав чи можна зателефонувати. Він витягнув з кишені телефон, розблокував, надав йому телефон і присів щоб підкурити сигарету, в той момент особа, матеріали відносно якого виділено в інше провадження наніс йому удар правою ногою в голову, в область щоки. Удар був такої сили, що в нього тріснула щока з середини. Від нанесеного удару він впав, в той час ОСОБА_7 правою рукою його шарпнув, від чого залишився слід під коміром футболки, від нігтя. ОСОБА_7 правою рукою зловив його за футболку і лівою рукою наніс удар в праве око, від чого втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то біля нього нікого не було, відчував сильний біль голови, намагався встати, проте не міг цього зробити. Неподалік залишився лише пакет. Телефон був на половину в кишені штанів. Вийняв телефон та зателефонував до сестри ОСОБА_13 , попросив її приїхати та забрати його. Завершивши розмову, побачив, що в телефоні є набраний номер. Зателефонував до сестри, щоб вона викликала поліцію, бо виявив відсутність ланцюжка. На місце події приїхала сестра, товариші та працівники поліції. Близько 23 год. з поліції зателефонували та повідомили, що одну особу встановили, та сказали на наступний день прийти.

Такі покази потерпілого ОСОБА_12 повністю узгоджуються з усіма іншими наявними у матеріалах провадження доказами, дослідженими судом та вірно оціненими.

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 від 22 липня 2019 року, 22 липня 2019 року о 18:22 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_13 про те, що по АДРЕСА_2 невідома особа з її брата, ОСОБА_12 , 1987 р.н., зняла золоту цепочку з хрестиком.

Також, відповідно до протоколу прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 липня 2019 року у ОСОБА_12 , останній повідомив, що 22 липня 2019 року близько 17.30 год. невстановлена особа перебуваючи на території спортивного майданчика ТСШ №3, що на вул. Грушевського, 3 у м. Тернополі викрала з шиї належну йому золоту цепочку з кулоном (хрест), вартість втраченого майна становить 35000 грн..

Крім того, зокрема щодо способу, механізму, кількості та локалізації спричинених тілесних ушкоджень потерпілому та часу їх спричинення, його покази повністю підтверджуються висновком судово медичної експертизи №832 від 30 серпня 2019 року року згідно якого при судово-медичній експертизі 28 серпня 2019 року у потерпілого ОСОБА_12 було виявлено слід загоєння рани у вигляді рубця на слизовій оболонці щоки зліва.

У ОСОБА_12 при огляді лікарем-нейрохірургом 23 липня 2019 року у КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги" (довідка № 4258) було описано синець ділянки зовнішнього кута правого ока.

Рана слизової оболонки щоки зліва, зважаючи на відсутність відомостей про її ушивання, мала поверхневий характер.

Вид ушкоджень і встановлені при судово-медичній експертизі морфологічні властивості рубця, свідчать про їх утворення від дії тупих предметів, близько за 1-1,5 місяці до експертного огляду ОСОБА_12 , не виключено у термін вказаний в ухвалі 22 липня 2019 року.

Утворення виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень за повідомлених ним при судово-медичній експертизі обставин події, не виключається.

Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких (н. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995).

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 серпня 2019 року, потерпілий ОСОБА_12 з осіб зображених на фотознімках упізнав за зовнішніми ознаками обличчя, а саме: статурою та рисами обличчя ОСОБА_7 , фото якого, згідно довідки до протоколу, розташовано під №2.

Так, відповідно до вимог ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Також ч.2 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий наділений правом під час досудового розслідування подавати докази на підтвердження своєї заяви.

Потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що разом з товаришами вживав заходів для встановлення осіб, які вчинили вказаний злочин, зокрема отримав відеозаписи з камер відеоспостереження з «Катедри» та з кафе «Парма», які надавав слідчій. Також зазначив про те, що 23 липня 2019 року заходив в ломбард, працівниця якого підтвердила, що двоє чоловіків приходили, здали ланцюжок і хрестик за 9 600 грн., які він в подальшому викупив.

Покази потерпілого ОСОБА_12 щодо викрадених у нього речей доводяться даними, зафіксованими у протоколі огляду предметів від 20 вересня 2019 року та таблиць ілюстрацій, а саме огляд ланцюжка та кулона.

Крім того, розвиток та хронологія подій до та після вчинення даного злочину ОСОБА_7 разом з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в інше кримінальне провадження, за обставин про які повідомляє потерпілий ОСОБА_12 зафіксовано камерами відеоспостереження, відеозаписи з яких були предметом дослідження та оцінки судом першої інстанції.

Так, згідно відеозапису під назвою «UCSF1982» «2019-07-22» о 16:12:05 зображено алею, яка веде з театральної площі до ресторану «Парма», що по вул.Грушевського у м.Тернополі , по якій ходять невстановлені особи.

О 16:12:37 зображено як по алеї, яка веде до ресторану «Парма», що по вул. Грушевського в м. Тернопіль, йдуть двоє невідомих осіб, один одягнений у синю футболку та чорні шорти, другий одягнений у оранжеву спортивну кофту, та чорні штани.

Зі слів потерпілого ОСОБА_12 та відповідно до протоколів впізнання від 28 серпня 2019 року, останній заявив, що до місця події вчинення злочину йшли особи, які завдали йому тілесні ушкодження та викрали золоті вироби, а саме перший чоловік близько 25, зріст близько 180-185 см, худорлявої статури, яка одягнена на відео у синю футболку та чорні шорти, є ОСОБА_7 .. Друга особа чоловічої статті, років 40, ріст близько 180 см, середньої статури який на відео одягнений у оранжеву спортивну кофту та чорні штани, яким є особа, матеріали відносно якої виділені в інше кримінальне провадження. У подальшому ОСОБА_7 йде скоріше, а інша особа підходить до перехожих та щось запитує.

Далі, з відеозапису під назвою «IMG_6497/MOV» вбачається, що у лівому верхньому куті присутній напис: «19MOV 17:36:00» о 17:35:58 та зображено паркові місця поблизу Тернопільського кафедральний собор, що по вул.Сагайдачного, 14, в м. Тернопіль, де у ряд розташовані автомобілі. Праворуч від відео зображений кут ТСШ №3, де було вчинено злочин. О 17:36:02 зображено кут будинку ТСШ №3, що в м. Тернопіль із якого вибігають двоє невідомих осіб, один одягнений у синю футболку та чорні шорти, другий одягнений у оранжеву спортивну кофту, та чорні штани. Зі слів потерпілого ОСОБА_12 та відповідно до протоколів впізнання від 28 серпня 2019 року, із місця вчинення злочину втікали особи, які завдали йому тілесні ушкодження та викрали золоті вироби, а саме перший чоловік близько 25, зріст близько 180-185 см, худорлявої статури, яка одягнена на відео у синю футболку та чорні шорти, є ОСОБА_7 .. Друга особа чоловічої статті, років 40, ріст близько 180 см, середньої статури який на відео одягнений у оранжеву спортивну кофту та чорні штани, яким є особа, матеріали відносно якої виділені в інше провадження.. О 17:36:07 зображено як ОСОБА_7 разом з іншою особою тікають та у подальшому змінюють напрямок, а саме у протилежну сторону та стрибають через паркан ТСШ №3 та біжать у невідому напрямку.

Таким чином, викладні вище докази в їх сукупності та взаємозв`язку, які доповнюють та продовжують одні одних, свідчать про правильність висновку суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним даного епізоду кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_7 за вказаним епізодом судом першої інстанції вірно кваліфіковано за ч. 2 ст.187 КК.

Так, за загальним визначенням розбій як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій належить до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою розбою від інших злочинів. При розбої визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винних осіб, що й було враховано судом першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .. Потерпілому ОСОБА_12 внаслідок вчиненого нападу заподіяно легкі тілесні ушкодження, які не потягли короткочасного розладу здоров`я. Втім, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, кваліфікувавши дії обвинуваченого за цим епізодом саме як розбій, з огляду на встановлені фактичні обставини провадження, зокрема раптовість нападу на потерпілого, кількість нанесених ушкоджень та їх локалізація, втрата свідомості потерпілим ОСОБА_12 одразу після вчиненого нападу на нього, що свідчить про те, що застосоване до нього насильство було небезпечним для його життя чи здоров`я.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вказаний злочин було вчинено не ним, а іншою особою, матеріали щодо якого виділені в інше провадження, колегія суддів вважає обраним ним способом захисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене, та які спростовуються викладеними вище доказами.

Також обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч.2 ст.187 КК України по епізоду, який мав місце 20 серпня 2019 року.

Визнаючи доведеним вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому даного епізоду кримінального правопорушення, судом в основу обвинувального вироку було покладено як покази самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечив факту спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, так і покази безпосередньо допитаних в судовому засіданні потерпілих, свідків, ряд висновків експертиз, протоколи пред`явлення особи для впізнання, протоколи огляду та огляд записів з камер відеоспостереження.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 стверджує, що 20 серпня 2019 року близько 03:00 год. на вул.Чорновола в м.Тернополі мав місце лише побутовий конфлікт та бійка за участю його, потерпілих та двох інших осіб, яка виникла через поведінку потерпілих, які перебували у нетверезому стані та нецензурно виражалися на його адресу. Будь-яких речей у потерпілого не викрадав.

Проте, такі доводи обвинуваченого спростовуються твердженнями потерпілого ОСОБА_15 , який зазначив, що дійсно 20 серпня 2019 року близько 03:00 год. по вул.Чорновола у м.Тернополі у нього та його товариша ОСОБА_11 продовжився на вулиці конфлікт із чоловіком, який виник перед цим у барі Сіті. В процесі конфлікту приєднався ОСОБА_7 , якого у барі не було, його повалили на землю. Удари йому було нанесено ОСОБА_7 в область голови в задню частину. Вказав, що від вказаних дій він втратив свідомість, коли прийшов до тями, то нікого не було. Під час вказаних подій у нього викрали барсетку, в якій знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 100 євро та близько 5 тис. грн., також було викрадено барсетку ОСОБА_11 , яку йому передав останній, в момент, коли розпочалася перепалка. Що саме було в барсетці ОСОБА_11 на той момент йому не було відомо. Згодом йому стало відомо, що там були грошові кошти та особисті речі. Зазначив також, що після того, коли прийшов до тями підійшов до ОСОБА_11 , який і повідомив йому, що бачив, як у нього викрадали гаманець, який був в кишені, також в його кишені був належний йому мобільний телефон, проте його не викрали.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 серпня 2019 року та довідки до нього, потерпілий ОСОБА_10 з осіб зображених на фотознімках, на фото № 4 упізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 20 серпня 2019 року близько 03 години 00 хвилин, перебував поблизу магазину «Watsons», що по вулиці Чорновола в м. Тернополі, з двома іншими особами чоловічої статті і наносив тілесні ушкодження йому та його другові ОСОБА_11 , після чого викрав у нього гаманець із грошовими коштами в сумі 100 євро, 5000 гривень та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_11 дав суду аналогічні покази з приводу розвитку подій, показам, які дав суду потерпілий ОСОБА_10 .. Вказав, що в процес конфлікту, який мав місце між ним, потерпілим ОСОБА_10 та з іншого боку з чоловіком з бару ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_16 та його сином ОСОБА_17 , несподівано втрутився ОСОБА_7 , якого раніше не було, розпочалася бійка. Далі вже бачив, як ОСОБА_10 лежав без свідомості, а ОСОБА_7 нишпорив у нього по кишенях. Також ОСОБА_11 повідомив, що раніше передав потерпілому ОСОБА_10 свою барсетку, у якій було близько 15 тис. грн. та 700 євро, а також мобільний телефон Самсунг S10+ вартістю 900 фунтів стерлінгів з сім карткою, щоб не загубити.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 серпня 2019 року та довідки до нього вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 з осіб зображених на фотознімках, на фото № 3 упізнав ОСОБА_7 , який 20 серпня 2019 року близько 03 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу магазину «Watsons», що по вулиці Чорновола в м. Тернополі, із двома іншими особами чоловічої статті наносив тілесні ушкодження йому та його другові ОСОБА_10 , після чого викрав у нього мобільний телефон торговельної марки «Самсунг» моделі «S10+» білого кольору та грошові кошти в сумі 15 000 гривень і 700 Євро.

Відповідно до вимог ч.4,5 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які були очевидцями події, підтвердили покази потерпілих. Свідок ОСОБА_17 також вказав, що бачив, як невідомий чоловік в процесі конфлікту між ним, батьком ОСОБА_16 та потерпілими наносив ногою удари в голову потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на землі. Також вказав, що бачив, як даний чоловік забрав з джинсів чи штанів потерпілого гаманець, проте далі він розвернувся та пішов забрати батька. Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 також суду ствердили, що в поліції вони давали покази і при проведенні впізнання за фотознімками впізнали ОСОБА_7 ..

Пояснення потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 достатньо узгоджуються між собою, доповнюють одні одних та повністю відповідають даним, зафіксованим камерами відеоспостереження, розташованими по АДРЕСА_3 , які були предметом дослідження та оцінки судом першої інстанції і детально викладені у вироку суду.

Крім того, щодо способу, механізму, кількості та локалізації спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 та часу їх спричинення, його покази та покази потерпілого ОСОБА_11 й вищевказаних свідків повністю підтверджуються висновком судово медичної експертизи№848 від 02 вересня 2019 року, згідно якої у ОСОБА_10 , згідно наданих медичних документів (довідок № 9049 із травмпункту та № 4932 із КНП "ТМКЛШД"), при зверненні за медичною допомогою 20 серпня 2019 року лікарями були відмічені "забійна гематома" потиличної ділянки голови, садна правих плеча та ділянки колінного суглоба.

При судово-медичній експертизі 02 вересня 2019 року у ОСОБА_10 виявлено ділянки зміни забарвлення шкіри (сліди загоєння саден) у ділянках правих плечового та колінного суглобів.

Вид відмічених у ОСОБА_10 ушкоджень і встановлені при судово-медичній експертизі їх морфологічні властивості, свідчать про їх утворення від дії тупих предметів, незадовго до його звернення за медичною допомогою, не виключено у термін вказаний в ухвалі - 20 серпня 2019 року.

Утворення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень за повідомлених ним при судово-медичній експертизі обставин події, не виключається.

Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких (п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995).

Виставлений при зверненні за медичною допомогою 20 серпня 2019 року у травмпункт КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги" діагноз закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, не підтверджений об`єктивними клінічними даними та подальшим динамічним спостереженням, і тому не підлягає експертній оцінні при визначенні виду, механізму виникнення та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, це узгоджується зі змістом п.4.6. цих «Правил».

В даному випадку винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним даного епізоду кримінального правопорушення доводиться сукупністю наявних у справі належних, допустимих та достатніх доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та вірно поклав в основу обвинувального вироку.

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за вказаним епізодом за ч.2 ст.187 КК України.

При цьому, кваліфікація дій обвинуваченого за цим епізодом саме як розбій, є вірною з огляду на встановлені фактичні обставини провадження, зокрема раптовість нападу ОСОБА_7 на потерпілого ОСОБА_10 , кількість нанесених ушкоджень та їх локалізація ( в даному випадку ногами у голову), втрата свідомості потерпілим ОСОБА_10 одразу після вчиненого нападу на нього, що свідчить про те, що застосоване до нього насильство було небезпечним для його життя чи здоров`я.

Відтак, позицію сторони захисту щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_7 за вказаним епізодом колегія суддів вважає способам захисту, з метою уникнення останнім відповідальності за більш тяжкий злочин, так як вона повністю спростовується вищенаведеним, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що вказані у вироку речі він не викрадав у потерпілих і таких речей у потерпілих не було, то такі спростовуються сукупністю викладених вище доказів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та, як зазначив у суді апеляційної інстанції представник потерпілих, наявність у потерпілого ОСОБА_11 вказаної у вироку кількості викрадених грошових коштів останній обґрунтовував тим, що нещодавно він повернувся з роботи у Англії де заробив відповідну суму грошей. Того дня ОСОБА_11 та ОСОБА_10 мали із собою таку кількість грошей, оскільки вдень вони мали придбавати будівельні матеріали.

З огляду на встановлені судом обставини, підстав сумніватися у правдивості доводів потерпілих про кількість викрадених у них грошових котів та зазначених у вироку речей у суду немає.

Вирішуючи пред`явлені потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 цивільні позови до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином, суд першої інстанції, згідно вимог ст.127 КПК України та ст.ст. 22, 1166 ЦК України, вірно визначив розмір таких відшкодувань, що у вироку достатньо мотивував.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, позицію потерпілих та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України саме у виді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, що передбачений санкцією ч.2 ст.187 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2020 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.187 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді