Справа № 438/326/21
Номер провадження 1-кп/438/52/2021
В И Р О К
Іменем України

23 березня 2021 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 14.12.2020, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодружений, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адвокатом та депутатом не є, раніше не судимий

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України -

встановив:
ОСОБА_4 14.12.2020, проходячи по вул.Володимира Великого в м.Бориславі Львівської області неподалік будинку №173 у траві біля кущів знайшов (незаконно придбав) порошкоподібну речовину білого кольору метадон, що знаходилася у дев`яти згортках в полімерній ємності синього кольору та кристалічній речовині білого кольору, що знаходилася в прозорому безбарвному полімерному згортку та двох фрагментах кристалічної речовини, що знаходилася в фольго-паперовому згортку в полімерній ємності жовтого кольору. В подальшому, ОСОБА_4 всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, умисно, незаконного, достовірно знаючи, що це є психотропна речовина, взяв її з собою та зберігав при собі в одязі для власного вживання без мети збуту до моменту, коли 14.12.2020 на вул.Володимира Великого, 173 в м.Бориславі під час спілкування з працівниками поліції, добровільно видав вищевказану порошкоподібну речовину.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

Між підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_7 26 лютого 2021 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом вказаної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, на що останній погодився.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України визнав повністю та беззастережно, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Просив суд про затвердження угоди; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє вимоги угоди та її наслідки, угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості на умовах, викладених у ній. Зазначив, що обвинувачений на виконання вимог угоди активно сприяв у проведенні даного кримінального провадження.

Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому розгляді, вивчивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; укладення такої угоди за наявності потерпілого допускається за умови надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення такої угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, відповідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Суд з`ясував обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Суд установив, що обвинувачений цілком розуміє положення ст.474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє узгоджене покарання за вчинення кримінального правопорушення та погоджується на його призначення.

Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 2942,10 грн стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 373 - 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2021 року, укладену між прокурором Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 14.12.2020.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок два) гривні 10 копійок.

Речові докази: порошкоподібна речовина білого кольору метадон, що знаходилася у дев`яти згортках в полімерній ємності синього кольору та кристалічній речовині білого кольору, що знаходилася в прозорому безбарвному полімерному згортку та двох фрагментах кристалічної речовини, що знаходилася в фольго-паперовому згортку в полімерній ємності жовтого кольору, який передано на зберігання до камери речових доказів Дрогобицького ВП ГУПН у Львівській області (квитанція 002685) знищити.

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1