Провадження №: 1-кс/755/3230/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2021 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні№0002207 від 26 липня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и л а :
слідча СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернулась до слідчої судді з клопотанням про арешт майна, а саме: кросівок, футболки, штанів, виявлених та вилучених під час особистого обшуку ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що 25 липня 2021 року приблизноо 17 год 00 хв ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де відпочивав та вживав алкогольні напої. В цей час поруч із ОСОБА_5 також відпочивали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
У подальшому, приблизно о 20 год 00 хв, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 запропонував вжити алкогольні напої ОСОБА_7 , попередньо придбавши пляшку горілки, на що ОСОБА_7 погодився. Під час спільного вжиття алкогольного напою, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпочався словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 схопив із землі дерев`яну палку та почав наносити численні хаотичні удари по голові та тілу ОСОБА_7 . Під час отриманих ушкоджень ОСОБА_7 впав на спину та помер.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №020-2193: причиною смерті ОСОБА_7 є поєднана краніоторакоабдомінальна травма з ушкодженням внутрішніх органів.
26 липня 2021 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 та у присутності захисника ОСОБА_4 і понятих, слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 проведено особистий обшук ОСОБА_5 під час якого виявлено та вилучено:
- документи (ID-картка, допуск, додаток до паспорту, свідоцтво про присвоєння кваліфікації, перепустка, направлення, тимчасове посвідчення, медичні сертифікати, накладна, ідентифікаційний код, витяг) на ім`я ОСОБА_5 , що упаковано до сейф-пакету № NPU 1204297;
- кросівки, футболку, штани, що упаковано до паперового конверту, опечатаного печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з підписами понятих.
Постановою слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 26 липня 2021 року вилучене під час особистого обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002207 від 26 липня 2021 року.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0002207 від 26 липня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, слідча посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Із викладених у клопотанні підстав просила задовольнити клопотання у повному обсязі.

У судовому засіданні слідча СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідча суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, ознайомившись з клопотанням, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.
Згідно ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час проведення слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві 26 липня 2021 року особистого обшуку ОСОБА_5 , якого затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: документи (ID-картка, допуск, додаток до паспорту, свідоцтво про присвоєння кваліфікації, перепустка, направлення, тимчасове посвідчення, медичні сертифікати, накладна, ідентифікаційний код, витяг) на ім`я ОСОБА_5 , що упаковано до сейф-пакету № NPU 1204297; кросівки, футболку, штани, що упаковано до паперового конверту, опечатаного печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з підписами понятих.

Постановою слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 26 липня 2021 року вилучені під час особистого обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002207 від 26 липня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні слідчою суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що вилучене під час затримання ОСОБА_5 є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчою підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :
клопотання слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 26 липня 2021 року під час особистого обшуку ОСОБА_5 , затриманого в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: кросівки, футболку, штани, що упаковані до паперового конверту та опечатані печаткою «Для пакетів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з підписами понятих, із забороною використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя: ОСОБА_1