ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2470/21
Провадження № 1-в/210/268/21
У Х В А Л А
іменем України
"11" червня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника КВК-80 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 11.05.2021 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Захисник підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор вважав клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник КВК №80 заперечував щодо задоволення заяви про умовно-дострокове звільнення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали особової справи засудженого, щоденник індивідуальної роботи засудженого, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання, призначене вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2012 року, за яким останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі. Строк покарання відраховувати з 06.06.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.10.2013 року вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 , у строк відбування покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2012 року, строк попереднього ув`язнення з 06 червня 2012 року по 22 жовтня 2013 року, у відповідності до ч. 2 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відтак, початок строк відбування покарання 06.06.2012 року, кінець строку 11.01.2024 року.

Згідно оцінки ступеню виправлення засудженого станом на 26.02.2021 року, зазначеної в щоденнику індивідуальної роботи з засудженим, засуджений ОСОБА_5 стає на шлях виправлення.

Згідно довідки про заохочення і стягнення ОСОБА_5 має 10 заохочень починаючи з 2017 року, має 15 стягнень, які на даний час погашені.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Відповідно п.17 вказаної Постанови судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Крім того, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засуджених обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Разом з тим, судом взято до уваги, що переважний строк відбування покарання поведінка засудженого була пасивною, засуджений не прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення, ОСОБА_5 засуджений за особливо тяжкий злочини, вчинений проти життя та здоров`я, оцінку ступеню виправлення, відповідно до якої засуджений тільки стає на шлях виправлення, перерахований строк відбування покарання за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року за №842-УІІІ, який становить з 06.06.2012 року по 22.10.2013 року, строк, який залишився до відбуття понад 3 роки, тому, така пасивна поведінка засудженого не є позитивним прикладом та не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 15 червня 2021 року о 09 годині 30 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1