Справа № 646/1328/21
№ провадження 1-кп/646/528/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.21 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні№ 0000599, внесеному до ЄРДР 25 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи Золочівського району Харківської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.
У підготовчому судовому засіданні суду надана угода про визнання винуватості, укладена 19 квітня 2021 року між заступником начальника відділу прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .
Згідно змісту вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_6 сприяв розкриттю злочину, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, щиро розкаявся.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 272 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади з адміністративно-розпорядчими функціями та займатися певною діяльністю, пов`язаною з проведенням робіт з підвищеною небезпекою; в силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до наступного.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим, його захисником та прокурором ОСОБА_3 слід відмовити, а обвинувальний акт повернути прокурору, з огляду на наступні обставини, встановлені в підготовчому судовому засіданні.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи публічним інтересам. При цьому, основним та безпосереднім об`єктом злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 272 КК України, є безпека виконання робіт з підвищеною небезпекою, а додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я особи. Так, згідно змісту обвинувального акту, діяння ОСОБА_6 , пов`язане з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, спричинило суспільно-небезпечний наслідок у вигляді загибелі людини.
Отже, укладення угоди про визнання винуватості у даному випадку суперечить кримінальному процесуальному закону.
Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, звільнення від його відбування з випробуванням), наявність підстав для відмови в її затвердженні (ч.7 ст. 474 КПК), заслуховує думку сторін щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається.
Згідно змісту даної угоди, сторони досягли домовленості щодо призначення ОСОБА_6 узгодженого покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме, за ч. 2 ст. 272 КК України у виді 1 року позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади з адміністративно-розпорядчими функціями та займатися певною діяльністю, пов`язаною з проведенням робіт з підвищеною небезпекою. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Узгоджена сторонами міра покарання не відповідає вимогам закону, оскільки сторонами не наведено підстави для застосування ст. 69 КК України та відповідно ст. 75 КК України. Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, де санкція статті передбачає покарання до восьми років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади з адміністративно-розпорядчими функціями та займатися певною діяльністю, пов`язаною з проведенням робіт з підвищеною небезпекою. Положеннями ст. 69 КК України визначено, що призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, може бути обумовлено: 1) наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; 2) тяжкість вчиненого злочину; 3) урахування особи винного, що передбачає урахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.
В угоді про визнання винуватості в якості пом`якшуючих обставин зазначено щире каяття, сприяння розкриттю злочину. Таким чином, визначені в угоді про визнання винуватості обставини, що пом`якшують покарання, фактично є обставинами, які прокурор зобов`язаний врахувати при вирішенні питання про можливість укладення самої угоди, відповідно до вимог ст. 470 КПК України.
Угода не містить обґрунтування того, які саме обставини та внаслідок чого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Отже, сторонами при укладенні угоди про визнання винуватості та узгодженні покарання ст. 69 КК України була застосована безпідставно.
Частиною 7 ст. 474 КПК України визначено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що у затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити, оскільки умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Оскільки угоди в даному кримінальному провадженні було досягнуто під час судового провадження, судове провадження продовжується у загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 314, 376, 468, 469, 470, 472, 473, 474 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 19 квітня 2021 року між заступником начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .
У відповідності до положень ч. 8 ст. 474 КПК України, повторне звернення з угодою у одному кримінальному провадженні не допускається.
Судове провадження продовжити у загальному порядку.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1