31.05.2021 Справа № 756/7023/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7023/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.05.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3
представника особи, яка звернулася зі скаргою, адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистриб`юшн» в особі директора ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0000526 від 29.07.2019, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у строк, визначений КПК України,
в с т а н о в и в:
07.05.2021 до провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшла вказана скарга.

В обґрунтування доводів та вимог скарги директор ТОВ «Стор Фуд Дистриб`юшн»ОСОБА_3 зазначає, що 30.04.2021 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва за №756/6158/21 клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000526 залишено без задоволення, а відтак у силу вимог ч. 7 ст. 2951 КПК України прокурор у передбачений законом строк зобов`язаний був здійснити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Проте, станом на 07.05.2021 таких дій вчинено не було, а тому бездіяльність прокурора щодо цього факту оскаржено до Оболонського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні директор ТОВ «Стор Фуд Дистриб`юшн» ОСОБА_3 , а також представник ТОВ «Стор Фуд Дистриб`юшн» адвокат ОСОБА_4 , кожен окремо, вимоги скарги підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з наведених в ній підставах, а також з урахуванням наданих додаткових пояснень.

Уповноважений прокурор Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0000526 в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, жодних заяв, заперечень чи клопотань на адресу суду не надходило.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю у кримінальному провадженні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві як на конституційному рівні (ст. 55 Конституції України), так і на рівні кримінального процесуального кодексу (ст. 24 КПК України).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2018 у справі №243/6674/17-к (провадження №51-499км17) зазначив, що кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідувані злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Разом з цим, важко навіть перерахувати всі цінності і легітимні інтереси, які захищає кримінальне процесуальне законодавство від бажання розслідувати злочини за будь-яку ціну. Саме через складність визначення цього балансу, він визначається законом. З огляду на це, саме на судову систему покладено обов`язок забезпечення дотримання визначеного законом балансу між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 161 ч. 1 ст. 3 КПК України під іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, слід розуміти особу стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Як зазначає у своїй скарзі заявник, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000526 у приміщеннях ТОВ «Стор Фуд Дистриб`юшн» було проведено обшуки, в ході яких, зокрема, було вилучено майно, що підтверджується відповідними протоколами про хід та результати проведення процесуальних дій.

За таких обставин, слідчий судді приходить до висновку про наявність у особи, яка подала скаргу, процесуального статусу «іншої особи…» у даному провадженні в розумінні положень п. 161 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 303 КПК України та наявності підстав для звернення до слідчого судді з оскарженням бездіяльності на досудовому провадженні.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.
Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з тексту скарги та долучених на її обґрунтування документів, п`ятим СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000526 від 29.07.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно норми ч. 1 ст. 2951 КПК України у випадках, передбачених ст. 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Зі змісту скарги вбачається, що 31.07.2020 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва за №756/9106/20 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000526 продовжено на 6 місяців, а саме до 01.02.2021.

28.01.2021 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва за №756/1101/21 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000526 продовжено на 3 місяці, а саме до 01.05.2021.

30.04.2021 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва за №756/6158/21 клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000526 залишено без задоволення.

Крім того, з долучених до матеріалів провадження додаткових пояснень вбачається, що вдруге ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 30.04.2021 за №756/6847/21 клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000526 залишено без задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 2951 КПК України у разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 цього Кодексу.

За змістом частин 1 та 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

05.05.2021 на виконання ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 30.04.2021 представник ТОВ «Стор Фуд Дистриб`юшн» директор ОСОБА_3 звернувся до Київської міської прокуратури із заявою з вимогою прийняття рішення у кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 2 ст. 283, ч. 7 ст. 2951 КПК України.
06.05.2021 представник ТОВ «Стор Фуд Дистриб`юшн» директор ОСОБА_3 вдруге звернувся до прокурора із заявою з вимогою про надання відповіді на його звернення від 05.05.2021, однак станом на 07.05.2021 процесуальне рішення прокурором не прийнято, відповідь заявнику не надано.
У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися протиправною бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає. При цьому, обов`язок прокурора протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 цього Кодексу у разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування, є імперативним.

Відповідні висновки кореспондуються з висновками Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у постановах від 06.12.219 у справі №757/22213/18-к (провадження №51-1916км19), від 12.12.219 у справі №161/10535/19 (провадження №51-4876км19), від 29.03.2021 у справі №752/7542/19 (провадження №51-1566ск21), які слідчий суддя бере до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Разом із тим, розгляд скарги на дії слідчого, прокурора здійснюється у порядку, встановленому для судового розгляду (ч. 1 ст. 306 КПК України) під час такого розгляду підлягає застосуванню і принцип змагальності, встановлений ст. 22 КПК України.

Тобто, з огляду на особливості оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування, встановлені главою 26 КПК України, зазначений принцип передбачає самостійне відстоювання заявником та стороною обвинувачення (бездіяльність якої оскаржується до слідчого судді) їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Будучи неодноразово повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги уповноважений прокурор у кримінальному провадженні №0000526, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не прибув, тобто не скористався своїм правом на самостійне відстоювання своєї правової позиції та не довів перед слідчим суддею розумність строків проведення процесуальних дій та прийняття ним процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні.

Відтак, оцінивши докази, надані слідчому судді на обґрунтування скарги, що у своїй сукупності свідчать про наявність бездіяльності уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000526, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись статтями 3, 28, 36, 214, 219, 2951, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистриб`юшн» в особі директора ОСОБА_3 задовольнити.
Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000526 від 29.07.2019 здійснити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1