ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 616/199/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2153/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5
за участю в режимі відеоконференції
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_12 на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 06 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 06 травня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 03.07.2021 року. Клопотання захисника ОСОБА_13 про повернення обвинувального акту задоволено та повернуто обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Не погодившись з ухвалою суду обвинувачені та їх захисники подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 ухвалу суду скасувати в частині продовження запобіжного заходу його підзахисному та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі судом приділено уваги не підставам продовження запобіжного заходу, а для повернення обвинувального акту. Чим підтверджуються ризики ані в клопотанні ані в ухвалі суду не зазначено. Обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався. Відсутні відомості про наявність у нього матеріальних та інших можливостей для переховування від суду. На даний час слідчі дії виконані, тому ризик п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не обгрунтований. Вказує на родинні зв`язки між обвинуваченим і потерпілим, інші двоє потерпілих мешкають у с. Чорне Великобурлуцького району. З дня затримання обвинувачений надавав свідчення, має місце реєстрації, має багато братів та сестер, які проживають в м. Харкові та Харківській області, мешкав зі своїм батьком, що вказує на міцність його соціальних зв`язків. Відсутність власної родини, роботи зумовлено молодим віком, наявністю карантинних обмежень. До обвинуваченого достатньо застосувати домашній арешт із покладенням обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, звільнити його з-під варти. Зазначає, що ризики не були обгрунтовані, мав можливість переховуватися, але не збирався цього роботи і не збирається, так як вини не визнає, злочину не вчиняв. Посилається на підстави для повернення обвинувального акту, зазначені судом, у зв`язку із чим прокурор не мав права посилатися на тяжкість покарання так як ст. 187 КК України не відповідає обвинувальному акту. Безпідставні є висновки про можливість впливу на потерпілих, свідків у прокурора немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати в частині продовження запобіжного заходу щодо його підзахисного та постановити нову, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що прокурор не надав жодного доказу на підтвердження існування ризиків, саме клопотання складено із порушенням вимог ст.ст. 184, 199 КПК України. Посилання прокурора на те, що обвинувачений намагався зникнути з місця події не підтверджується жодними доказами, відсутні обгрунтування щодо неможливості обрання іншого запобіжного заходу. До клопотання не додано документів на підтвердження пред`явлення обгрунтованої підозри. Посилається на порушення принципу рівності, у зв`язку із позбавленням обвинуваченого і його захисника можливості заявити клопотання про зміну запобіжного заходу. Підзахисний не судимий, позитивно характеризується, має сім`ю та постійне місце проживання. Утримується під вартою з 21.12.2020 року. Під час його утримання під вартою на досудовому розслідуванні не було проведено жодної слідчої дії.

Вказує, що суд одночасно повернув обвинувальний акт та продовжив дію запобіжного заходу, хоча така практика не відповідає вимогам КПК України. Рішенням про повернення обвинувального акту суд автоматично позбавляє себе можливості вирішувати інші процесуальні питання.

Пред`явлена підозра необгрунтована та не підтверджена, утримання під вартою незаконне.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, звільнити обвинуваченого з-під варти. Посилається на відсутність фактів та доказів, 01.04.2021 року був звільнений з-під варти, міг вільно пересуватися, на судовий процес з`явився, не переховувався. Звертає увагу на підстави повернення обвинувального акту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_12 просить ухвалу суду що стосується ОСОБА_9 скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням вказаних адвокатом обов`язків, звільнити обвинуваченого з-під варти.

Підзахисний працював без оформлення, проводив інтернет та супутникове телебачення, разом з ним проживає його малолітня дитина, яку він утримує та батьки похилого віку, яким допомагає матеріально, що вказує на міцність соціальних зв`язків, паспорт для виїзду за кордон відсутній, має позитивні характеристики. 01.04.2021 року був звільнений з-під варти, але жодного переховування від суду не здійснив. Раніше не був знайомий із потерпілими, не обгрунтовано яким саме чином може впливати на них. Прокурором не обгрунтована неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, суд не конкретизував по кожному з обвинувачених, які доводи, стали підставою для такого висновку. Клопотання не відповідає вимогам п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 184 КПК України. Не долучено документів, які підтверджують наявність обгрунтованої підозри.

Обвинувачений ОСОБА_9 просить ухвали суду скасувати постановити нову, винести рішення про незаконність клопотанні, звільнити його з-під варти в залі суду.

Суд вказав про неправильність кваліфікації, елементи фальсифікації в обвинувальному акту, ризики є шаблонними, необгрунтовані, посилається на те, що 01.04.2021 року був звільнений з-під варти, але заходів для переховування не вживав.

Обвинувачений ОСОБА_14 просить ухвалу суду скасувати, відмовити в задоволенні клопотання прокурора, звільнити його з-під варти, вказує такі ж обставини, як інші обвинувачені в своїх апеляційних скаргах.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, що викладені в обвинувальному акті, на думку колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявний значний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину групою осіб, що підвищує суспільну небезпечність вчиненого. Та саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
З урахуванням змісту пред`явленого обвинувачення посилання обвинувачених та їх захисників на наявність міцних соціальних зв`язків, родичів за місцем мешкання не спростовують встановлених ризиків.
При розгляді клопотання прокурора судом першої інстанції встановлено існування щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та щодо обвинуваченого ОСОБА_9 встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та висновки суду на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів встановила, що існування вищевказаних ризиків дійсно має місце, а застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе належним чином запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Те, що обвинувачені після закінчення дії попередньої ухвали не вжили заходів для переховування, а були присутні в судовому засіданні, не є достатньою гарантією того, що в подальшому вони не вдадуться до таких дій. Наявність родинних зв`язків між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими не спростовує ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а встановлені згідно обвинувального акту пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину ОСОБА_6 може бути враховано судом під час прийняття остаточного рішення за результатами судового провадження.
До того ж слід зауважити, що відповідно до оскаржуваної ухвали потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 наполягали на задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених. Запобіжний захід обвинуваченим було продовжено у підготовчому судовому засіданні. При цьому обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків. Таким чином, судовий розгляд ще не розпочато, свідки та потерпілі у кримінальному провадженні не допитані судом. Враховуючи зміст норм КПК України, відповідно до яких суд сприймає показання учасників безпосередньо, та характер вчиненого злочину наявні достатні підстави вважати, що у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченні можуть впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. Щодо обвинуваченого ОСОБА_9 судом встановлено додатковий ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки щодо нього наявне інше кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КПК України. Такі висновки суду не є безпідставними. Згідно до ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 315 КПК України Положення третього речення частини третьої статті 315 втрачає чинність, як таке, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017 Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Колегія суддів не вважає суттєвим порушенням, яке б впливало на правильність прийнятого рішення ту обставину, що питання про продовження запобіжних заходів було вирішене судом при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки для продовження тримання під вартою обвинуваченим наявні достатні підстави. Щодо посилань на необгрунтованість підозри слід вказати, що на даному етапі що суд, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
У зв`язку із зазначеним передчасними є апеляційні доводи обвинувачених про неправильність кваліфікації їх дій за ч.3 ст. 187 КК України. Крім того, суд вказав про те, що виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення не узгоджуються із кваліфікацією, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення. Але такий висновок суду не вказує на неправильність кваліфікації, враховуючи зміст оскаржуваної ухвали в цілому.
Необгрунтованими є посилання на фальсифікацію матеріалів, оскільки вказаний факт не доведений в установленому порядку.
Згідно ухвали судом досліджено соціальні зв`язки обвинувачених, наявність у них місць для проживання, родичів та близьких осіб, надано цьому належну оцінку. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_17 має батьків, малолітню дитину, ОСОБА_6 проживав з батьком, має братів та сестер, ОСОБА_7 має родину, постійне місце проживання, ОСОБА_8 має двох малолітніх дітей. Проте вказане не гарантуватиме їх належної поведінки у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням наведеного вище, у зв`язку із чим апеляційний суду не встановив підстав для скасування ухвали суду в частині продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Саме такий винятковий за своєю суворістю запобіжний захід здатний на даний час запобігти настанню вищевказаних ризиків.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення.
Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 06 травня 2021 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді