Справа № 147/800/20
Провадження № 1-кп/147/2/21
ВИРОК
іменем України

19 лютого 2021 року смт. Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працює,
за ч.2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 12 квітня 2020 року близько 12.00 год. на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 декілька хаотичних ударів шкіряним ремнем в ділянку голови та тулуба. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, синців, саден в ділянці обличчя, верхніх і нижніх кінцівок, спини, забійні рани потиличної ділянки голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №89 від 13.05.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21-го дня.
Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю за обставин зазначених в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, та розповів про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, вказав, що навесні 2020 року він проживав у с. Буди Тростянецького району із співмешканкою й до них прийшла ОСОБА_5 , яка поводила себе неадекватно. Він просив ОСОБА_5 залишити їх. Після цього ОСОБА_5 вирвала з паркану штахету почала матюкатися, а він скинув з себе ремінь та вдарив її декілька разів, потерпіла падала. Напередодні цих подій він вживав алкоголь. До цього в них конфліктних ситуацій не виникало.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 125 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, не одружений, працює, проте офіційно не працевлаштований, не перебуває на диспансерному обліку в лікаря нарколога та на обліку у психіатричному кабінеті, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебууває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року на шкіряний ремінь з металевою пряжкою з написом «ріеrrе саrdіn».
Речовий доказ у кримінальному провадженні шкіряний ремінь з металевою пряжкою з написом «ріеrrе саrdіn» повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1