Ухвала

Іменем України
31 травня 2021 року

м. Київ
Справа № 753/17161/17
Провадження № 51 - 2450 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на судові рішення щодо неї,

встановив:
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року, скасовано звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням та направлено її для відбування покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року за ст. 307 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Не погоджуючись із цими ухвалами, засуджена ОСОБА_4 тричі зверталася до Верховного Суду із касаційними скаргами на вказані ухвали судів обох інстанцій з проханням переглянути їх в касаційному порядку, за результатом розгляду яких ухвалами Верховного Суду від 20 травня 2019 року та від 09 вересня 2019 року їй було відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, оскільки вказані ухвали, постановлені в порядку ст. 539 ч. 6 КПК України, не підлягають оскарженню в касаційному порядку. Висновок про те, що за змістом ст. 129 ч. 3 п. 8 Конституції України, ст. 424 ч. 2, ст. 539 ч. 6 КПК України ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають, зроблено об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 18 березня 2019 року (справа №756/9514/15-к, провадження за касаційною скаргою № 51-115 кмо 17). Про наявність такого висновку засудженій ОСОБА_4 зазначалось в обох ухвалах Верховного Суду від 20 травня 2019 року та від 09 вересня 2019 року.
Засуджена ОСОБА_4 вчетверте звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить застосувати «Закон ОСОБА_5 » та перерахувати їй строк попереднього ув`язнення з 18 серпня 2018 року по 23 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і яка ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року залишена без руху, а ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року повернута на підставі ст. 429 ч. 3 КПК України, оскільки засуджена не подала будь-яких матеріалів на усунення недоліків своєї заяви.
Засуджена ОСОБА_4 вп`яте звернулася із касаційною скаргою, в якій просить застосувати «Закон ОСОБА_5 » та перерахувати їй строк попереднього ув`язнення з 18 серпня 2018 року по 23 квітня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, яка ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року залишена без руху. Особі було вказано на недоліки поданої ним заяви та встановлено п`ятнадцятиденний строк для їх усунення з дня отримання копії ухвали.

Копію зазначеної ухвали засуджена ОСОБА_4 отримала 19 квітня 2021 року, про що надійшла її розписка.
Проте, будь яких матеріалів на виконання ухвали суду від 12 квітня 2021 року до Верховного Суду на даний час не надходило, у зв`язку із чим касаційна скарга підлягає поверненню відповідно до ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України.
Керуючись ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3