Справа № 463/6928/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/489/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0000805 від 09.08.2019року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2021 року задоволено частково клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, обласної прокуратури ОСОБА_6 .
Застосувано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в певний період доби.
Заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1. Прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4. Утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;
5. Здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Строк дії ухвали становить не більше двох місяців, починаючи з 21 квітня 2021 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 14 червня 2021 року.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що стороною обвинувачення не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, який відповідно до ч.1 ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи вищенаведене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, разом з тим особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2004 та 2008 років народження, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного вказаних у клопотанні обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На дану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - задоволити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. При постановленні ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави - у розмірі 133 (ста тридцяти трьох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 970 000 грн. та у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки висновки суду, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Судом першої інстанції не взято до уваги те, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт того, що внаслідок зловживання службовим становищем головним державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_7 , державним інтересам спричинено тяжкі наслідки, у вигляді недоотримання державою митних платежів в сумі 970 439, 87 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Наголошує, що в ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду ; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апелянт звертає увагу, що при винесенні ухвали від 21.04.2021 Личаківським районним судом м. Львова вищевказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України враховано, однак надано на думку сторони обвинувачення невірну оцінку, що призвело до обрання запобіжного заходу, який не в повній мірі, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, зможе забезпечити виконання ним процесуальних вимог.

Вважає, що в ході розгляду Личаківським районним судом м. Львова клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 судом не враховані відповідні обставини, зокрема майновий та сімейний стан особи підозрюваного, які є необхідними для визначення останньому застави, а саме застави у розмірі 970 000 грн., тобто сумі заподіяних ОСОБА_7 збитків нанесених державі. Саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника та підозрюваного, які заперечили проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, разом з тим особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2004 та 2008 років народження.
З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що, стороною обвинувачення не подано достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, щодо того, що запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.
Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4