СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2168/21
ун. № 759/6352/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 в досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 13.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 289 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з середньо - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В :

До Святошинського районного суду міста Києва звернувся слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 з клопотанням погодженим з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення він не зможе, у невстановлений досудовим розслідуванням час, взявши на себе функцію загального керівництва ОСОБА_8 створив організовану групу з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, визначивши необхідну для досягнення спільної мети кількість учасників групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, єдиною корисливою метою якої було вчинення тяжких, особливо тяжких злочинів та інших видів злочинів на території Київської області та інших регіонів України, направлених на незаконне заволодіння транспортними засобами.

При цьому залучення вказаних осіб на певних етапах скоєння злочинів, визначених єдиним планом, було спрямовано для досягнення злочинної мети незаконного збагачення.

Взявши на себе функцію загального керівництва та усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення він не зможе, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час повідомив про свої злочинні наміри раніше знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким запропонував взяти участь у вчиненні злочинів, спрямованих на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.

Вказані особи попередньо, умисно й добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися у внутрішньо й зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення тяжких, особливо тяжких та інших видів злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, в першу чергу спрямованого на вчинення особливо тяжких злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_8 , який здійснював координацію дій учасників під час вчинення злочинів для реалізації спільного плану.

Вказану діяльність учасники організованої групи планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були скеровані на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами та подальшої їх реалізації. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник організованої групи мав виконати свою роль, шляхом вчинення певних дій. Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника вказаної групи, ОСОБА_8 , не було можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.

Створена ОСОБА_8 , організована група характеризувалась наступним чином: попередньою організованістю в спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками план вчинення злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між учасниками об`єднання, наявність організатора та виконання злочинних дій виключно з його відома, прикриття своєї діяльності; стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у стабільності організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування об`єднання, наявність необхідних для функціонування фінансових та технічних можливостей, а також згуртованості, що засвідчують міцні внутрішні зв`язки між учасниками об`єднання, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами у організованій групі для досягнення єдиного злочинного результату; «спеціалізацією» злочинної діяльності учасників організованої групи, яка виражалась у незаконному збагаченні шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами; ретельною, довготривалою підготовкою до вчинення злочинів, яка полягала у досягненні між учасниками організованої групи домовленості щодо вчинення злочинів, придбанні необхідних технічних пристроїв, засобів зв`язку, номерних знаків транспортних засобів для заміни справжніх, відстеженні транспортних засобів, визначенні місць їх «відстоювання» та джерел подальшого збуту; стабільністю учасників групи, яка виразилась у тривалості їхніх дій, тобто до припинення її діяльності правоохоронними органами; тривалістю існування створеної ОСОБА_8 організованої групи.

Створивши таким чином організовану злочинну групу для вчинення злочинів щодо незаконного заволодіння транспортними засобами, ОСОБА_8 , здійснено розподіл ролей та обов`язків учасників, зокрема:

ОСОБА_8 , як керівник організованої групи, будучи таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного виду злочинів, шляхом віддання наказів, розпоряджень, надання доручень, проведення інструктажів, застосування заходів впливу до учасників угрупування здійснював загальне керівництво групою, координував її діяльність, забезпечував високий рівень організованості, дотримання певних правил поведінки, дисципліни та чіткої субординації, приймав рішення щодо залучення нових учасників, визначав особу, яка координує дії учасників групи у разі його відсутності чи на певних етапах, визначав, особисто або опосередковано через інших учасників організованої злочинної групи здійснював їх планування, визначав конкретну роль цих учасників у вчиненні злочинів, контролював їх здійснення, визначав транспортні засоби, які підлягали викраденню, розподіляв отримані від злочинної діяльності кошти між іншими співучасниками, підшукував та придбав знаряддя для вчинення кримінального правопорушення - електронні пристрої та допоміжні засоби, а також діючи як виконавець, за допомогою електронних пристроїв для сканування (перехоплення) радіосигналу електронного ключа, який відкриває центральний замок автомобіля та його подальшого відтворення, як особисто здійснював незаконне заволодіння транспортними засобами так і доручав вчинення вказаних дій іншим учасникам групи.

ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , будучи виконавцями та активними учасниками організованої ОСОБА_8 групи та такими, що раніше притягувалися до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного виду злочинів, а також досконало обізнаними про мету злочинної діяльності, яка полягала у викраденні транспортних засобів, за вказівками ОСОБА_8 та особисто, згідно розробленого плану, підшукували засоби для пересування учасників організованої групи, керували викраденими транспортними засобами та доставляли їх у місця тимчасового зберігання, використовуючи при цьому засоби конспірації, в тому числі електронні пристрої створення радіошуму, утримували місця схову (тимчасового зберігання) транспортних засобів за дорученням ОСОБА_8 та особисто підшукували транспортні засоби необхідних марок та моделей, які ставали об`єктами незаконного заволодіння, проводили розвідувальні заходи по збору інформації щодо транспортного засобу, отримували інформацію про місце його стоянки, руху, наявності камер системи відеоспостереження, складу родини власника авто, виявляли місця непомітного підходу до автомобіля, шляхи швидкого відходу з місця вчинення кримінального правопорушення та погоджували план дій по заволодінню транспортними засобами з ОСОБА_8 .

При цьому учасники вказаної організованої злочинної групи для досягнення злочинної мети діяли згідно заздалегідь розробленого організатором такого стійкого злочинного об`єднання та відомого всім іншим його учасникам єдиного загального плану, суть якого полягала у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, кінцевим результатом яких було незаконне збагачення всіх учасників організованої групи за рахунок реалізації викрадених транспортних засобів. При цьому, кожен з них робив свій внесок у вчинення злочинів, згідно з покладеною функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно з іншими учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх учасників групи.

У період часу з 10 січня 2021 року по 30 березня 2021 року вказана організована група на виконання свого загального плану, для досягнення спільної для її учасників мети вчинила ряд злочинів, які були ними ж самими сплановані, при цьому застосовували розроблені методи конспірації та приховування слідів злочинів, які характеризуються єдністю, послідовністю та могли бути реалізовані лише заздалегідь погодженими діями кількох осіб учасників організованої злочинної групи.

Так, 10.01.2021 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які діяли у складі створеної ОСОБА_8 , організованої злочинної групи, виник корисливий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «LEXUS» моделі LX, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно з реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_10 та належить їй на праві власності.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , згідно заздалегідь розробленого злочинного плану відомого всім учасникам організованої групи, 10.01.2021 приблизно о 22.00 год. прибули до паркувального майданчику навпроти готелю «Бориспіль» в ДП МА «Бориспіль», за адресою Київська область, Бориспільський р-н, село Гора, вул. Бориспіль, 7 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки «LEXUS» моделі LX, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах електронного пристрою для сканування (перехоплення) радіосигналу - електронного ключа, який відкриває центральний замок запалювання автомобіля та його подальшого відтворення, а також інших технічних засобів, які надають змогу створити електронний ключ автомобіля та безперешкодно проникнути в його салон, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли в середину даного авто, після чого запустивши двигун автомобіля та керуючи ним, поїхали з місця події, чим спричинили потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Продовжуючи свою злочину діяльність, у період часу з 22:00 год. 02.03.2021 по 08:00 год. 03.03.2021 (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , повторно виник корисливий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки RENAULT MEGANE SCENIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно з реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, згідно заздалегідь розробленого злочинного плану відомого всім учасникам організованої групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , 03.03.2021 приблизно о 02.00 год. прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника автомобіля марки RENAULT MEGANE SCENIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, їх діяльність залишається непоміченою та поблизу нікого не має, за допомогою попередньо придбаного (виготовленого) при невстановлених досудовим слідством обставинах електронного пристрою для сканування (перехоплення) радіосигналу - електронного ключа, який відкриває центральний замок запалювання автомобіля та його подальшого відтворення, а також інших технічних засобів, які надають змогу створити електронний ключ автомобіля та безперешкодно проникнути в його салон, відкрили дверцята вказаного автомобіля та проникли в середину даного авто, після чого запустивши двигун автомобіля та керуючи ним, поїхали з місця поді, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник проти клопотання заперечував та вказав на відсутність обгрунтування ризиків які вказані в клопотанні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 в с. Калинівка Васильківського району відповідно до якого виявлено та вилучено речі, які мають значення для кримінального провадження серед яких номерні знаки НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , які належать потерпілим; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_5 як осіб яких він помітив біля автомобіля «LEXUS» моделі LX, чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 , яким в подальшому незаконно заволоділи; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 яких він помітив біля автомобіля RENAULT MEGANE SCENIC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким вони в подальшому незаконно заволоділи; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до якого ОСОБА_14 , впізнав ОСОБА_5 , ОСОБА_9 як осіб яких він помітив біля автомобіля Volkswagen Passat B 7, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким в подальшому незаконно заволоділи; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому ця особа підозрюється, обвинувачується.
Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на вірогідну причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).
На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 є особливо тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (учасники злочинної організації перевіряються на причетність до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень на території Київської та інших областей), не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено всіх місць тимчасового проживання підозрюваних, місць здійснення їх протиправної діяльності, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочинів.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати допомогу невстановлених інших учасників даної злочинної організації у переховуванні від органу досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, потерпілих, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього та інших учасників злочинної організації, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ураховуючи те, що зазначені вище злочини вчинялися ОСОБА_5 корисливих мотивів, метою яких було неправомірне отримання від потерпілих грошових коштів та грошова винагорода за вчинення злочинів стала одним з основних доходів учасників злочинної організації, слід прийти до висновку, що у випадку обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

Зухвалість вищевказаних кримінальних правопорушень свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, знаючи про чисельність вчинених ним інших злочинів, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Ураховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти злочини проти власності, волі, честі та гідності особи та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України. підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень (злочинів), за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; вік та стан підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного; підозрюваний ОСОБА_5 за місцем проживання та реєстрації не має міцних соціальних зв`язків, розлучений. підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та стабільного доходу, а тому може продовжувати свою злочинну діяльність з метою отримання матеріальних благ для свого існування.

У суду є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи викладене вище, у суду є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 тому останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на вищевказане, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, керуючись вимогами статей ст. ст. 32, 131, 132, 176 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді діє до 28 травня 2021 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 681 000 грн. 00 коп. та надати можливість йому або іншій особі внести на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва для внесення застави (отримувач: ТУДСАУ у м. Києві; код ЄРПОУ 26268059, МФО: 820172; банк Державна казначейська служба України м. Київ; р/р UA1012089 ) та надати документ, що підтверджує слідчому, прокурору, суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення вищезазначеної суми застави, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Покласти на ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчих слідчої групи СУ ГУНП в Київській області, прокурора і суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому СУ ГУНП в Київській області свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та іншими підозрюваними.

Визначити термін дії обов`язків покладених судом строком в два місяці, у разі внесення застави з дня внесення застави.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Копію цієї ухвали мені вручено 30 березня 2021 року

о__ год. __ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

підозрюваний ______________________ ОСОБА_5