Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1656/20
У Х В А Л А
31.05.2021 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000412 від 01.06.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді від 23.09.2020 року у кримінальному провадженні № 00000412 від 01.06.2020 року.

Клопотання мотивоване тим, 23.09.2020 року слідчим суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 , за клопотанням старшого слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 00000412 від 01.06.2020 року за ч.3 ст.185 КК України накладено арешт на майно.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно ні власник, ні володілець участі не приймали.

ОСОБА_4 , у вказаному кримінальному провадженні не перебуває в процесуальному статусі підозрюваного, відношення до крадіжки не має, тому адвокат вважає, що підстав в арешті майна немає, арешт накладено необгрунтовано.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав наведених у ньому.

Представник сторони обвинувачення на розгляд клопотання не з`явився, будучи належним чином своєчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання. Їх неявка розгляду клопотання не перешкоджає.

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, матеріали об`єднаного кримінального провадження №00000412 від 01.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, слідчий суддя вирішив наступне.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, якщо суб`єкт оскарження доведе, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).

01.06.2020 року розпочато кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000412 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. На даний час триває досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.09.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку 22.09.2020 року у помешканні ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , та накладено арешт на це майно з метою збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Одним з принципів кримінального провадження, за нормами ст.16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Арештом майна, за нормами ч.1 ст.170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За нормами ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Правовою підставою для накладення арешту на майно яке вилучене в ході санкціонованого обшуку 22.09.2020 в м. Мукачево Закарпатської області, слугувало те, що вказане майно об`єктивно мало ознаки речових доказів, могло зберегти на собі сліди злочину, ряд речей могли бути використані як знаряддя злочину, одержаними внаслідок вчинення злочину, тощо, що зумовлює збереження таких речових доказів, а також те, що в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз.

Надаючи оцінку доводам клопотання захисника, який діє в інтересах особи, що називає себе володільцем майна, слідчий суддя переконався, що арешт накладений обґрунтовано, оскільки арештоване майно щонайменше відповідає ознакам речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України), а знаряддя кримінального правопорушення у разі притягнення особи до кримінальної відповідальності може підлягати конфіскації.

Заявником, захисником, всупереч вимогам ч.1 ст.174 КПК України, не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту на майно. Та на цю підставу заявник і не посилався.

В цьому контексті слід враховувати, що згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000412 триває.

В даному конкретному випадку скасування арешту майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, в ухвалі від 23.09.2020 року врахував: що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Негативних наслідків арешту майна, згідно ухвали слідчого судді від 23.09.2020 року, для заявника, не встановлено.

За правовою позицією, висловленою у листі ВСС України «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05.04.2013 №223-559/0/4-13, у п.13 абз.3, зауважується, що слідчий суддя скасовує заходи забезпечення кримінального провадження лише у випадках надходження клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо суб`єкти оскарження: не були присутні під час розгляду питання про арешт майна; доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, клопотання адвоката, який діє в інтересах заявника, про скасування арешту на майно не підлягає до задоволення, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим, та в подальшому в застосуванні цього заходу минула потреба.

Обмеження права власності заявника здійснено з дотриманням ч.2 ст.19 Конституції України, за судовою процедурою передбаченою КПК України.

У зв`язку з викладеним, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000412, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 110, 28, 174, 369, 370, 376, 309, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000412 від 01.06.2020 року відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1