ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1172/21
Провадження № 1-в/210/162/21

"09" квітня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, поданого засудженим:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, яким засуджений за ст.ст.152 ч.4, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2021 року до суду надійшло вищевказане клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у нього на даний час відсутні діючі стягнення, він відбув необхідну частину призначеного вироком суду покарання, має належну поведінку, тим самим довів ступінь свого виправлення.

Будучи присутніми у судовому засіданні засуджений та його захисник, кожен окремо клопотання підтримали з мотивів, викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Представник адміністрації колонії та прокурор, кожен окремо проти клопотання заперечували, вважаючи його передчасним, а засудженого ОСОБА_3 таким, що на даний час не довів свого виправлення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.

Так, вимогами ст.67 ч.2, ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є те, що засуджений став на шлях виправлення (ст.82 ч.3 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однією з умов застосування до засудженого положень ст.82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Згідно ст.82 ч.4 п.3 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, яким засуджений за ст.ст.152 ч.4, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з 15 березня 2014 року. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 березня 2014 року по 20 червня 2017 року, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, залишено без змін.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, набрав законної сили 27 серпня 2018 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року, залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року, скасовано ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2018 року. Засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 27 серпня 2018 року, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Постановою Верховного суду від 04 квітня 2019 року, вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року, та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2018 року, змінено. Засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 березня 2014 року по 27 серпня 2018 року, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року). В іншій частині судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року, ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року, залишено без змін.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року, залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 26 листопада 2018 року по 06 вересня 2019 року, у строк покарання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року, залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На час звернення засудженого до суду, з урахуванням зарахованого терміну попереднього ув`язнення, останній відбув 2/3 призначеного судом покарання.

В ході судового засідання матеріалами та документами особової справи судом встановлено відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення.

Так, в матеріалах особової справи наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання має лише три заохочення, одне у 2019 році, два у 2020 році, має шість стягнень, котрі є погашеними у встановленому законом порядку, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 20 березня 2014 року, тобто на протязі всього часу відбування покарання не проявляв достатніх мір, спрямованих на доведення свого виправлення.

Із матеріалів, що характеризують особу засудженого ОСОБА_3 , вбачається, що останній перебуває в місцях позбавлення волі з 20 березня 2014 року, відбуває покарання за двома вироками, на теперішній час характеризується посередньо. До праці на виробництві установи залучається до цеху АТЦ №5 виробничої зони різноробочим, доходу не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не бачить суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, залучається до участі у виховних заходах, які проводяться в установі. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та до професійно-технічного навчання не залучався, так як має вищу освіту. Участі у самодіяльних організаціях не приймає. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів. На профілактичному обліку установи не перебуває, згідно вироку суду вину не визнав, у зв`язку із чим оскаржував його в апеляційному та касаційному порядку, позову не має, наявні процесуальні витрати.

18 жовтня 2018 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)» згідно ст.101 КВК України, але у зв`язку із невідповідністю оцінки виправлення (не стає на шлях виправлення), засудженому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

21 листопада 2019 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)» відповідно до ст.82 КК України, у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення (стає на шлях виправлення), було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

25 січня 2021 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» відповідно до ст.81 КК України, у зв`язку із невідповідністю оцінки ступеню виправлення (став на шлях виправлення), було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_3 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 11 січня 2021 року: «засуджений став на шлях виправлення».

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_3 за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він своєю поведінкою та ставленням до праці, не довів своє виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши поведінку та ставлення до праці засудженого ОСОБА_3 за весь період відбуття покарання, враховуючи тяжкість злочину, за котрий засуджений відбуває покарання, обставини його вчинення, те, що засуджений відбуває покарання за двома вироками, термін покарання, призначеного вироком суду, термін попереднього ув`язнення зарахований у строк покарання, невідбуту частину покарання, невизнання вини, оскарження вироку, суд приходить до висновку, що надані матеріали свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 на даний час не став на шлях виправлення та щодо нього не може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1