Справа № 143/528/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м.Погребище

Слідчий суддя Погребищенського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

Встановив:

25 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Погребищенського районного суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Скарга мотивована тим, що09 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Сектору поліцейської діяльності № 2 ВП № 4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою про вчинення працівником АТ «Вінницягаз» кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127, ч.1 ст.356 КК України.
14 травня 2021 року на її поштову адресу надійшла відповідь від ВП № 4 ВРУП ГУНП (м.Липовець Вінницької області) № 4220/229-2021 від 06 травня 2021 року, згідно якої їй стало відомо, що слідчий не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин, що є грубим порушенням уповноваженою посадовою особою вимог ч.1 ст.214 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
За змістом п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Згідно із пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у абзаці 3 пункту 3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Згідно із положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (№ 51-1901впс20) та від 13.05.2020 року у справі № 643/7208/20 (№ 51-2272впс20).
Із матеріалів скарги вбачається, що суб`єктом оскарження є слідчий СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, який знаходиться в м. Липовець, Вінницької області, по вул. Героїв Майдану, 75.

Отже, ураховуючи ту обставину, що слідчий підрозділ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області знаходиться у м.Липовець Віницької області, ОСОБА_2 при зверненні зі скаргою до слідчого судді Погребищенського районного суду Вінницької області невірно визначена територіальна юрисдикція (підсудність) розгляду цієї скарги.

Відтак, означена скарга не підлягає розгляду в Погребищенському районному суді Вінницької області.
За правилами п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Керуючись ст.ст.7, 9, 303-307, 309, 392 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення її заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє її права повторно звернутися зі скаргою до слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області в порядку, передбаченому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя