Справа № 451/1575/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/133/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2021 року м. Львів

Колегія суддів Судової пал19 березня 2021 рокуати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сабанівка, Радехівського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати певні посади строком на 1 рік.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

За вироком суду, 10 жовтня 2018 року близько 16.00 год. ОСОБА_7 , керуючи автогрейдером ДЗ-11, державний номер НОМЕР_1 , при проведенні робіт з профілювання автодороги смт. Лопатин с. Березівка, які відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, знаходячись на автодорозі між населеними пунктами смт. Лопатин та с.Бебехи, в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 2.6, 3.3 інструкції з охорони праці № 5 для машиніста автогрейдера, п. 4 Посадової інструкції машиніста автогрейдера, допустив у кабіну автогрейдера майстра дільниці ОСОБА_9 , який згідно висновку судово-медичної експертизи № 084/2018 від 12.11.2018 перебував у стані алкогольного сп`яніння, та під час руху автогрейдера з відчиненими дверима знаходився біля дверей та, продовжуючи рух автогрейдером, не врахував обстановки, що сталася, не проявив турботи про безпеки і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання робіт та допустив випадання ОСОБА_9 з кабіни водія та наїзд на останнього, внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці.

В апеляційні скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого визнати виннми у вчиненні, інкримінованого йому злочину, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням спеціальною технікою на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності на строк 1 рік. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік. Згідно ст. 76 КК України на засудженого покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що суд першої інстанції при призначенні додаткового покарання не конкретизував коло (характер) посад та вид (рід) діяльності, права обіймати які чи займатися якими засудженого позбавлено права. У зв`язку з цим, вважає, що суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Прокурором у апеляційній скарзі так і в суді апеляційної інстанції не наведено жодних підстав, передбачених ст.420 КПК України, з яких, у вказаній конкретній справі, судом апеляційної інстанції необхідно скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання відтак вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Колегією суддів встановлено, що вироком Буського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати певні посади строком на 1 рік.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, відповідно до ст. 55 КК України, застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього.

Колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що рішення суду першої інстанції про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права обіймати певні посади повинно бути конкретизованим із зазначенням характеру та кола посад або діяльності, право обіймати які чи займатися якими позбавляється обвинувачений, щоб не виникало жодних сумнівів при виконанні вироку.

Таким чином, вирок Буського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року, відповідно до ст. 418 КК України, підлягає зміні в частині призначення додаткового покарання і така зміна вироку суду жодним чином не погіршує становище обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 28.12.2020 року в частині призначеного додаткового покарання змінити та вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, із призначеним покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням спеціальною технікою на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності на строк 1 рік.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4