Справа № 559/572/20
Провадження № 1-кп/559/42/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000189 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, українець, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого : востаннє за вироком Сарненського районного суду від 02.07.2020 року за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
та угоду про визнання винуватості від 06 липня 2021 року, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та в той час коли судимість у встановленому законом порядку не була знята чи погашена, повторно, вчинив нові, умисні, корисливі злочини.

Так, 24 лютого 2020 року близько 12 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що в м. Дубно по вул. Данила Галицького, 1, Рівненської області, керуючись корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку працівників магазину та інших сторонніх осіб, викрав одну пляшку коньяку «Арарат» 40%, об`ємом 0,5 л, вартістю 278 гривень 35 копійок.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_3 спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод» майнову шкоду на загальну суму 278 гривень 35 копійок.

Продовжуючи злочинну діяльність, 12 березня 2020 року, близько 10.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі, що розташована по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю нагляду за його діями потерпілим ОСОБА_6 та іншими сторонніми особами, таємно умисно повторно викрав з серванту, належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Нокіа» моделі «6700а», вартістю 450 грн, в якому знаходилась карта пам`яті марки «Nokia Місrо СD 1ГБ», вартістю 76,33 грн., після чого, з викраденим, залишив приміщення квартири, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 526,33 грн.

Крім того, 05 березня 2020 року, близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_3 керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою викрадення майна у ОСОБА_7 , приїхав до місця її проживання, у АДРЕСА_3 , де пошкодивши навісний замок на вхідних дверях будинку, проник до його середини, звідки таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_7 телевізор марки «Хонда» моделі «НD LED 224», вартістю 2050 грн., тюнер марки « LORTON 41000» вартістю 390,93 грн. та набір для стрижки волосся марки «МАGІО, моделі «МG -598», вартістю 217,83 грн., якими розпорядився в подальшому на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2658,76 грн.

06 липня 2021 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому, яке обвинувачений повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 02.07.2020, призначити остаточне покарання до відбування у вигляді 5 років позбавлення.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 надали згоду на затвердження укладеної угоди, оскільки збитки, завдані кримінальним правоопрушенням їм відшкодовано у повному обсязі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немають. Міру покарання обвинуваченому просили призначити відповідно до укладеної угоди.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнаючи винність у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у зв`язку з наданням потерпілими згоди на затвердження такої угоди.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_9 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
З урахуванням доведеності вини у вчиненному кримінальному та її беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_9 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочину, добровільного відшкодування завданих збитків, тому суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
При цьому суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_9 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у вигляді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1570 гривень 10 копійок підягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі. Питання речових доказів вирішити вдіповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 06 липня 2021 року у об`єднаному кримінальному провадженні №40000189, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_3 затвердити.
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, остаточну міру покарання засудженному ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, у відповідності до вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 02.07.2020 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 16 березня 2020 року, з моменту затримання, у відповідності до вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 02 липня 2020 року.

До набрання вироком суду законної сили, але не пізніше ніж до 04 вересня 2021 року залишити засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід- тримання під вартою.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 у дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1570 гривень 10 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-вилучений паспорт на ім`я ОСОБА_3 - залишити у його розпорядженні;

-напис, виконаний ОСОБА_3 - знищити;

-карта Ощадбанку, телевізор марки «Хонда», моделі HD LED 224, тюнер марки "LORTON 41000 та коробку з набору для стрижки волося, марки «МАGІО, моделі «МG -598, що передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити у її розпорядженні;
-паперова коробка з коньяку «Арарат», яку було вилучено під час огляду місця події 01.03.2020 з супермаркету «Рукавичка», що у м. Дубно по вул. Д. Галицького та поміщено до спецпакету НПУ ЕХР0233874 з підписами слідчого та понятих та пляшку коньяку «Шустоф», ємкістю 0,5 л, яку було вилучено під час огляду місця події 01.03.2020 з супермаркету «Рукавичка та поміщено до спецпакету НПУ ЕХР0233875 з підписами слідчого та понятих, що знаходяться на відповідальному зберіганні у керуючого магазину «Рукавичка» ОСОБА_10 залишити у розпорядженні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
-два DVD-R диски зі збереженими на них відеофайлами з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 24 лютого 2020 року та 01 березня 2020 року- залишити при матеріалах кримінального провадження
-вилучений мобільний телефон марки «Нокіа 700s, переданий на зберігання власнику ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим,, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1