Справа № 752/9693/21
Провадження № 1-кс/752/3322/21
У Х В А Л А

16 квітня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача відділу дізнання Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000596 від 11.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва 15 квітня 2021 року надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000596 від 11.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
У клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000596 від 11.04.2021 року: а саме: Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000596 від 11.04.2021 року: а саме: автомобіль марки «Mitsubishi L300» д.н.з." НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль Mitsubishi L300" д.н.з." НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_2 .
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. ст. 170, 171, 172 КПК України.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як вбачається з клопотання майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, було вилучено 10 квітня 2021 року після зупинки транспортного засобу та звірки документів, автомобіль марки «Mitsubishi L300» д.н.з." НОМЕР_1 , що підтверджується копією Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 10 квітня 2021 року, тоді як до слідчого судді дізнавач звернувся лише 15 квітня 2021 року.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчим не доведено наявність обґрунтованих підстав і мети, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, а також не доведено необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Крім того клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, при цьому слідчим необґрунтовано причини пропуску строку звернення до слідчого судді з зазначеним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання дізнавача відділу дізнання Голосіївського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000596 від 11.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1