Справа № 163/1219/21 Провадження №11-сс/802/320/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника володільця тимчасово вилученого майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 червня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000078 від 23.03.2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із в.о. прокурора Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000078 від 23.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, та яке 12.06.2021 року було вилучено в ході проведення обшуку.
Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 червня 2021 року клопотання слідчого задоволено.
Накладено арешт на майно заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися ним, а саме:

- автомобіль марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , та на свідоцтво про його реєстрацію;

- поліс обов`язкового страхування №204108746 на автомобіль "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 ;

- виготовлений із пінопласту літальний апарат кустарного виробництва без акумуляторної батареї;

- три картки від сім-картки мобільного оператора "Київстар" з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , одну картку від сім-картки мобільного оператора "Лайфселл" з номером НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон марки "Нокіа", ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ;

- флешку з написом "USB 2.0";

- RF-детектор із двома антенами.

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчий суддя вказав, що дане майно є тимчасово вилученим, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, воно підлягає арешту.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням в частині накладення арешту на автомобіль марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та поліс обов`язкового страхування №204108746 на цей транспортний засіб, представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді в цій частині скасувати та постановити нову, - якою відмовити у накладенні арешту на це майно. Зазначає про те, що вказане ним майно не входило до переліку речей і документів на відшукування яких слідчим суддею надавався дозвіл при проведенні обшуку, проте місцевим судом дана обставина залишена поза увагою. Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що кримінальне провадження розслідується протягом тривалого періоду часу, однак жодній особі не оголошувалась підозра у порядку передбаченому КПК України, а також не представлено жодних доказів, що вказаний транспортний засіб використовувався як знаряддя вчинення злочину. Вважає, що на момент вирішення клопотання не було обґрунтовано виправданим позбавляти права володіння та користування транспортним засобом і документами на нього його законного володільця ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, представника володільця тимчасово вилученого майна, який апеляцію підтримав з підстав викладених у ній, прокурора, який скаргу вважає безпідставною та просив залишити без задоволення, а судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт фактично оскаржує судове рішення в частині задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме - транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та поліс обов`язкового страхування на цей транспортний засіб. В іншій частині судове рішення апелянтом не оскаржується, а тому апеляційному перегляду в даному провадженні відповідно до положень ст.404 КПК України не підлягає.
За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч.1 цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту, зокрема на майно (автомобіль марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та поліс обов`язкового страхування №204108746 на цей транспортний засіб) слідчим суддею дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що в даний час СВ ВП №1 (м.Лбомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 23.03.2021 року внесеного до ЄРДР під №0000078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
Підставою для реєстрації даних відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугували матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
Відповідно відомостей в ЄРДР, 20.03.2021 року близько 17:30 год. в районі п/зн №№984-987 ділянки обслуговування відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Луцького ПЗ, невстановлені особи, в обхід встановлених пунктів пропуску, за допомогою надувного човна, через річку Західний Буг, незаконно переправили через державний кордон з України в Республіку Польща особу ОСОБА_10 .
Встановлено і те, що 12 червня 2021 року в період часу з 11:25 год. по 13:00 год. на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області було проведено обшук автомобіля марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 .

У ході проведення цього обшуку було виявлено та вилучено: виготовлений із пінопласту літальний апарат кустарного виробництва без акумуляторної батареї; три картки від сім-картки мобільного оператора "Київстар" з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , одну картку від сім-картки мобільного оператора "Лайфселл" з номером НОМЕР_5 ; автомобіль марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію; поліс обов`язкового страхування №204108746 на цей автомобіль; мобільний телефон марки "Нокіа", ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ; флешку з написом "USB 2.0"; RF-детектор із двома антенами.

Постановою слідчого СВ ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 від 12.06.2021 року вищенаведене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000078.
Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказує про те, що майно на яке він просить накласти арешт, зокрема - автомобіль марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію, поліс обов`язкового страхування №204108746 на цей автомобіль, мають силу речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні під №0000078, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження та встановлення істини в даному кримінальному провадженні. Вказує, що є достатні підстави вважати, що це майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди його вчинення.
Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що, зокрема майно (автомобіль марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію, поліс обов`язкового страхування №204108746 на цей автомобіль), на яке слідчий просив накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000078, оскільки може бути пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно в оскаржуваній його частині (щодо автомобіля марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про його реєстрацію, та поліса обов`язкового страхування №204108746 на цей автомобіль), прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просить апелянт - немає.
При цьому, твердження апелянта про порушення положень кримінального процесуального закону при проведенні обшуку, на увагу суду не заслуговує, оскільки, як вбачається в матеріалів провадження, він проведений у порядку, передбаченому КПК України, про що також вірно було зазначено слідчим суддею місцевого суду у своєму рішенні із наведенням відповідних мотивів з цього приводу.
Не беруться до уваги також доводи апелянта про відсутність будь-яких доказів, що транспортний засіб використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, оскільки, з досліджених матеріалів провадження вбачається, що він цілком міг бути засобом або знаряддям вчинення злочину в даному кримінальному провадженні.
Крім того, не заслуговує на увагу суду твердження апелянта як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення про те, що майно на яке накладено арешт не входило до переліку речей і документів на відшукування яких слідчим суддею надавався дозвіл при проведенні обшуку, оскільки ухвалою слідчого судді від 03.06.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_8 та всередині якого були виявлені і вилучені речі, які на думку суду можуть бути підшукувані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину та могли зберегли на собі його сліди.

Таким чином, вищевказані твердження апелянта та усі інші його доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, не приймаються до уваги судом, так як фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведених мотивів, немає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в частині, що стосується автомобіля марки "Рейндж Ровер", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтва про його реєстрацію, та поліса обов`язкового страхування №204108746 на цей автомобіль, які були тимчасово вилучені у ОСОБА_8 .

Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд також не вбачає.
Зважаючи на вищевикладене, оскаржувана ухвала слідчого судді в оскаржуваній частині є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування в апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 червня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000078 від 23.03.2021 року, - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді