Справа № 333/7127/20
Справа №333/7127/20
Провадження №1-кп/333/451/21
ВИРОК

Іменем України
06 травня 2021 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №0002292 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, працюючого на посаді товарознавця ТОВ «АТБ-маркет», освіта середня, неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним і стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Нехтуючи Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Порядком надання дозволів на носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ №622 від 21.08.1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 року за №637/3077 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», 03 вересня 2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , проходячи по вул. Чумаченка у м.Запоріжжі, в районі зупинки громадського транспорту «Висотна», на поверхні узбіччя дороги знайшов два пістолетних магазина, споряджені бойовими припасами, а саме: патронами в кількості 16 штук. Далі ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та носіння бойових припасів, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав вищевказані бойові припаси, поклав їх у свою сумку і, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, носив їх при собі, пересуваючись по території м.Запоріжжя, доки 03.09.2020 року, приблизно о 20-40 годині, проходячи поблизу будинку №47 по вул.Чумаченка в м.Запоріжжя, був зупинений працівниками Національної гвардії України і в подальшому у період часу з 21 години 45 хвилин до 23 години 10 хвилин 03.09.2020 року працівниками поліції спільно з працівниками Національної гвардії України проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку №47 по вул.Чумаченка в м.Запоріжжя, і в ході поверхневої перевірки виявлено та вилучено у належній ОСОБА_5 сумці два пістолетних магазина споряджених 16 предметами, схожими на патрони, які згідно з висновком судово-балістичної експертизи №2-494 від 09.09.2020 року є боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї пістолетними патронами, калібру 7,62x25 мм, які призначені для стрільби з нарізної вогнепальної стрілецької зброї відповідного калібру, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_5 незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України незаконне придбання і носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Позиція обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю і суду пояснив, що дійсно ввечері після 19-ої години 03.09.2020 року, в районі знаходження магазину № 40 по вул. Чумаченка у м. Запоріжжя, біля дерева, знайшов два пістолетних магазина споряджені патронами і поклав їх у свою сумку. Потім він направився до місця мешкання і біля зупинки громадського транспорту «Вистотна» по вул.Чумаченка у м. Запоріжжя був зупинений працівниками Національної гвардії України. На їх запитання щодо наявності заборонених предметів, він повідомив їм і показав знайдені пістолетні магазини. В подальшому була викликана слідчо-оперативна група. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що обвинувачений і інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів судово-балістичної експертизи №2-494 від 09.09.2020 року і матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

4. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Під час допиту обвинувачений не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, і беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Покази обвинуваченого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання і носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні та в суді.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

6. Мотиви призначення судом покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, його стан здоров`я на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, соціальні зв`язки неодружений, на його утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб немає, офіційно працевлаштований.

У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст.75 КК України, оскільки застосування звільнення від покарання з випробуванням потребує врахування і оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також з огляду на обставини, які суттєво пом`якшують покарання (щире каяття, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства і звільнення його від покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, а також відповідає принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, враховуючи відсутність відповідних клопотань у учасників процесу, вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судово-балістичної експертизи №2-494 від 09.09.2020 року, що згідно з довідкою Запорізького НДЕКЦ МВС України 1307,60 гривень, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню №0002292 для проведення судово-балістичної експертизи №2-494 від 09.09.2020 року у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок, стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави.

Речові докази:
16 стріляних гільз, 2 магазини, які упаковано до спец пакету SUD 1105712 з первинним упакуванням, що знаходяться у камері зберігання зброї відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1