12.03.2021 Єдиний унікальний № 371/161/21
Провадження № 1-кп/371/94/21
УХВАЛА
Іменем України

12 березня 2020 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миронівка кримінальне провадження № 0000335, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Погреби Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні дітей не має, з вищою освітою, не одруженого, приватного підприємця, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2020 року, близько о 23 години 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «HUNDAI» моделі «SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , рухався по автомобільній дорозі вулиці Канівська міста Миронівки Київської області, в напрямку вулиці Красилівська міста Миронівки Київської області. В порушення п.п. д) п. 2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 1 січня 2002 року (далі - ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», при наближені до «клумби з круговим рухом, перехрестя доріг вулиці Канівська - вулиці Бузницького - вулиці Красилівська міста Миронівки Київської області, де головна дорога відповідно до вимог дорожнього знаку розділу 33, п. 7.8 «Напрямок головної дороги» та розділу 33 п. 4.10 «круговий рух» ПДР України, визначена рух по колу, усвідомлюючи вчинення суспільно небезпечного характеру свого діяння, проте легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, перед клумбою з круговим рухом повернув ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху вулиці Красилівська міста Миронівки Київської області, чим порушив вимоги п. 10.1 та п. 34.1.1 Правил дорожнього руху України.

Рухаючись по зустрічні смузі руху вулиці Красилівська міста Миронівки Київської області, в напрямку села Козин Миронівського району Київської області, водій ОСОБА_4 на автомобілі марки «HUNDAI» моделі «SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням потерпілої ОСОБА_7 , яка в цей час рухалась по головній дорозі вулиці Красилівська міста Миронівки Київської області в напрямку від села Козин Миронівського району Київської області, та перед виникненням небезпеки для її руху зупинила керований нею автомобіль.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21099» реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівого надколінника, перелому обох кісточок правої гомілки, перелому медіальної кісточки лівої гомілки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 59 від 5 листопада 2020 року, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що викликало розлад здоров`я більше 21-го дня.

Грубі порушення водієм автомобіля марки «HUNDAI» моделі «SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вимог п.п. д) п. 2.3, п. 10.1 та п. 34.1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 1 січня 2002 року, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
9 березня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_7 подано до суду спільне клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням потерпілої та обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він не оспорює своєї вини, наслідки закриття справи з даних підстав розуміє та просить задовольнити клопотання.
Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у письмовому клопотанні просила кримінальне провадження закрити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням.
Представник потерпілої ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання та просив закрити провадження у справі.
Прокурор підтримав дане клопотання та вважає за можливе закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням винного із потерпілою.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Згідно з даних обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до необережного нетяжкого злочину, потерпіла не має до нього будь-яких претензій, завдана потерпілій шкода відшкодована, потерпіла примирилася з обвинуваченим.
Враховуючи те, що у справі наявні всі обов`язкові елементи, перелічені у ст.46 КК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, беручи до уваги, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки такого закриття справи та керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно якої передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчиненнякримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити.
Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжні заходи обвинуваченому не обиралися.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 370, 372 КПК України, ст. 46 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд

У Х В А Л И В:

Клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 16 серпня 2020 року - закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області у справі ЄУ№371/778/20 провадження №1-кс/371/237/20 від 21 серпня 2020 року на майно: автомобіль марки «Hyundai», моделі «Santa FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 , який проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_2 , володільцем якого є ОСОБА_4 , який проживає за адресою: квартира під номером АДРЕСА_3 ; автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_4 , належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_4 , володільцем якого є ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: будинок під номером АДРЕСА_4 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «HUNDAI» моделі «SANTA FE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , - залишити у його власності; автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21099» реєстраційний номер НОМЕР_4 , належний ОСОБА_8 - залишити у її власності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.
Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня проголошення ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1