Справа № 755/8781/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секрета ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001681 від 21 жовтня 2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотоп Сумської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, 2008 року народження, працюючої представником з медичних питань ТОВ «Такєда Україна», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 20.10.2016 року приблизно о 06 годині 59 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась лівою смугою проїжджої частини вул. Березняківська в напрямку вулиці П. Тичини, зі швидкістю 70 км/год.

В цей час пішохід ОСОБА_14 перетинала проїжджу частину вулиці Березняківська у місці, де частково нанесено дорожню розмітку 1.14.1 «зебра» та відсутні дорожні знаки 5.35.1 та 5.35.2 ПДР України.

Під час руху ОСОБА_6 допустила порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме, керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 , відволіклась від керування транспортним засобом і, рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості у населеному пункті понад 60 км/год., проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в момент виникнення небезпеки для руху у вигляді появи пішохода ОСОБА_14 на проїжджій частині, яка наближалась до її смуги і яку вона завчасно спроможна була виявити, не вжила негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого, поблизу будинку № 16 по вул. Березняківська у м. Києві здійснила наїзд на останню.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_14 від спричинених тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку експерта, смерть ОСОБА_14 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми. Між відкритою черепно-мозковою травмою, яка виникла в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, та причиною настання смерті, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що 20.10.2016 року приблизно о 06 годині 50 хвилин вона рухалася на автомобілі «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 , лівою смугою проїжджої частини вул. Березняківська та, проїжджаючи регулюваний пішохідний перехід на дозволений зелений сигнал світлофора зі сторони вулиці Шумського в напрямку вулиці П. Тичини, зі швидкістю 50-55 км/год., помітила, як через дорогу перебігають двоє людей, вона подала їм звуковий сигнал, після якого пішоходи швидше стали рухатися, в цей же час вона почала гальмувати та об`їжджати їх, в момент об`їзду інших пішоходів на дорозі вона не бачила, так як огляд її перекривали припарковані на узбіччі автомобілі, в цей же час вона відчула удар в ліву частину свого автомобіля, після якого вона одразу зупинилася, вийшла з автомобіля та побачила, що на дорозі лежить дівчина. Зрозумівши, що вона здійснила наїзд, попросила перехожих викликати швидку медичну допомогу, яка дуже швидко приїхала та госпіталізувала потерпілу, а вона залишався на місці ДТП до приїзду працівників поліції. Крім того, обвинувачена повідомив, що вона після ДТП весь час допомагала матеріально потерпілій у лікуванні, крім того, після смерті потерпілої, на прохання її матері, виплатила 150 000 грн, у ув`язку з чим не погоджується з заявленим цивільним позовом потерпілої, оскільки вважає, що вона вже відшкодувала їй завдані збитки.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що близько 05 години 30 хвилин 20.10.2016 року вона розмовляла по телефону з донькою, остання в той час повідомила, що переходить через дорогу, після того раптово зв`язок перервався. Вона намагалася зателефонувати ще раз, проте телефон не відповідав. Того ж дня їй зателефонувала менша донька та повідомила, що старша донька ОСОБА_15 загинула. Через деякий час також зателефонували з лікарні, повідомили, що її донька загинула внаслідок ДТП. Таж потерпіла повідома, що після події з нею зв`язався адвокат жінки, яка на автомобілі здійснила наїзд на її доньку, запропонував компенсацію у розмірі 1500 000 грн, на яку вона погодилася та написала розписку про отримання. Крім того, зазначила, що написала розписку про відсутність претензій до ОСОБА_6 , проте підписувала її під тиском, оскільки в той момент перебувала в шоковому стані, внаслідок смерті доньки, у зв`язку з чим просить задовольнити її цивільний позов в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала, що в день події, а саме 20.10.2016 року близько 5 години ранку, вона знаходилася на зупинці громадського транспорту по вулиці Березняківська в м. Києві, бачила, як автомобіль «Skoda Fаbіа», номерний знак якого вона не пам`ятає рухався, рухався дорогою із невеликою швидкістю, на дозволений зелений сигнал світлофора, в той час, як перед рухом вказаного автомобіля переходили дорогу люди по старому пішохідному переходу, дорожня розмітка якого на поверхні асфальту майже не помітна, першими йшли групою декілька осіб, а позаду - йшла одна дівчина, у вухах якої були навушники, після чого вона (свідок) відволіклася на декілька секунд на телефонний дзвінок, та майже одразу почула дивний хлопок, подивишись на дорогу, вона побачила, як автомобіль наїхав на дівчину, яка останньою переходила через дорогу. Потім із автомобіля вибігла жінка (обвинувачена) та попросила викликати швидку допомогу, що вона і зробила.

Також в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Так, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 20.10.2016 року, керуючи автомобілем марки «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїжджою частиною вул. Березняківська, зі сторони вулиці Шумського в напрямку проспекту Павла Тичини місті Києві, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_14 .

Крім того, з протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.10.2016 року вбачається, що об`єктом огляду є проїжджа частина вул. Березняківська, неподалік будинку № 6 в м. Києві. Огляд проводиться зі сторони вул. Шумського в напрямку проспекту Павла Тичини. Під час проведення огляду встановлено, що проїжджа частина призначена для руху в обох напрямках, напрями руху поділені подвійною суцільною смугою горизонтальної розмітки. Біля будинку № 6 через проїжджу частину встановлений регулюваний пішохідний перехід. Для руху пішоходів встановлений світлофорний об`єкт з кнопкою. На проїжджі частині знаходиться дорожня розмітка 1.14.2, яка місцями стерта. Крім того, встановлені дорожні знаки 5.35.1 та 5.35.2 нерегулюваного пішохідного переходу. Перед та за дорожньою розміткою пішохідного переходу нанесена на дорожнє покриття «стоп-лінія» 1.12. Далі під час проведення огляду встановлено, що на відстані 30 метрів від розмітки регулюваного пішохідного переходу, напроти будинку №16, у правій смузі руху - залишки дорожньої розмітки у вигляді «зебри». При цьому, перша смуга дорожньої розмітки має ширину 4.1 см., ширина країв близько 45-47 см. Друга смуга складається із двох, які накладаються одна на одну. Край першої смуги - 40-45 см, другої - 30 см. Третя смуга шириною близько 30 см. Четверта - складається із двох смуг, які накладені одна на одну, одна з них на краях близько 30 см, друга - близько 40 см. П`ята смуга руху - шириною близько 40-36 см. На місці ДТП права смуга руху шириною 3.4 метра, ліва 3.3 метра. Ліва смуга руху зустрічного напрямку - 3.3 метра, права - 4.2 метра. Смуги для руху визначає дорожня розмітка 1.5. Праворуч від проїжджої частини знаходиться зупинка громадського транспорту та автостоянка. У зустрічному напрямку знаходиться зелена зона та будинок №16. Вздовж проїжджої частини встановлені електроопори з освітленням.

Також, з протоколу огляду транспортного засобу від 08.11.2016 року вбачається, що об`єктом огляду є автомобіль «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20. Під час проведення огляду виявлено пошкодження, а саме:

-деформація нижньої частини лівої сторони переднього бамперу у вигляді розлому пластику;

-деформація лівого переднього крила у вигляді вм`ятин над лівим переднім колесом;

-розбите лобове скло у нижній лівій частині;

-розбита у верхній частині пластику декоративна накладка лівої передньої стійки;

-розбитий корпус лівого дзеркала заднього виду.

З протоколу перегляду цифрового носія інформації від 02.11.2016 року вбачається, на диску наявний відеофайл ", розміром 2.12 ГБ; Запустивши для перегляду відеофайл під назвою " на екрані з`являється відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, як відомо з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_17 , який знаходиться на місці дорожньо-транспортної пригоди біля потерпілої, як відомо з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_14 , яка лежить на проїжджій частині вул. Березняківської, що у м. Києві. Поряд знаходиться автомобіль «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 . Проїзна частина освітлюється природнім освітленням та міським електроосвітленням. На правому верхньому куті відеозапису наявний напис 2016/10/20-07:04:58, що є датою та часом. На нижньому лівому куті наявний напис DSJX00490_000490. На місці дорожньо-транспортної пригоди зупиняється бригада швидкої медичної допомоги та лікарі розпочинають надавати потерпілій медичну допомогу. Через деякий час потерпілу заносять до автомобіля бригади швидкої медичної допомоги. В подальшому на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхала інша бригада швидкої медичної допомоги куди перемістили потерпілу та згодом госпіталізували до медичного закладу. В подальшому працівник патрульної поліції повідомляє родичів потерпілої про дорожньо-транспортну пригоду. Тривалість вказаного відеозапису складає 30 хвилин.

Відповідно до висновку експерта № 44/2346/2 від 05.12.2016 року 06.12.2016 року, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_14 , 1995 р.н., свідчать про те, при проведенні судово-медичної експертизи трупа та вивчення даних медичної документації, у ОСОБА_14 було виявлено наступне: крововилив в шкіру та м`які тканини правої верхньої кінцівки, крововилив в заочеревинну клітковину праворуч; забійна рана, садна, крововилив в шкіру та м`які тканини голови, лінійний перелом лобної, решітчастої та лівої скроневої кісток, субдуральна гематома над лівою півкулею мозку, об`ємом близько 5 0куб.см., субарахноїдальний крововилив, який покриває півкулі мозку та мозочку, вогнища забою тканини мозку в ділянці лівої лобної та скроневої часток, мозолистого тіла та стовбура мозку, кров в бічних шлуночках мозку; садна, крововиливи в шкіру та м`які тканини - в ділянці нижніх кінцівок.

Характер та морфологія усіх виявлених ушкоджень свідчить про те, що всі вони виникли від дії тупого предмета (-ів). Приймаючи до уваги їх зовнішній вигляд та локалізацію, з урахуванням того, що трапилось (викладеного в постанові слідчого), не виключено можливим виникнення всього вищевказаного комплексу ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - зіткнення рухомого автотранспортного засобу з пішоходом, яка під час зіткнення з транспортним засобом знаходилась у вертикальному, чи близькому до нього положенні тіла та була повернена правою бічною поверхнею тіла до транспортного засобу і первинний контакт з останнім стався переважно по правій бічній поверхні тіла; і не виключається можливим виникнення того, що трапилось, в строк, вказаний в постанові слідчого.

Приймаючи до уваги весь виявлений комплекс ушкоджень, що виник в результаті дорожньо-транспортної пригод в різні її фази, і те, що не виявлено ушкоджень, які б не вписувались у механізм дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням того факту, що смерть ОСОБА_14 настала внаслідок черепно-мозкової травми, слід вважати, що виявлені ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що була ведучою в настанні смерті - мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми. Між відкритою черепно-мозковою травмою, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та причиною настання смерті - вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Згідно даних медичної документації: при проведенні токсикологічного дослідження, в крові ОСОБА_14 на час надходження її до стаціонару КМКЛШМД етилового спирту не виявлено

Згідно з висновком експерта № 1806/17-52/18507/17-49 від 22.03.2018 року, з технічної точки зору, ділянка проїзної частини, на якій був скоєний наїзд автомобіля «Шкода Фабіа», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , на пішохода ОСОБА_14 , відповідно до чинних норм та вимог ПДР не може кваліфікуватись, як нерегульований пішохідний перехід. В той же час, залишки дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України, в місці скоєної ДТП, могли дезорієнтувати пішоходів при виборі місця перетину проїзної частини, що потребує слідчої оцінки. В даній дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «Skoda Fаbіа» ОСОБА_6 з технічної точки зору повинна була керуватись вимогами п. п. 12.2., 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda Fаbіа» ОСОБА_6 , при швидкості руху 60...70 км/год, за умови, що вона мала можливість виявити рух пішохода в напрямку смуги руху керованого нею автомобіля на відстані не менше 68м, мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_14 шляхом застосування екстреного гальмування з зупинкою керованого нею транспортного засобу до лінії руху пішохода.

Згідно з висновком експерта № 307-МК від 12.12.2016 року, - 30.12.2016 року, при дослідженні одягу та взуття ОСОБА_14 було виявлено:

- на куртці шість пошкоджень на передній поверхні, на зовнішніх поверхнях обох рукавів та вздовж обох бокових швів;

-на брюках - два пошкодження як на передній, так і задній половинках зліва.

-на кросівках - два пошкодження на правому кросівку та сліди ковзання об дорожнє покриття на підошвах: по краю носка правого кросівка та по зовнішньому краю п`ятки лівого кросівка.

Всі зазначені пошкодження на одязі та сліди ковзання на взутті могли утворитися в результаті ДТП. В момент первинного контакту з автомобілем потерпіла знаходилася у вертикальному положенні в динамічному стані та рухалася відносно напрямку руху транспортного засобу з ліва на право. В момент контакту з автомобілем потерпіла була звернута до нього правою боковою поверхнею тіла.

Згідно з висновком експерта № 798ат від 11.11.2016 року, - 30.12.2016 року, при дослідження автомобіля «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового управління та ходової частини не виявлено, вони знаходяться у працездатному стані.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У той же час, прокурор під час судового розгляду не змінив обвинувачення.

Також сторонами не заявлялись клопотання про призначення повторних або ж додаткових експертиз.

У той же час суд критично ставиться до доводів захисту про те, що показання свідка під час судового розгляду, а також під час проведення слідчого експерименту мають істотні розбіжності, що вплинуло на висновки експерта, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, висновок експерта є недопустимим доказом.

Так, допитана в судовому засіданні, свідок показала, що під час слідчого експерименту, проведеного за її участю, повідомила всі обставини, які стали їй відомі на місці події, однак, враховуючи те, що ДТП, свідком якої вона стала, відбулась у 2016 році і пройшло багато часу, можливо, деякі події під час допиту її в судовому засіданні вона може не пам`ятати.

Що стосується доводів захисника про істотні порушення, допущенні під час проведення слідчого експерименту за участі свідка, що свідчить про недопустимість вказаного протоколу та висновку експерта, проведеного на підставі слідчого експерименту, то вони є необґрунтованими, оскільки порушення, на які вказав захисник, є надуманими та не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Отже, оцінивши докази в сукупності, суд не знаходить підстав визнавати досліджені в судовому засіданні докази недопустимими.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, зважаючи на те, що сторони вільні у використанні своїх прав, допитавши обвинувачену, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка незаміжня, яка має на утриманні малолітню дитину, 2008 року народження, працюючої представником з медичних питань ТОВ «Такєда Україна», на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима. Також суд враховує її вік та стан здоров`я.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити її покарання у виді позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами.

Що стосується клопотання обвинуваченої про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», то суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно статті 3 Закону, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження злочин було вчинено 26 жовтня 2016 року, отже до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», злочин належить до злочинів, вчинених з необережності, ОСОБА_6 є матір`ю неповнолітньої дитини, 2008 року народження, дані, про позбавлення батьківських прав щодо неї відсутні, обмеження щодо застосування акту амністії, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в України», відсутні.

Отже, клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 звільненню від відбування покарання.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Також підлягає вирішенню цивільний позов.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що в частині відшкодування матеріальної шкоди позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підтверджені належним чином.

Що стосується моральної шкоди, яку потерпіла ОСОБА_9 просить стягнути з обвинуваченого, то суд керується роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, згідно якої, при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з тяжкості душевних страждань потерпілих, яких вони зазнали, їх тривалості, можливості відновлення і змін у їх життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд враховує вимоги розумності та справедливості, необхідності дотримання норм чинного законодавства щодо їх меж. Тому в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням їх співмірності та завданих моральних страждань.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Речові докази у справі, а саме: автомобіль марки «Skoda Fаbіа», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_18 , повернути власнику.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з засудженої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 92500 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з засудженої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1 320 гривень 60 коп. за проведення експертизи № 798ат від 11.11.2016 року, в розмірі 1 716 гривень 00 коп. за проведення експертизи № 12-1/2472 від 31.01.2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: