Справа № 274/14/21
Провадження №1-кп/0274/1/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2019 року за №0001424 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України
в с т а н о в и в :
04.01.2021 року до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов зазначений обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, який, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, був переданий для розгляду судді ОСОБА_1 .

В підготовчому судовому засіданні учасниками судового розгляду було обговорено питання про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурор висловила думку про відповідність обвинувального акту вимогам вказаної статті та просила призначити його до судового розгляду.

Інших думок від учасників судового розгляду не надійшло.

Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши обвинувальний акт суд приходить до наступного.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити певні відомості, які перераховані в п.п.1-9 вказаної статті, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 91 КПК України до фактичних обставин, які прокурор вважає доведеними, та які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження відноситься подія кримінального правопорушення, в тому числі і його місце вчинення. Зазначене місце повинно бути чітко визначеним, оскільки обвинувачений повинен чітко розуміти, в чому його обвинувачують та мати можливість захищатися від такого обвинувачення.

Крім того слід зазначити, що від місця вчинення кримінального правопорушення безпосередньо залежить і визначення територіальної підсудності кримінального провадження, а відтак і законність рішення суду через можливе порушення правил підсудності.

Відповідно до ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в заволодінні чужим майном шляхом обману вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Шахрайство - це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб. Відтак, як притаманно усім злочинам з матеріальним складом, він вважається закінченим, якщо винний заволодіває предметом злочину і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного предмета у володіння винного, який дозволяє йому реально здійснити хоча б первісне розпорядження.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час перебування в державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8» (адреса в обвинувальному акті відсутня), звідки він, за версією обвинувачення, вчинив дії, направлені на заволодіння майном потерпілої. При цьому будь-яких даних, які вказували б на місце передачі предмету скоєння злочину, тобто заволодіння ним ОСОБА_5 або його спільником, обвинувальний акт не містить, хоча саме це місце і буде місцем вчинення злочину.

Факт передачі предмету злочину на території м. Бердичева свідку, який не був обізнаний про злочинні наміри зловмисників, не є стадією кримінального правопорушення і не може визначати місце його вчинення.

Таким чином обвинувальний акт взагалі не містить даних, які свідчили б про вчинення даного кримінального правопорушення на території, яка перебуває під юрисдикцією Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

За таких обставин, без встановлення конкретного місця вчинення злочину суд позбавлений можливості призначити обвинувальний акт до судового розгляду, а відтак обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам ст.291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.314КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2019 за №0001424 повернути до Бердичівської окружної прокуратури для усунення виявлених недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1