ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000832 від 09 жовтня 2020 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,
уродженця с. Станівці, Глибоцького району, Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше судимого:
- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27 квітня 2010 року за ч. 1 ст. 155 КК України до 5 років позбавленні волі;
- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 березня 2018 року за ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК

КП №11-кп/822/206/21 р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.ст. 185, 187 КК України Доповідач: ОСОБА_1

України і призначено йому покарання у виді позбавленні волі строком на 2 роки 3 місяці;
- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 листопада 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;
- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 грудня 2020 року за ст. 395 КК України та призначено покарання у вигляді 6 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 березня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років позбавленні волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 грудня 2020 року у виді 6 (шести) місяців арешту, більш суворим за даним вироком остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 15 жовтня 2020 року, тобто з часу його фактичного затримання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1634,50 грн.
Вирішено долю речових доказів.
Відповідно до оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_6 09 серпня 2020 року близько 13 год 00 хв., переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкриття вхідних дверей, незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки умисно, повторно, таємно викрав телевізор марки «SHARP», модель «LC32S7E», чорного кольору, розмір діагоналі 32 дюйми, бувший у використанні, у справному стані без пошкоджень, ринкова вартість якого згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України № 630-Р від 26 жовтня 2020 року могла становити 2400,00 гривень.
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2400,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням в житло.
Крім того, 06 жовтня 2020 року о 15 год. 16 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на літньому майданчику продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_4 , в ході раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, усвідомлюючи кримінально-каране значення своїх дій та бажаючи настання наслідків, підійшов до ОСОБА_10 та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, раптово наніс ОСОБА_10 декілька ударів руками та ногами в область голови і тулуба, внаслідок чого останній втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» відділу експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб № 945 екс від 12 жовтня 2020 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці в правій орбітальній ділянці та садна в надбрівній ділянці справа, в тьмяно-потиличній ділянці зліва. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після цього, ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичну силу, протиправно заволодів матерчатою сумкою чорного кольору потерпілого ОСОБА_10 , в якій знаходилися: мобільний телефон марки «Huawei Honor 9 Lite», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung A 70», голубого кольору, гаманець коричневого кольору із вмістом банківської картки «Укргазбанк», що не становлять для потерпілого матеріальної цінності, а також особисті документи ОСОБА_10 , а саме: паспорт громадянина України (ІД картка); довідка про реєстрацію місця проживання особи № 23/3946 від 28.07.2020 року; картка платника податків; ксерокопія Додатку до диплому кваліфікованого робітника № НОМЕР_3 ; ксерокопія військового квитка серії НОМЕР_4 ; ксерокопія старого військового квитка серії НОМЕР_5 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 ; 3 (три) фотокартки.
Згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України № 627-Р від 22 жовтня 2020 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Huawei» модель «Honor 9 Lite LLD-L31», кольору «Sapphire Blue», з об`ємом пам`яті 32 Gb, бувшого у використанні, без пошкоджень, у справному стані могла становити 2200,00 гривень. Крім того, згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України № 628-Р від 23 жовтня 2020 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» модель «А 70», блакитного кольору, з об`ємом пам`яті 128 Gb, бувшого у використанні, без пошкоджень, у справному стані могла становити 5436,67 гривень.
Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 7636,67 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.
На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду першої інстанцій змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження наявності умислу у ОСОБА_6 на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 .

Вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_6 розпочав бійку з потерпілим ОСОБА_10 не з метою заволодіння майном останнього, а через конфлікт, який виник між ними через звинувачення ОСОБА_6 у крадіжці грошей тещі потерпілого.

На думку захисника, покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не спростовують доводи обвинуваченого стосовно відсутності умислу на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень з метою заволодіння його майном.

Наголошує на тому, що протокол огляду ДВД-диску не є належним доказом винуватості ОСОБА_6 , у вчиненні розбійного нападу, оскільки з вказаного відеозапису не видно обличь осіб зображених на ньому.

Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що обвинувачений підняв сумочку, зірвану з потерпілого, поклав її на стіл та продовжував наносити удари. Тільки після того, як опір потерпілого добуло подолано, обвинувачений забрав зі столу зірвану з потерпілого сумочку.

Зауважує, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження відносять до легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя та здоров`я, а тому не утворюють об`єктивну сторону розбою.

Зазначає, що покарання, призначене судом першої інстанції, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, які відповідають ст. 69 КК України.

Наведене дає підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 187 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України та ухвалення більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що вирок суду першої інстанції, в частині визнання ОСОБА_6 винним за ч. 3 ст. 185 КК України, є законним та обґрунтованим і жодною зі сторін в апеляційному порядку не оскаржується.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд також погоджується.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у вироку, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 жовтня 2020 року, згідно з яким до Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області звернувся ОСОБА_10 із заявою про вчинення кримінального злочину. Відповідно встановлено, що 06 жовтня 2020 року близько 15 год. 16 хв., перебуваючи біля магазину «Продукти Кемпінг», що по вул. Січових Стрільців, 26-А в м. Чернівці, невстановлена особа застосувавши фізичну силу, а саме завдавши декілька ударів руками та ногами відкрито заволоділа сумкою чорного кольору із вмістом мобільного телефону марки «Huawei Honor 9 Lite» сірого кольору вартістю 4000 грн., мобільного телефону марки «Samsung A 70» голубого кольору вартістю 8000 грн., гаманця коричневого кольору та особистих документів (т. 1 а.п. 6);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 жовтня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив, що 06 жовтня 2020 року близько 15 год. 16 хв., перебуваючи біля магазину «Продукти Кемпінг», що по вул. Січових Стрільців, 26-А в м. Чернівці, невстановлена особа, застосувавши фізичну силу, а саме завдавши декілька ударів руками та ногами, відкрито заволоділа сумкою чорного кольору із вмістом мобільного телефону марки «Huawei Honor 9 Lite» сірого кольору вартістю 4000 грн., мобільного телефону марки «Samsung A 70» голубого кольору вартістю 8000 грн., гаманець коричневого кольору та особисті документи (т. 1 а.п 13);

- висновком експерта №945 екс від 12 жовтня 2020 року, згідно до якого при проведенні експертизи виявлено у громадянина ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: синці в правій орбітальній ділянці, садна: в надбрівній ділянці справа, в тім`яно-потиличній ділянці зліва. Дані тілесні ушкодження виникли одне вслід за одним в короткий проміжок часу в результаті не менш як трикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо в наслідок нанесення ударів руками та ногами, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному у постанові, і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Всі вищевказані тілесні ушкодження знаходяться в межах досяжності руки під експертного, хоча нанесення їх власноруч малоймовірне. Враховуючи кількість, характер та локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень є малоймовірним їх виникнення внаслідок одноразового падіння з положення стоячи. При проведенні дійсної судово-медичної експертизи не отримано достатньо доказових даних, по яким можна категорично стверджувати, в якому положенні знаходився підекспертний в момент спричинення йому тілесних ушкоджень (т. 1 а.п. 22-23);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 жовтня 2020 року, з якого вбачається, що в ході проведення слідчої дії потерпілий ОСОБА_10 розповів та показав про ті обставини, що мали місце 06 жовтня 2020 року (т. 1 а.п. 30-34);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 жовтня 2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 у присутності понятих за зовнішніми рисами обличчя, впізнав особу чоловічої статі по фотознімкам під №3, на якому зображений ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 37-41);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 у присутності понятих за зовнішніми рисами обличчя впізнала особу чоловічої статі по фотознімкам під №4, на якому зображений ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 83-87);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 жовтня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 у присутності понятих за рисами обличчя впізнав особу чоловічої статі по фотознімкам під №3, на якому зображений ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 94-97);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 жовтня 2020 року з участю свідка ОСОБА_11 , в ході проведення якого він розповів, що 06 жовтня 2020 року близько 15 год. 00 хв. по дорозі додому йшов поряд з літнім майданчиком магазину «Продукти Кемпінг» по вул. Січових Стрільців, 26-А в м. Чернівці, коли в той час там перебував його знайомий ОСОБА_10 . Потім він став свідком того, як невідомий наносив удари потерпілому руками і ногами в область голови, а згодом відкрито викрав його сумку (т. 1 а.п. 100-109);

- протоколом огляду предмету, а саме ДВД-диску з камер відеоспостереження з магазину «Кемпінг» по вул. Січових Стрільців, 26-А в м. Чернівці та дослідженим апеляційним судом відеозаписом, з якого вбачається що за столом на літньому майданчику сидять біля 5-ти осіб чоловічої статі, на одній лавиці 3 особи та на іншій 2 особи. З лавиці де знаходились 3 особи, по середині сидить особа чоловічої статі, одягнута у футболку синього кольору, яка о 14:16:55 встає та ударом лівої руки б`є особу чоловічої статі, що сиділа з правого боку від нього, одягнута у сорочку з коротким рукавом сірого кольору, після чого наносить ще декілька ударів тій особі різними руками. О 14:17:00 особа падає з лавки спиною до землі та лежить на землі на животі, головою в правий бік діапазону камери, а ногами до приміщення коричневого кольору. В подальшому, о 14:17:13 особа №1 зірвала із особи №2 сумку чорного кольору після чого продовжила наносити удари ногами в область голови особі №2. Коли особа №2 підвелась, то особа №1 далі продовжила наносити удари руками особі №2. В подальшому, о 14:17:44 особа №1 знову ж таки повалила до землі особу №2 та о 14:17:48 чотири рази б`є вказану особу правою ногою в область голови. О 14:18:08 особа №1 бере з іншого столу сумку чорного кольору, яку перед тим зірвав з особи №2, о 14:18:25 завдає ще одного удару ногою та йде в напрямку приміщення коричневого кольору (т. 1 а.п. 110-114).

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що на відеозаписі відображаються саме ті події (конфлікт з потерпілим), які мали місце 06 жовтня 2020 року між ним та ОСОБА_10 при цьому він ( ОСОБА_6 ) був одягнутий у футболку синього кольору та джинси.

- висновком товарознавчої експертизи № 627-Р від 22 жовтня 2020 року , відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Huawei Honor 9 Lite» з об`ємом пам`яті 32 GB бувшого у використанні без пошкоджень, у справному стані станом на 6 жовтня 2020 року могла становити 2200 грн. (т. 1 а.п.49-53);

- висновком товарознавчої експертизи № 628-Р від 23 жовтня 2020 року , відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung A 70» голубого кольору з об`ємом пам`яті 128GB бувшого у використанні без пошкоджень, у справному стані станом на 6 жовтня 2020 року могла становити 5436 грн.67 коп. (т. 1 а.п. 59-62).

Колегія суддів погоджується з оцінкою, наданою вказаним доказам судом першої інстанції, щодо їх відповідності критеріям належності та допустимості, визначених ст.ст. 85-88 КПК України, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та не містять даних про істотні порушення кримінального процесуального закону при встановлені обставин кримінального правопорушення.

За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам та навів достатнє обґрунтування для їх прийняття. Висновки суду підтверджуються матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим підстав визнати їх неправильними як і доказів недопустимими не встановлено.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , оскільки вони є логічними, послідовними, повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам кримінального провадження. Підстав сумніватися в достовірності показань свідків у апеляційного суду немає.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Судом першої інстанції визнано допустимим доказом відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Кемпінг», з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки під час перегляду вказаного відеозапису в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, колегією суддів було встановлено, що вказаний відеозапис повністю відтворює події, які відбулися 06 жовтня 2020 року та ідентифікує осіб обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_10 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить спроможними доводи захисника про те, що вказаний відеозапис є недопустими доказом у даному кримінальному провадженні.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо наявності підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 187 на ст. 186 КК України, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого відповідають наведеному у вироку формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, а також форми вини і мотивів вчинення інкримінованого, згідно вироку, кримінального правопорушення.

Висновки суду першої інстанції ґрунтується на доказах, які детально викладені в оскаржуваному вироку та підтверджують встановлені судом обставини за ч. 2 ст. 187 КК України.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що обвинувачений скоїв напад на потерпілого, в результаті чого потерпілий знепритомнів, що дало можливість обвинуваченому заволодіти майном належним потерпілому та безперешкодно залишити місце вчинення злочину. Підстав у потерпілого обмовляти обвинуваченого не було.

Наявність умислу обвинуваченого на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном поєднаний з насильством виразилося у завданні тілесних ушкоджень потерпілому, про що вказав сам обвинувачений ОСОБА_6 .

Твердження сторони захисту стосовно того, що дії ОСОБА_6 необхідно було кваліфікувати за ст. 186 КК України, оскільки обвинувачений не скоював розбійний напад, а скоїв грабіж, колегія суддів вважає безпідставним та розцінюється як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне більш тяжче кримінальне правопорушення.

Колегія суддів переконана, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, кваліфікувавши дії засудженого як розбій, з огляду на встановлені фактичні обставини провадження.

Проаналізувавши зібрані у даному кримінальному провадженні докази, суд вірно враховував, що відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, що розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Розбій вважається завершеним з моменту скоєння самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Наявність додаткового безпосереднього об`єкта дає підстави для розмежування складів злочину, як у цьому випадку розбою та грабежу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, мета якого намір одразу подолати опір потерпілого й попередити його протидію нападу.

Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою.

При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винної особи, що й було враховано судом першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

Достеменно встановлено також факт застосування до потерпілого насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, оскільки відповідно до висновку експерта № 945 екс від 12 жовтня 2020 року, у ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці в правій орбітальній ділянці, садна: в надбрівній ділянці справа, в тім`яно-потиличній ділянці зліва. Дані тілесні ушкодження виникли одне вслід за одним в короткий проміжок часу в результаті не менш як трикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо в наслідок нанесення ударів руками та ногами, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному у постанові, і відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Характер завданих пошкоджень та локалізація завданих ударів, які наносились по голові, що є життєво важливим органом, а також і те, що, потерпілий втрачав свідомість, свідчить про їх небезпечність для життя та здоров`я потерпілого в момент їх заподіяння.

З п. 9 постанови пленуму Верховного суду України № 10 від 06 листопада 2009 року вбачається, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння

потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило

короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності,

середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші

насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були

небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них

слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати

свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию,

скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних

знарядь тощо.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо наявності підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 187 на ст. 186 КК України, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого відповідають наведеному у вироку формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, а також форми вини і мотивів вчинення інкримінованого, згідно вироку, кримінального правопорушення.

В постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 14 листопада 2013 року у справі № 5-35кс13 вказано, що у більшості випадків під час розбою особа діє раптово і несподівано. Насильство, як правило є інтенсивним. Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки.

Апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 повною мірою відповідають вищенаведеним ознакам, характерних для розбою, що також підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом наявному на ДВД-диску, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України.

Підстави початку виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, колегія суддів не бере до уваги, оскільки наслідки вказаного конфлікту призвели до розбійного нападу обвинуваченого ОСОБА_6 на потерпілого ОСОБА_10 та не спростовують факту вчинення насильницьких дій, які були небезпечними для життя та здоров`я останнього, поєднаних із заволодіння майном потерпілого.

Отже, судом першої інстанції по даному епізоду обвинуваченому вірно кваліфіковано дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

При цьому суд вірно взяв до уваги те, що ОСОБА_6 , раніше був судимий за розбійний напад, за що реально відбував покарання у вигляді позбавлення волі і на час вчинення даного злочину його попередня судимість за розбій не була погашена (т. 1 а.п. 182-183).

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 50 КК України, передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами покарання» зазначено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Слід зазначити, що розбій належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів. Він посягає на два об`єкти: право власності й особу (її здоров`я і життя).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 , покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких, та його корисливе спрямування, пов`язане із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого, являючи підвищену небезпеку, особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання судом першої інстанції визнано щире каяття у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та фактичне часткове визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в умовах ізоляції від суспільства, вважає його справедливим та таким, що відповідає санкції цієї статті, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, та не указують на наявність таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Будь-яких інших порушень норм матеріального та процесуального права, які можуть стати підставою для зміни чи скасування оскаржуваного вироку апеляційний суд також не вбачає.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000832 від 09 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1
Судді
[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом." Головуючий, суддя _______________ ОСОБА_1 (посада) (підпис) (ПІБ)

04.06.2021 року
(дата засвідчення) копії)