У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинувачених - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква заяву захисника ОСОБА_11 про відвід суддів у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000643 від 10 серпня 2020 року, відносно

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.146, ст.340 КК України, та

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, п.3, п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146, ч.1 ст.255, ст.340, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000643, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ст. 340 КК України, та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ст. 340, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 4, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

30 березня 2021 року під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_11 посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України зробив усну заяву про відвід колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що 15.02.2021 року у зв`язку з суттєвим погіршенням стану здоров`я ОСОБА_15 , він був доставлений з слідчого ізолятора до Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги, де був госпіталізований та поміщений на стаціонарне лікування у відділення судинної хірургії. 16.02.2021 року ОСОБА_15 встановлено діагноз «посттрамбофлибітний синдром нижніх кінцівок, набрякова виразкова форма. Гострий тромбоз глибоких вен лівої нижньої кінцівки ХВН ІІІ ст.» Про госпіталізацію ОСОБА_15 16.02.2021 року ним було повідомлено Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання клопотання про відкладення судового засідання на 18.02.2021 року у зв`язку з хворобою ОСОБА_15 .. Однак, не зважаючи на це, конвойною службою ОСОБА_15 був силою забраний з лікарні, прямо з під крапельниці з катетерами в руках і доставлений в судове засідання до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області де йому в черговий раз обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що для таких жорстких дій не було підстав, адже строк тримання під вартою встановлений попередньою ухвалою станом на 18.02.2021 року складав до 17.03.2021 року. Зазначив, що на наступний день після судового засідання, вже 19.02.2021 року ОСОБА_15 , який не пройшов повний курс лікування, виписано з лікарні для подальшого лікування в у мовах СІЗО. Вважає, що це стало можливим внаслідок тиску зі сторони голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 , синхронних дій суду і сторони обвинувачення, що суперечить положенням КПК України, тому просив суд відвести суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду справи № 359/10346/20.

Прокурор ОСОБА_5 , заперечувала проти заявленого відводу, як необґрунтованого. Зазначила, що захисникам, і особисто ОСОБА_11 , достеменно було відомо про дату підготовчого судового засіданні 18.02.2021 року, оскільки вона погоджувалась судом з усіма учасниками процесу. Вказала, що хвороба ОСОБА_15 дозволяла йому брати участь у судовому засіданні 18.02.2021 року, що підтверджується і тим, що вже 19.02.2021 року він з лікарні виписаний.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 заперечували проти заявленого відводу, як необґрунтованого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_12 підтримав заявлений відвід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_13 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_10 підтримав заявлений відвід.

Обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтримали заявлений відвід.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Колегія суддів звертає увагу, що про проведення підготовчого судового засідання 18.02.2021 року о 15:00 год. всі учасники кримінального провадження, в тому числі захисник ОСОБА_11 , були повідомлені в підготовчому судовому засіданні 16.01.2021 року, заперечень щодо запропонованої судом дати та часу не мали.

Станом на 16.01.2021 року сторона захисту не повідомляла суд про те, що стан здоров`я ОСОБА_15 не дозволяє йому брати участь у підготовчому судовому засіданні 18.02.2021 року, тому призначення та проведення підготовчого судового засідання Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 18.02.2021 року о 15:00 год. узгоджується з положеннями КПК України. При цьому, вирішення судом 18.02.2021 року питання про обрання обвинуваченим запобіжних заходів є процесуальним рішенням суду, яке може бути оскаржено сторонами кримінального провадження в апеляційному порядку, як це передбачено КПК України. Тому, незгода захисника ОСОБА_11 з процесуальним рішенням суду, а саме обранням обвинуваченому ОСОБА_15 18.02.2021 року запобіжного заходу, не є підставою для відводу в розумінні п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Щодо конвоювання обвинуваченого ОСОБА_15 в судове засідання 18.02.2021 року, колегія суддів вказує на таке.

Спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26.05.2015 № 613/785/5/30/29/67/68 затверджено Інструкцію з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів (далі Інструкція).

Відповідно до п.1 Інструкції конвоювання обвинувачених (підсудних), засуджених із установ попереднього ув`язнення до судів та охорона їх під час судових засідань, а також конвоювання їх у зворотному напрямку здійснюються військовими частинами та підрозділами Національної гвардії України (далі - військові частини) та органами внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України (далі - органи внутрішніх справ) за місцем їх дислокації.

Завдання з конвоювання обвинувачених (підсудних), засуджених до судів військові частини, органи внутрішніх справ виконують на підставі письмових заявок судів і начальників установ попереднього ув`язнення (установ виконання покарань). При цьому кількість конвойованих не повинна перевищувати кількість місць у камерах судів з урахуванням дотримання режиму тримання (п.18 Інструкції).

За змістом п.20 Інструкції у разі якщо суд і установа попереднього ув`язнення (установа виконання покарань), що обслуговуються військовою частиною, знаходяться в різних населених пунктах, між якими рух варт за плановими маршрутами не встановлено, заявка суду надсилається начальникові установи попереднього ув`язнення (виконання покарань), а також командирові військової частини. При цьому потрібно враховувати час, необхідний для доставляння обвинувачених (підсудних), засуджених у судове засідання. Заявка командирові військової частини є підставою для виділення варти, а начальникові установи попереднього ув`язнення (виконання покарань) - підставою для видачі обвинуваченого (підсудного), засудженого варті.

Отже, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області з дотриманням наведених вимог Інструкції завчасно дав завдання з конвоювання обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в підготовче судове засідання 18.02.2021 року о 15 год. 00 хв. шляхом видачі відповідних письмових заявок.

Колегія суддів звертає увагу, що положення Інструкції, як і приписи КПК України не наділяють суд обов`язком перевіряти між судовими засіданнями стан здоров`я обвинувачених, які знаходять в установах попереднього ув`язнення, як і не наділяють повноваженнями будь-яким позапроцесуальним способом впливати на процес конвоювання.

Так, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від установи попереднього ув`язнення чи органів внутрішніх справ не надходили повідомлення про неможливість конвоювання обвинуваченого ОСОБА_15 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в підготовче судове засідання 18.02.2021 року на 15 год. 00 хв.. Обвинуваченого ОСОБА_15 вчасно доставлено до суду без зауважень, а саме судове засідання проведено без скарг ОСОБА_15 на погіршення стану здоров`я, які б потребували домедичної допомоги від начальника варти чи виклику екстреної (швидкої) медичної допомоги в порядку п.28 Інструкції.

Доводи захисника ОСОБА_11 про вплив голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 на процес конвоювання його підзахисного ОСОБА_15 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в підготовче судове засідання 18.02.2021 року нічим не підкріплені і зводяться до безпідставних припущень останнього, що не може слугувати підставою для відводу колегії суддів чи особисто судді ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

При розгляді заяви про відвід колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 захисником ОСОБА_11 не доведена наявність обставин за п.4 ч.1 ст.75 КПК України, які б викликали сумніви в неупередженості колегії суддів в цілому чи кожного судді окремо, та унеможливлювали ухвалення суддями об`єктивного судового рішення у вказаному кримінальному провадженні, а тому заява захисника ОСОБА_11 про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.8,55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 15 Кодексу суддівської етики, п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_11 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду справи №359/10346/20 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3