ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/1875/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1524/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про залишення апеляційної скарги без руху)

11 лютого 2021 року суддя Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , під час перевірки апеляційної прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року у відношенні ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним та призначено покарання за частиною 2 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі , за частиною 3 статті 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за частиною 2 статті 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за частиною 3 статті 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі, за частиною 2 статті 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2020 року у виді дев`яти місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 9 місяців з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного його затримання, а саме з 23 квітня 2020 року зарахувавши його в строк відбування покарання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року зарахувано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07.12.2016 по 02.02.2017 включно, з 12.04.2017 по 17.12.2019 включно, з 22.07.2020 року по 12.11.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 , залишено тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №1434/20 від 12.04.2020 року в розмірі 300,00 гривень, за проведення судової товарознавчої експертизи №1435/20 від 12.04.2020 року в розмірі 300,00 гривень, за проведення судової товарознавчої експертизи №1433/20 від 12.04.2020 року в розмірі 300,00 гривень, за проведення судової товарознавчої експертизи №2061/20 від 18.05.2020 року в розмірі 300,00 гривень, за проведення судової товарознавчої експертизи №2062/20 від 18.05.2020 року в розмірі 300,00 гривень, за проведення судової товарознавчої експертизи №2182/20 від 21.05.2020 року в розмірі 300,00 гривень, за проведення судової товарознавчої експертизи №2198/20 від 22.05.2020 року в розмірі 300,00 гривень, які підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок ОСОБА_5 (рахунок НОМЕР_1 ), номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Скасувано арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2020 року, 16 квітня 2020 року,13 травня 2020 року, 18 травня 2020 року, 22 травня 2020 року.
Визначено долю речових доказів.
На зазначену ухвалу прокурором подана апеляційна скарга, яка не відповідає вимогам чинного КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як вбачається, прокурор в апеляційній скарзі посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ставить питання про скасування вироку міськрайонного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року, ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за частиною 2 статті 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за частиною 3 статті 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за частиною 2 статті 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, -за частиною 3 статті 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі , за частиною 2 статті 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.07.2020 року у виді 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з конфіскацією майна.
Однак, при цьому в апеляційній скарзі прокурор не наводить обґрунтування, чому покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим, як встановлено ст.414 КПК України.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, тому відсутність у ній даного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.
Згідно з ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки апеляційної скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.
З огляду на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків, що зазначені вище, у разі невиконання ухвали апеляційного суду протягом визначеного строку, апеляційна скарга, на підставі п.1 ч.3 ст.399 КПК України, буде йому повернута.
Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року залишити без руху для усунення недоліків, надавши апелянту для цього 15 днів з моменту отримання ним копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду ОСОБА_2