Справа №131/371/14-к
Провадження №1-кп/127/336/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
Колегія в складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілої ОСОБА_14 ,
педагога ОСОБА_15 ,
захисника ОСОБА_16 ,
обвинуваченого ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000494, які надійшли з Вінницької обласної прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городок Іллінецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22 листопада 2002 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
09 квітня 2004 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 186, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, в 2006 році звільнився умовно-достроково.

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.2 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_17 07 грудня 2013 року в період часу з 22:50 год. до 23:10 год. перебуваючи в житловому будинку своєї співмешканки ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на противоправне позбавлення життя малолітнього сина ОСОБА_14 - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що ОСОБА_18 є малолітнім, наніс йому руками та ногами множинні удари ( не менше 18) в область голови та тіла, спричинивши тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_18 № 159 від 27 грудня 2013 року виявлено чисельні забої голови з саднами в тім`яній ділянці зліва, синці в лобній області справа та зліва в кількості 6 штук, синці в області правої та лівої вушної раковини, синці в правій та лівій завушній ділянці, обширні крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобній та тім`яно-скроневій області зліва, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив у тім`яній та скроневій долі зліва, чисельні забої обличчя з синцями навколо обох очей, в області правої та лівої щоки, синець та садно в області підборіддя, синець в області спинки носа, закритий перелом кісток носа з проникненням кісткових фрагментів в носоглотку, крововиливи на слизових оболонках (чисельні) на верхній та нижній губах, чисельні розриви слизових оболонок верхньої та нижньої губи, правої та лівої щоки з послідуючою кровотечею з розривів та перелому носа з попаданням крові у верхні дихальні шляхи (гортань, носоглотку, трахею, бронхи, бронхіоли, альвеоли, шлунок), з послідуючою механічною асфіксією верхніх дихальних шляхів, синець в поперековій ділянці справа, забій правої нирки з крововиливом під фіброзну капсулу та прямі канальці нирок, синці в області правої сідниці, лівого надпліччя, по тильній поверхні обох кистей рук, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили небезпечні для життя явища в момент їх заподіяння.
Смерть ОСОБА_18 настала від механічної асфікції (аспірації) верхніх дихальних шляхів, а також трахеї, бронхіол, альвеол кров`ю, яка розвинулася внаслідок чисельних травм голови, обличчя, які спричинили кровотечу з послідуючим попаданням крові в дихальні шляхи.
Дані тілесні ушкодження стоять у причинному зв`язку зі смертю.

Крім того, 07 грудня 2013 року у період часу з 23:10 год. до 23:20 год. ОСОБА_17 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому сину своєї співмешканки ОСОБА_14 - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наніс йому руками множинні удари (не менше 7) в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, синців в області правої щоки, перенісся, навколо обох очей, в області правої вушної раковини, садна в області лоба, верхньої губи зліва, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 253 від 27 грудня 2013 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_17 07 грудня 2013 року у період часу з 23:10 год. до 23:20 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому сину своєї співмешканки ОСОБА_14 - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наніс йому множинні удари руками (не менше 3) в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин обличчя, подряпин та синців в лобній області та області правої щоки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 252 від 27.12.2013, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, визнає що наносив тілесні ушкодження малолітнім ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , в наслідок яких останній помер.
Суду пояснив, що він з потерпілою ОСОБА_14 постійно разом не проживав, але часто у неї бував, допомагав по господарству, робив ремонт, оскільки мав спільну з нею дочку, інколи залишався на ніч. З ОСОБА_14 обвинувачений не сварився, у них інколи виникали конфлікти, але на побутовій теми.
У потерпілої було шестеро дітей, які ночували в окремій кімнаті та спали на одному ліжку, обвинувачений з потерпілою ночували в іншій кімнаті, в цій же кімнаті була приставка, якою обвинувачений дозволяв дітям користуватися.
07 грудня 2013 року обвинувачений, його товариш ОСОБА_22 та ОСОБА_14 вживали спиртні напої. В подальшому у обвинуваченого з ОСОБА_14 виник конфлікт через те, що до нього зателефонувала дівчина, з якою він розмовляв по телефону вийшовши в коридор і коли повернувся до кімнати, ОСОБА_23 повідомив що ОСОБА_14 була обурена тим, що до нього телефонують інші жінки, на що він відповів, що яке їй діло, вони ж разом не живуть як подружжя, що він просто допомагає ОСОБА_14 через те, що є спільна дочка. Також, потерпіла хотіла сісти на стілець, а обвинувачений його ногою відбив.
В той вечір потерпіла ОСОБА_14 виходила і заходила з будинку, коли ОСОБА_23 пішов ОСОБА_14 в будинку не було, обвинувачений її шукав, кликав.
Обвинувачений відмовився пояснити чому він наносив тілесні ушкодження дітям, але тілесні ушкодження він наносив лише руками.
Обвинувачений визнає, що закрив вхідні двері будинку, після того як його дочка ОСОБА_24 вибігла з хати.
Обвинувачений не відкривав двері потерпілій та її дочці, оскільки не чув що вони стукали в двері.
Обвинувачений не пам`ятає в чому він був одягнутий 07 грудня 2013 року, але в той день він ввечері не переодягався. В кімнаті, під ліжком були виявлені штани, але вони обвинуваченому не належали.
Обвинувачений шкодує про скоєне, просить суд його суворо не карати, за весь цей час, що знаходиться під вартою, він зрозумів свою помилку і просить суд дати йому шанс виправити своє життя
.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.2 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 КК України повністю підтверджена показаннями потерпілої та свідків, даних у судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 , суду пояснила, що, обвинувачений був її співмешканцем. Покійний ОСОБА_18 , являється її сином. Загалом у потерпілої шестеро дітей. Старший син ОСОБА_25 1997 року народження, дочка ОСОБА_26 1999 року народження, дочка ОСОБА_27 2004 року народження, покійний ОСОБА_28 - 2007 року народження, син ОСОБА_29 - 2010 року народження та син ОСОБА_30 - 2012 року народження. З обвинуваченим ОСОБА_17 у потерпілої є спільна дочка ОСОБА_27 , 2004 року народження. ОСОБА_17 був батьком дочки ОСОБА_27 , а інших дітей він не любив. Старші діти ходили до школи, менші в дитячий садочок. До потерпілої один раз в місяць приходили зі служби дітей, перевіряли умови проживання.
Станом на 2013 рік потерпіла почала проживала спільно з обвинуваченим, до вчиненого злочину прожили разом приблизно 5 місяців. З обвинуваченим знайома з дитинства.
За час спільного проживання ОСОБА_17 не працював, нічим не займався, неодноразово вживав алкогольні напої, проявляв агресію, бив потерпілу та її дітей, бив дітей руками по обличчю та руках. Потерпіла просила не бити дітей, тоді обвинувачений починав бити її, сама потерпіла ніколи не била дітей.
07 грудня 2013 року потерпіла була вдома з дітьми коли зателефонував обвинувачений і повідомив, що прийде разом з товаришем і вони трохи посидять, вип`ють, на що потерпіла дала згоду. ОСОБА_17 вже був трохи випившим коли прийшов з своїм другом ОСОБА_31 , це було близько 23 години та почали вживати алкогольні напої в будинку потерпілої. Усі разом випили маленьку пляшку горілки, якої ємкості потерпіла не пам`ятає, потерпіла випила приблизно 150 грам. Діти потерпілої, а саме ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_27 в цей час спали в сусідній кімнаті, старший син був у бабусі, до дітей ніхто не заходив та тілесних ушкоджень не наносив.
Приблизно через годину, друг ОСОБА_35 пішов додому, а потерпіла побігла наздоганяти друга обвинуваченого ОСОБА_23 , щоб той захистився за неї та її дітей, але він відмовився повернутися, пояснивши що не хоче вмішуватися в їхні відносини. Потерпіла зрозуміла, що обвинувачений буде битися, оскільки ще при другові коли потерпіла сідала на стілець обвинувачений відсунув його і потерпіла впала на підлогу. Коли ОСОБА_23 відмовився, потерпіла побігла до сусідки ОСОБА_36 , яка була подругою матері потерпілої і попросила її перевірити чи вдома все нормально, потерпіла сусідці не пояснювала чого перевірити, оскільки сусідка знала про їх відносини, знала що обвинувачений б`ється. Сусідка пішла до будинку потерпілої і повідомила потерпілій, що нічого не бачила. Потерпіла побоялася повернутися додому разом з сусідкою ОСОБА_37 . Після цього потерпіла побігла за старшою дочкою ОСОБА_26 , яка була по сусідству у подружки ОСОБА_38 та повідомила, щоб дочка йшла разом з потерпілою додому, оскільки обвинувачений ОСОБА_17 буде «бушувати». ОСОБА_39 від потерпілої проживає далеченько, десь приблизно 40 хв. година ходьби. Додому повернулися потерпіла, її дочка ОСОБА_26 та подружка дочки ОСОБА_40 , але вона відстала по дорозі, бо розмовляла по телефону і до будинку не дійшла. Маму ОСОБА_41 потерпіла не бачила. Коли потерпіла з дочкою прибігли до будинку світло горіло в великий кімнаті та в кімнаті де були діти, штори на вікнах були зашторені, через них нічого не було видно, двері були закриті, обвинувачений двері не відкривав, потерпіла стукала в вікна та двері будинку приблизно пів години, але їм не відкривали. Після цього вони забігли за хату і постояли там приблизно 20 хв., думаючи що хтось допоможе і коли повернулися на подвір`ї, там вже були ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , які прибігли на крик і вони разом просили відкрити двері, з будинку доносились звуки телевізора, одну годину сусіди разом з потерпілою стукали.
На прохання сусіда ОСОБА_44 , обвинувачений відкрив двері і пустив його до будинку, через кілька хвилин, приблизно 5-10 хвилин, ОСОБА_45 відкрив двері і до будинку, куди забігли потерпіла та ОСОБА_46 .. В будинку, в кімнаті де сплять діти на ліжку потерпіла побачила свого сина ОСОБА_47 , тіло якого було ще теплим, але він вже був не живий, тіло було побитим, синє, все в крові, інші діти ОСОБА_33 , ОСОБА_34 сиділи в іншій кімнаті на ліжку також всі в крові, з тілесними ушкодженнями. Потерпіла зразу почала їх мити.
Потерпіла не могла навіть подумати, що ОСОБА_17 міг таке зробити з її дитиною, тому пішла з хати, залишивши дітей.
ОСОБА_17 був одягнений у кросівки жовтого кольору, сині джинсові штани та куртку, кольору якої не пам`ятає.
Покійний ОСОБА_28 був одягнений в колготи, штани та кофту.
Поліцію та швидку допомогу викликали сусіди. В той час коли ще не приїхала поліція та швидка ОСОБА_17 стояв в будинку, але де він був потім потерпіла не бачила.
Потерпіла впевнена, що її сина ОСОБА_47 вбив ОСОБА_17 , адже в будинку крім нього та дітей нікого не було. ОСОБА_17 не любив дітей потерпілої, особливо ОСОБА_47 . Потерпіла не знає за що ОСОБА_17 міг вбити ОСОБА_48 .
Потерпіла лише один раз викликала до обвинуваченого поліцію, через те, що він її побив, за що він повернувшись з райвідділу прикладав розпалену сигарету до її носа.
Огляд місця події проводився в цю ж ніч, були присутні потерпіла, ОСОБА_49 , ОСОБА_50 та сусіди. Потерпіла не пам`ятає чи все знімалося на камеру. Потерпіла не пам`ятає скільки раз до неї приїзжав слідчий. Вночі потерпілу забрали працівники поліції до райвідділу, повернулася наступного дня.

Свідок ОСОБА_51 допитана в судовому засіданні в присутності педагога ОСОБА_15 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_17 проживав з її мамою ОСОБА_14 .. Померлий ОСОБА_32 це її рідний брат, їх в сім`ї шестеро дітей: ОСОБА_52 , свідок, ОСОБА_53 , ОСОБА_32 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , скільки на момент вчинення злочину всім було років, свідок не може пояснити.
07 грудня 2013 року самого вбивства свідок не бачила. Цього дня близько 20 год. вечора до ОСОБА_17 прийшов товариш, свідок раніше його бачила декілька раз, вони сиділи в кімнаті батьків випивали. До свідка прийшла її подруга ОСОБА_56 і в подальшому вони пішли до неї. В той день вдома були мати свідка і всі діти, крім старшого, він був у бабусі, свідок не пам`ятає коли він туди поїхав. Мати свідка, зовсім не п`є, на свята може випити вина, коли свідок виходила з дому мати вкладала дітей у їх кімнаті спати. Через годину, близько 21.00 год., до подруги свідка ОСОБА_38 прийшла потерпіла ОСОБА_14 і сказала свідку йти додому, оскільки ОСОБА_17 випив і дома бушує. До подруги свідка ОСОБА_38 йти приблизно 10-20 хвилин. Для свідка слова матері, що ОСОБА_17 бушує звичні, оскільки він часто випивав і бив маму та дітей.
Коли прийшла мати свідка і вони йшли додому, з ними пішла подруга свідка ОСОБА_56 , але до неї хтось зателефонував і вона повернулася. Свідок з мамою прийшли додому десь через 20 хв. і коли підійшли до хати, побачили через вікно кімнати батьків, що ОСОБА_30 та ОСОБА_29 ходять по-кругу і були всі побиті, в синяках, обличчя не було видно. Діти зморювались і присідали, але коли заходив ОСОБА_17 знову ходили, ОСОБА_28 не бачили. Коли підходили до другого вікна там нічого не було видно. Свідок з мамою бігали з годину навкруги будинку, кричали, стукали в двері, вікна але їм ніхто не відкривав. З будинку нічого не було чути, ні крику, ні плачу, ні музики чи телевізора все було тихо. Далі свідок з мамою побігли за хату і коли через 5-10 хвилин повернулися, на подвір`ї вже були дядя ОСОБА_57 та дядя ОСОБА_58 , прізвища їх свідок не пам`ятає, які запитали що сталося. Свідок з мамою пояснили, що ніхто не відповідає та не відкриває і тоді всі разом почали стукати і кричати до ОСОБА_17 , щоб він відчинив. Через 10-20 хвилин стукання, ОСОБА_17 відчинив і впустив до будинку тільки дядю ОСОБА_59 і зачинив двері. Через деякий час, приблизно 5 хвилин, він вийшов весь білий, мати свідка зразу вбігла в кімнату і свідку повідомили, що ОСОБА_28 спить, але вона зрозуміла що це не так. Потім приїхала швидка, поліція. До кімнати де був ОСОБА_28 , свідок не заходила, вона була в іншій кімнаті, там мати плакала і мила ОСОБА_29 та ОСОБА_60 , вони були в крові та в синцях. Зі слів братів свідку відомо, що ОСОБА_17 їх побив, а ОСОБА_28 почав бити коли той прокинувся. Діти дуже боялися ОСОБА_17 , як він приходив додому, вони зразу лягали спати або ховалися, особливо коли він був в стані алкогольного сп`яніння.
Коли стукали в двері і ОСОБА_17 відкрив, він нічого не пояснював, свідок не пам`ятає чи його хтось про щось запитував.
Свідок не пам`ятає в чому був одягнутий ОСОБА_17 .
Наступного дня після злочину, дітей усіх, у тому числі свідка, було поселено до інтернату в с. Дашеві, оскільки в будинку не можливо було знаходитися. Мати свідка відвезли до райвідділу поліції.

Свідок ОСОБА_61 допитана в судовому засіданні в присутності педагога ОСОБА_15 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_17 колишній мамин чоловік і раніше проживав з ними.
Взимку 2013 року, точну дату свідок не пам`ятає, на той час свідку було 10 років, ввечері вона з братами, ОСОБА_29 , ОСОБА_62 і ОСОБА_28 спали в кімнаті. В будинку були сестра ОСОБА_63 , ОСОБА_17 та мати, яка вложила дітей спати, пішла до своєї кімнати. Свідок була в іншій кімнаті і не пам`ятає хто ще був в будинку. До ОСОБА_17 прийшов знайомий, прізвища та ім`я не пам`ятає і в скільки це було годин не пам`ятає.
Далі свідок прокинулась від крику братів, вони плакали, їх біля ліжка бив ОСОБА_17 руками і ногами все це було в кімнаті де вона спала. Свідок бачила як ОСОБА_17 дуже бив ОСОБА_59 , кинув на ліжко, зверху ходив по ньому ногами, а їй сказав закрити усі двері. Вона закрила двері і коли йшла до кімнати побачила, що ОСОБА_17 кинув ОСОБА_59 в кімнату батьків, а їй крикнув закрити двері. Вона дуже злякалася і не закривши двері, побігла роздягнута, лише в штанах та кофті, боса через город до сусідів, оскільки у них горіло світло, прізвища їх не пам`ятає. Попросила сусідів допомогти бо ОСОБА_17 бив братів. Вони пішли до будинку свідка, а її залишили у себе на ніч. Свідок не знає чи в цей час була мати вдома.
ОСОБА_17 бив усіх дітей постійно, кожного за різне, наприклад її за табличку множення, за те що не послухалась, братів за те що не вчать букви. Бив руками та тим, що потрапить під руки.
В той день ОСОБА_17 був одягнутий в джинси, куртку та в різнокольорові кросівки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_64 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий, він його односелець.
07 грудня 2013 року десь о 22 - 23 годині вечора свідок з дружиною був дома, дивилися телевізор, до них хтось постукав у двері. Свідок відкрив двері, там стояла дочка ОСОБА_65 , ім`я не пам`ятає, вся замерзла, боса, в одній кофтинці, а на вулиці було дуже холодно і пролітав сніг. Дівчинці було приблизно 9-10 років. Свідок забрав дитину до хати, дружина положила її в ліжко, грітися і вона розповіла, що батько б`ється, а вона втекла, побачила що у свідка горить світло і прибігла, менші діти залишилися в хаті. Тоді свідок зателефонував до голови сільради ОСОБА_66 , але його не було в селі, тоді свідок зателефонував до сусіда ОСОБА_67 і вони разом пішли до хати ОСОБА_68 . Коли підійшли, в одній кімнаті світло було тільки від телевізора, а в другій горіло світло, але зашторені штори і не було нічого видно, грала чи музика чи від телевізора, двері були закриті зсередини. Свідок з сусідом стукали в двері десь 20-30 хв. можливо і більше часу свідок не пам`ятає, кричали щоб ОСОБА_17 відкрив двері. Потім через город прийшла ОСОБА_69 з дочкою і стояли в 10 метрах від свідка та ОСОБА_70 , плакала, при цьому свідок почув як ОСОБА_69 крикнула «не дай бог він вбив дитину, я його вб`ю». Через вікно ОСОБА_17 сказав що нікого не пустить, але свідок з ОСОБА_71 його уговорили, сказавши що подивляться чи все добре і підуть. Через деякий час ОСОБА_17 відкрив двері і сказав що зайти може тільки один, спочатку зайшов ОСОБА_45 , оскільки він його більше знає та живе по сусідству і зразу вийшов. Тоді зайшов свідок і побачив, що в кімнаті на ліжку лежала гола дитина, вся синя від голови до ніг.
ОСОБА_17 робив штучне дихання, а дитина харчала кров`ю тому вони почули такий звук харчання. Далі приїхали працівники поліції та лікарі.
ОСОБА_17 був спокійний, не кричав, видно що трохи нервував, можливо і був випившим, свідок не замітив. ОСОБА_17 , на питання свідка що сталося, відповів що він приніс додому ОСОБА_72 програвач і заборонив дітям його чіпати, а діти зачіпали його, тому ОСОБА_17 дав покійному ОСОБА_28 по сідниці. Після цього свідок викликав поліцію і повідомив по даний факт. Спочатку свідок зателефонував до голови сільради ОСОБА_66 та повідомив, що сталося, а він сказав викликати поліцію.
Інші діти були в кімнаті де робив телевізор, свідок не бачив на них тілесних ушкоджень, оскільки в цій кімнаті не горіла лампочка. Померла дитини була вся в крові, на одіялі теж була кров.
Свідку невідомо чому ОСОБА_17 дозволив зайти до хати тільки одному, він це сказав з погрозою. Коли зайшов ОСОБА_73 , двері за ним зразу закрилися, хто закрив, свідок не знає, на вулиці залишилися свідок, ОСОБА_69 та її дочка.
Як сім`я жила до інциденту - свідок не знає, оскільки живе в кінці городу, від хати ОСОБА_14 далеченько, тому не може повідомити які були відносини між ОСОБА_17 та ОСОБА_14 ..
На думку свідка у вчиненому винні обоє батьків, свідок не може зрозуміти як мати могла покинути дітей та піти, нехай краще мати заб`ють, ніж дитину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_45 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий, він раніше проживав по-сусідству, через хату.
Про вбивство дитини ОСОБА_47 свідку стало відомо 07 грудня 2013 року, коли подзвонив сусід ОСОБА_64 і сказав, що до нього прибігла дівчинка ОСОБА_65 , повідомила що її хтось б`є і запропонував перейти до хати ОСОБА_68 перевірити. Вони разом пішли до будинку ОСОБА_68 , побачили, що в одній кімнаті горіло світло, грала музика. Хата була зачинена з середини. Вони почали стукати в двері, вікна, щоб відкрили. ОСОБА_17 сказав свідку, що відкриє двері, якщо тільки він сам зайде до хати, на що свідок сказав що зайде сам. ОСОБА_17 відчинив хату десь за півгодини та впустив лише свідка до хати після того як свідок пригрозив вибити вікно. Коли ОСОБА_17 відкрив хату, з городу прийшла ОСОБА_69 зі старшою дочкою. Свідок зайшов до хати і ОСОБА_17 за ним зачинив двері. Свідок побачив на ліжку голу дитину, яка була вся синя і з носа була застигла кров. На запитання свідка «що ти наробив?» ОСОБА_17 сказав, що «дав два охлапа коли дитина полізла до ДВД програвача», більше нічого не пояснював. Свідок зразу відчинив двері, вийшов на двір і повідомив ОСОБА_74 , що дитина мертва, ніяких ознак життя не було..
В хаті, в іншій кімнаті ще були два хлопчики, вони були мокрі, свідок на них тілесних ушкоджень не бачив. Потім, дівчата, які переодягали та забирали дітей повідомили, що на одному з них були подряпини.
ОСОБА_17 був одягнутий в джинси, куртку та кросівки, він сказав що встигне перевдягнутися. Свідок дітей не бачив, він не може повідомити в чому вони були одягнуті, оскільки коли побачив мертву дитину, він вийшов на вулицю, сказав ОСОБА_74 викликати всіх, поліцію, швидку, бо дитина вже мертва.
Міліцію та швидку допомогу викликав ОСОБА_46 .. Свідок телефонував до своєї дружини та до брата обвинуваченого ОСОБА_75 і повідомив, що в хаті мертва дитина, на що він відповів що все знає, оскільки до нього вже зателефонував брат обвинувачений, але сказав що не приїде.
Свідок жив по-сусідству від ОСОБА_17 , але не спілкувався, стосунки не підтримували, тому не знає як він жив з ОСОБА_14 .
ОСОБА_17 періодично вживав спиртні напої, свідку не відомо який ОСОБА_17 був, коли бував випивший.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 суду пояснила, що з обвинуваченим знайома, він раніше проживав по-сусідству.
Якого точно числа, свідок не пам`ятає, до неї ввечері прийшла ОСОБА_69 з дочкою ОСОБА_76 і попросила, щоб свідок пішла до них до хати та подивилася чи Діма ОСОБА_17 не б`є дітей. Свідок пішла до хати ОСОБА_68 і через вікно побачила, що ОСОБА_17 ходить по хаті, було тихо. Свідок пішла додому, сказала ОСОБА_65 , щоб та йшла додому, все тихо. Чому разом зі свідком ОСОБА_69 з дочкою ОСОБА_76 не пішли їх дому, свідок не знає. В хаті ОСОБА_14 горіло світло тільки в одній кімнаті, там де були діти світла не було, тихенько грала музика. Від будинку де живе свідок і до будинку ОСОБА_65 10 хвилин ходьби. Коли свідок повернулася від будинку ОСОБА_14 , вона з дочкою зразу пішли. Згодом через кілька годин прибігла донька ОСОБА_14 - Свєта, вона була схвильована, тремтіла і сказала, що ОСОБА_77 вбитий. Свідок прийшла до будинку ОСОБА_14 , там вже була поліція.
Свідок часто приходила до ОСОБА_65 і вона приходила до свідка, свідок спілкувалася з цією сім`єю. Мати потерпілої ОСОБА_65 не любила ОСОБА_17 , казала дочці що він їй не пара.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий, товаришував, вони вчилися в одній школі.
В той день, 07 грудня 2013 року, свідок був у них вдома. У ОСОБА_17 мама на ім`я ОСОБА_78 , а в цей день було свято « ОСОБА_79 », вирішили відсвяткувати. Коли свідок до них прийшов біля сьомої години вечора, можливо ОСОБА_17 вже і був випившим, але по ньому не було видно, сіли за стіл, була закуска, випили втрьох пляшку горілки 0,5 л., яку приніс свідок, випивали мирно десь протягом двох годин і свідок вийшов з будинку, його ОСОБА_17 провів до хвіртки. Пройшовши приблизно 20 м., його наздогнала потерпіла і сказала, щоб свідок повернувся до хати, бо ОСОБА_17 буде бити її та дітей. Свідок сказав, що не може бо йому вранці їхати на Київ на роботу.
Дітей в хаті свідок не бачив та не чув, голосно грала музика. За час що свідок був в будинку, про дітей мова не заходила.
ОСОБА_17 в той день був вдягнутий в джинси, а в шо ще свідок не пам`ятає.
Свідок дізнався про смерть дитини на наступний день близько 4 години ранку по телефону від свого вітчима, коли приїхала поліція і запропонували прийти дати свідчення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_80 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_81 є свідку рідним братом. Відповідно до вимог ст. 63 Конституції України та ч.3 ст. 66 КПК України свідок відмовився надавати покази.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку свідок ОСОБА_82 суду пояснила, що з обвинуваченим знайома, він є рідним братом її чоловіка.
Свідку про обставини вбивства малолітнього сина ОСОБА_65 нічого невідомо.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку свідок ОСОБА_83 суду пояснив, що обвинуваченого знає.
07 грудня 2013 році, це був вихідний день і свідок поїхав до своїх батьків, коли близько 23 годин вечора до свідка зателефонував ОСОБА_64 і повідомив, що до нього ввечері роздягнута прибігла дочка ОСОБА_65 і повідомила, що батько п`яний дебоширить, на що свідок запропонував ОСОБА_74 викликати поліцію. Десь через 30 хвилин, ОСОБА_64 знову зателефонував і повідомив, що він разом з ОСОБА_71 пішли до будинку ОСОБА_65 , але двері були закриті і ОСОБА_17 їм двері не відчиняв. Приблизно через 40-50 хвилин ОСОБА_64 знову зателефонував до свідка і повідомив, що дитина ОСОБА_14 мертва. Після цього свідок зателефонував до дільничного ОСОБА_84 і повідомив про ситуацію. Наступного дня, 08 грудня 2013 року, свідок повернувся до села і йому повідомили, що дитина була вся побита, а ОСОБА_17 був весь в крові і що це він її вбив.
Свідок чув зі слід ОСОБА_85 та ОСОБА_70 , що коли вони зайшли до будинку ОСОБА_14 , дитина вже була мертва, а ОСОБА_17 схилився над дитиною. Також свідок чув, зі слів ОСОБА_86 та ОСОБА_67 , що ОСОБА_81 телефонував до свого брата ОСОБА_87 і повідомив, що вбив малолітнього сина ОСОБА_14 ОСОБА_28 і запитав що йому робити, на що брат сказав йому викликати міліцію і нікуди не думати тікати, на що ОСОБА_17 сказав що вже міліцію викликав. Потім це ж саме свідок чув від ОСОБА_87 .
Обвинувачений ОСОБА_17 коли тверезий - нормальна людина, а коли випиває, стає неврівноваженим.
Були випадки коли вночі прибігала ОСОБА_69 до свідка і повідомляла, що ОСОБА_17 вчиняв насильство в сім`ї, свідок зразу викликав працівників міліції.
Свідок ніколи не чув, щоб ОСОБА_69 била своїх дітей, а що бив ОСОБА_17 чув тільки від ОСОБА_14 .
У ОСОБА_65 діти особливо не шикували, але були нагодовані і доглянуті, свідок ніколи не бачив щоб ОСОБА_88 вживала спиртні напої, адже дружина свідка хрестила дітей ОСОБА_65 , то ж вони часто бачились.

Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку свідок ОСОБА_89 суду пояснила, що з обвинуваченим та потерпілими знайома.
07 грудня 2013 року ввечері свідок була у ОСОБА_90 дома, там ще був ОСОБА_17 , мати ОСОБА_26 , їх знайомий ОСОБА_35 та діти ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_57 і ще діти, але свідок не пам`ятає як їх звати.
Діти гралися у кімнаті, ОСОБА_17 , мати ОСОБА_26 та ОСОБА_91 були в іншій кімнаті, що вони робили свідку невідомо. Потім свідок пішла до себе додому і з нею разом пішла ОСОБА_26 , це було десь о 19 год вечора. Коли свідок виходила в будинку ОСОБА_14 все було добре, ніяких сварок та криків не було, діти гралися, ніхто побитим не був. Десь через дві години до свідка додому прийшла мати ОСОБА_26 і забрала її додому, свідок пішла з ними, свідок не пам`ятає про що йшла мова коли йшли дорогою.
Коли прийшли, свідок бачила що біля будинку, біля порогу, на вулиці стояв ОСОБА_17 і кликав ОСОБА_92 , щоб вона підійшла до нього та йшла вже додому, покликав нормально, спокійно. Свідка ОСОБА_17 не бачив, оскільки свідок стояла біля городу сусідки ОСОБА_14 .
В будинку горіло світло лише в одній кімнаті, де були діти. Коли ОСОБА_69 почула, що її кличе ОСОБА_17 , почала тікати від нього, а свідок пішла додому. До вікон свідок не підходила, до будинку ОСОБА_14 свідок зайти не хотіла, у вікна свідок не стукала.
Свідок не пам`ятає в якому стані був ОСОБА_17 коли вийшов з будинку, не пам`ятає у що він був одягнутий, та не пам`ятає у що були одягнуті діти.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_93 суду пояснив, що обвинуваченого знає, оскільки в с. Городок за три місяці до вчиненого працював фельдшером, з потерпілою теж знайомий.
В 2013-2014 роках, коли свідок працював в с. Городок, потерпілою ОСОБА_14 виховання дітей було незадовільне, діти були неохайні, мати менших дітей на щеплення не приводила, коли свідок приходив до них додому, ОСОБА_14 закривала перед ним двері.
Особисто свідок не бачив, щоб ОСОБА_14 била своїх дітей, але чув від людей, що діти приходили до садочка з синцями. Свідок не може повідомити, чи синці були побутові, чи нанесені матір`ю чи батьком.
Свідок повідомляв фахівцю соціальної служби, що коли приїжджав із сімейним лікарем до ОСОБА_14 , двері не відкривають, які були проведені дії соціальної служби свідку невідомо. Свідок написав повідомлення в соціальну службу, про те що мати не з`являється до лікарні для проведення дітям щеплення, коли прийшли до будинку двері ніхто не відкрив. Свідок розпитав сусідів і вони повідомили що мати знаходиться дома, але двері не відкриває, про що було складено відповідний акт.
В день вбивства свідка не було, він був вихідний і його не було в селі, він був у батьків. Про вбивство йому зранку наступного дня повідомила колега, санітарка.
З кінця серпня 2013 по жовтень 2015 року свідок пропрацював фельдшером в с. Городок. В 2013 році дітей виховувала мати ОСОБА_14 разом з обвинуваченим, тому вина що діти неохайні обох батьків. Неохайність в тому, що в будинку лише три чи чотири ліжка, в будинку багато дітей, але ліжка усім не хватало, діти спали по троє-четверо на ліжку, тому, на думку свідка, вина про даний недолік батька.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_49 суду пояснила, що з обвинуваченим та потерпілою знайома.
Самих подій злочину свідок не бачила. 07 грудня 2013 року близько другої годин ночі до свідка зателефонувала ОСОБА_94 , жителька села, і повідомила, що у ОСОБА_65 вбили сина. Коли свідок прибігла до хати ОСОБА_14 , там вже була ОСОБА_94 , працювала слідча група, експерти.
Свідок допомагала одягати дітей, шукала одяг, коли одягнула, передала їх поліцейському ОСОБА_95 , який завіз дітей до Дашівської школи інтернат, більше ніяких дій свідок не робила.
Потерпіла ОСОБА_69 до дітей дуже добре ставилася, вона не дуже вміла готувати, але усі гроші витрачала на дітей, постійно купувала їм продукти харчування, про обвинуваченого ОСОБА_17 нічого не може сказати, оскільки свідок навіть не знала що він живе в будинку ОСОБА_14 .
На момент вчиненого, свідок працювала директором школи, вона не пам`ятає такого випадку, щоб діти приходили до школи в синцях, але був випадок, коли ОСОБА_69 поїхала до м. Києва на два дні, дітей залишила самих, свідок приходила до дітей, варила їсти та годувала дітей.
Свідок точно не пам`ятає чи підписувала якісь документи після того, як була в будинку.
ОСОБА_14 - залишилася сиротою, не пила не курила, не мала аморальної поведінки, дуже боязлива, боялася сама жити в хаті, бо її хата була біля кладовища, дітей дуже любила, постійно діти були з нею, її без дітей ніколи не можна було побачити, ніколи не вникала в ніякі конфлікти, ворогів у неї не було, ні з ким не ворогувала, виживала сама як могла. На думку свідка потерпіла ОСОБА_14 не змогла б побити чи вбити своїх дітей, вона сама дуже боязлива.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_94 суду пояснила, що з обвинуваченим та потерпілою знайома, діток потерпілої знає, покійний ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та ОСОБА_29 ходили в садочок, де свідок працює вихователем.
Вночі, після 23 годин, до свідка зателефонував сусід ОСОБА_96 - ОСОБА_45 і повідомив про обставини. Свідок зателефонувала до голови сільської ради, але його не було вдома, потім зателефонувала до поліції та пішла до будинку ОСОБА_14 ..
Коли свідок прийшла, приблизно після 24 год., там працювали працівники поліції, вони проводили слідчі дії, обвинувачений був вже в машині, мати хлопчика стояла на дворі, в кімнаті лежав ОСОБА_28 на ліжку, роздягнутий, тіло його було в синцях, крові не бачила. Свідок постійно займалася двома дітьми, які лежали в іншій кімнаті, вони дуже замерзли, були мокрі, свідок розтирала їм ноги. Свідок зателефонувала до директора школи ОСОБА_49 , вона прийшла приблизно після першої години ночі, і вони двох займалися дітьми.
Свідок була в другій кімнаті, не в тій де працювали працівники поліції, а вийшла вже тоді, коли дітей вже забрали, посадили в машину і повезли в Дашів чи в лікарню, чи в інтернат.
У ОСОБА_65 було шість дітей, вони усі пройшли через садочок. Діти були не завжди чисті, свідок на той час не знала, що обвинувачений проживає разом з ОСОБА_97 . ОСОБА_69 не дуже відповідальна мати, діти неохайні, брудні. Діти до матері ставились дуже добре, захищали, прикривали її.
Свідок не може охарактеризувати обвинуваченого знає що народився в селі, там проживав, але свідок з ним не перетиналася.
В хаті умов для проживання не було, діти були в переляканому стані, нічого не говорили, притулялися до свідка, грілися. На дітках, яких одягала свідок були подряпини та синці, на обох на обличчі, потім в лікарні з ними працювала психолог. Навіть після лікарні коли дітей привели до садочка, синці ще сходили, свідку невідомо звідки вони взялися.
Коли свідок одягала дітей, вони були в мокрій кофточці та мокрих колготках.
Померлого свідок бачила з іншої кімнати, він був сильно побитий.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_98 суду пояснила, що з обвинуваченим, потерпілою та її дітьми знайома.
В ніч загибелі дитини, 07 грудня 2013 року о 23 годині ночі до свідка прийшла ОСОБА_27 дочка ОСОБА_14 .. Вона прийшла роздягнута, холодна і сказала що буде у свідка спати, свідок нагодувала, обігріла її і положила спати. Чоловік свідка разом з сусідом пішов повідомити матері ОСОБА_27 , що дівчинка у них, але був там цілу ніч. Свідок нічого не знала, що сталося в будинку, чоловік не розповідав свідку про події, оскільки у свідка тиск, не хотів засмучувати.
Дитина прибігла в одній кофточці та колготках, не пам`ятає чи була взута. Дитина повідомила, що мати і старша сестрою пішли з будинку, оскільки батько почав сварку, а сама вона втекла.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_99 суду пояснила, що з обвинуваченим не знайома.
Свідку про події, що сталися в будинку ОСОБА_14 , стало відомо, коли про це почали говорити люди в селі.
Через деякий час свідка було запрошено для проведення слідчого експерименту в якості понятого.
При слідчому експерименті свідок не пам`ятає чи якісь речі вилучалися.
При слідчому експерименті були: свідок, голова сільської ради ОСОБА_83 , два працівники поліції і ОСОБА_69 . Свідок прийшла, оскільки голова не міг йти сам, в кімнату не заходила, оскільки була на четвертому місяці вагітності.
В будинок не заходила, стояла в веранді будинку щось чула що розповідала ОСОБА_69 про події, які були на момент вбивства, але що не пам`ятає, протокол підписала після голови сільської ради, який був присутній при слідчому експерименті.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої та свідків вина ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.2 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 КК України підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 грудня 2013 року, відповідно до якого ОСОБА_14 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_17 , який в ніч з 07.12.2013 на 08.12.2013 наніс тілесні ушкодження її сину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які призвели до його смерті;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 січня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_14 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_17 , який в ніч з 07.12.2013 на 08.12.2013 наніс тілесні ушкодження її сину ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 лютого 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_14 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_17 , який в ніч з 07.12.2013 на 08.12.2013 наніс тілесні ушкодження її сину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- протоколом огляду місця події від 08 грудня 2013 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого за участю понятих, спеціалістів, потерпілої з використанням фотоапарату та відеокамери оглянуто домогосподарство, яке розташоване в АДРЕСА_2 . Дане домогосподарство огорожі немає, у дворі з правої сторони знаходиться одноповерховий будинок розміром 12х6 м., покрашений у вапно білого кольору. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двері, які покрашені у фарбу білого кольору із зовнішньої сторони та у фарбу блакитного кольору із внутрішньої сторони. На момент огляду, двері відчинені, пошкоджень на вхідних дверях не виявлено. За вхідними дверми знаходиться коридор, за коридором вхідні дерев`яні двері синього кольору, які ведуть у велику кімнату, у якій знаходиться дитяча коляска на якій знаходиться різноманітний одяг. Біля дитячої коляски дитяча кофта сірого кольору в полоску темного, сірого та оранжевого кольору. На даній кофті наявні плями бурого кольору та кров. В середині кофти знаходиться футболка сірого кольору із цифрами «99», на поверхні якої виявлені плями речовини бурого кольору. З правої сторони кімнати наявні дерев`яні двері синього кольору з двох половинок, які ведуть до іншої кімнати. В даній кімнаті з лівої сторони знаходиться дерев`яне ліжко із одіялом та подушками, на якому знаходиться дитячий одяг. Під ліжком на підлозі знаходяться чоловічі джинси синього кольору, на поверхні яких наявні плями бурого кольору схожі на кров. На підлозі кімнати біля правої стіни виявлено пляму бурого кольору схожу на кров. Крім того, на підлозі посередині кімнати та на підлозі під столом виявлено пляму бурого кольору, схожу на кров. Із великої кімнати є вхідні двері до спальної кімнати. На підлозі даної кімнати біля плити знаходяться дитячі рейтузи чорного кольору, які знаходяться у вологому стані. Також на підлозі біля шафи знаходиться паперова картонка, на поверхні якої знаходиться пляма бурого кольору схожа на кров. В лівому дальньому кутку знаходяться два дерев`яних ліжка, які стоять один біля одного. На ліжку, те що знаходиться ближче до входу, знаходиться труп дитини ОСОБА_18 , 2007 року народження., який вкритий ковдрою зеленого кольору. Поза трупа: знаходиться в лежачому стані на спині, головою на подушці лицем до верху, ногами в сторону вхідних дверей, головою в сторону вікна. Верхні та нижні кінцівки витягнуті вздовж трупа. Трупні плями синьо-фіолетового кольору, розташовані на задній поверхні тулуба, при натискуванні на них пальцем руки блідніють і відновлюють свій попередній колір через 30 с. Очі закриті, зіниці однакові по 0,5 см. діаметром кожне. Біля обох очей синці, кістки носа цілі. Отвори носа вільні. В області вушних раковин синці. Зовнішні слухові проходи вільні. Рот напіввідкритий. Губи синюшного кольору. Видимі зуби цілі. В області верхніх та нижніх губ крововиливи темно-червоного кольору, розриви слизової, язик виступає частково за лінію зубів. Лице асиметричне за рахунок набряку м`яких тканин лівої та правої щоки. При дотику щелепи відчувається рухливість з лівої сторони. В лобній ділянці голови на всьому протязі, а також на обличчі наявні синці багряно-синього кольору різної форми та величини. В області підборіддя синець, в центрі якого садно смугоподібної форми. Кістки черепа при обмацуванні на дотик цілі. На задній поверхні, поперек грудної клітини численні синці. Кістково-суглобний апарат нижніх та верхніх кінцівок цілий. На тильній поверхні лівої та правої кисті наявні синці. При обмацуванні грудної клітини рухливості кісток не виявлено. На подушці із наволочкою виявлено плями бурого кольору. В ході огляду поліетиленового пакету, який знаходився в коридорі, серед сміття виявлено дитячий одяг, а саме кофта рожевого кольору, кофта сірого кольору із цифрами «83», дитячі колготи сірого кольору. На вказаному одязі знаходяться плями бурого кольору схожі на кров;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_18 , який виявлено в с. Городок Іллінецького району від 08 грудня 2013 року;

- лікарським свідоцтвом про смерть №158 від 08 грудня 2013 року ОСОБА_18 ;

- висновком судово-медичної експертизи №159 від 27 грудня 2013 року, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи трупа, дитини ОСОБА_18 , 2007 року народження, даних судово-хімічної експертизи крові та судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів, експерт приходить до наступних підсумків: при експертизі трупа дитини ОСОБА_18 виявлено ушкодження в вигляді численних забоїв голови з саднами в тім`яній ділянці зліва, синців в лобній області справа та зліва (в кількості 6 штук), синців в області правої та лівої вушної раковини, синців в правій та лівій завушнім ділянці, обширних крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобній та тім`яно-скроневій області зліва, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу в тім`яній та скроневій долі зліва; численних забоїв обличчя з синцями навколо обох очей, в області правої та лівої щоки, синця та садна в області підборіддя, синця в області спинки носа, закритого перелому кісток носа з прониканням кісткових фрагментів в носоглотку, крововиливів на слизових оболонках (численних) на верхній та нижній губах, численних розривів слизових оболонок верхньої та нижньої губи, правої та лівої щоки з послідуючою кровотечею з розривів та перелому носа з попаданням крові в верхні дихальні шляхи (гортань, носоглотка, трахея, бронхи, бронхіоли, альвеоли, шлунок), з послідуючою механічною асфіксією верхніх дихальних шляхів; синця в поперековій ділянці справа, забою правої нирки з крововиливом під фіброзну капсулу та прямі канальні нирок, синці в області правої сідниці, лівого надпліччя, по тильній поверхні обох кистей рук. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), мають ознаки прижиттєвого утворення, та могли виникнути в строк вказаний в постанові про призначення експертизи, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які спричинили небезпечні для життя явища в момент їх заподіяння (згідно "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" п.2.І.2). Смерть ОСОБА_18 наступила від механічної асфіксії (аспірації) верхніх дихальних шляхів, а також трахеї, бронхів, бронхіол, альвеол кров`ю, яка розвинулася внаслідок численних травм голови, обличчя, які спричинили кровотечу з послідуючим попаданням крові в дихальні шляхи. Це підтверджується макроскопічними даними при розтині трупа останнього, а також гістогічною експертизою шматочків внутрішніх органів (ознаки аспіраційного синдрому - наявність жовчного пігменту в просвіті альвеол, бронхіолах), наявність крові в просвіті бронхів та (бронхіол, альвеолярним набряком легень), а дані тілесні ушкодження стоять в причинному зв`язку зі смертю. Вище вказані ушкодження могли виникнути від ударів тупим твердим предметом в тому числі від ударів кулаками, взутими ногами, удари були нанесені неодноразово, а враховуючи їх розташування на тілі трупа ОСОБА_18 , експерт вважає що останньому було нанесено що найменше 18 ударів. Враховуючи трупні зміни на тілі трупа ОСОБА_18 , експерт вважає, що з моменту смерті останнього, на момент дослідження (8.12.2013р. з 10.00-11.30год.), пройшов час в межах 8-12 годин. При судово-хімічній експертизі крові трупа ОСОБА_18 етиловий спирт не встановлено. Це може вказувати на те, що при житті, незадовго до смерті останній був тверезим.

- висновком судово-медичної експертизи №252 від 27 грудня 2013 року, відповідно до якої, на підставі даних судово-медичної експертизи медичної карти №5128 стаціонарного хворого дитячого відділення Іллінецької ЦРЛ на ім`я малолітнього ОСОБА_20 , 2012 року народження, експерт приходить до слідуючих підсумків: Судячи із записів медичної карти, у ОСОБА_20 мали місце ушкодження в вигляді забою м`яких тканин обличчя, подряпин та синців в лобній області та в області правої щоки. Дані ушкодження виникли від дії: подряпини від дії загостреного предмета, синці від дії тупого твердого предмета можливо, 07.12.2013 та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я. В зв`язку з тим, що в медичній карті повністю не описаний характер ушкоджень, говорити конкретно яким предметом було нанесено тілесні ушкодження не представляється можливим. Однак, не виключена можливість, що вище вказані ушкодження могли утворитися більш ймовірно від ударів кулаком, а подряпини від дії загостреного предмета, можливо нігтями руки людини.

- висновком судово-медичної експертизи №253 від 27 грудня 2013 року, відповідно до якої, на підставі даних судово-медичної експертизи медичної карти №5127 стаціонарного хворого дитячого відділення Іллінецької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_19 , 2010 року народження, експерт приходить до слідуючих підсумків: судячи із записів медичної карти, у ОСОБА_19 мали місце ушкодження в вигляді забою м`яких тканин обличчя: синців в області правої щоки, перенісся, навколо обох очей; в області правої вушної раковини, садн в області лоба, верхньої губи зліва. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета /предметів/, можливо, 07.12.2013, та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я. В зв`язку з тим, що в медичній карті повністю не описаний характер ушкоджень, говорити конкретно яким тупим предметом не представляється можливим. Однак, не виключається можливість, що дані ушкодження, могли виникнути від ударів кулаками та ногами;

- висновком експерта № 572 від 12 грудня 2013 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_18 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. Кров ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти В;

- висновком експерта №№ 573,574,575,576,577,578,579 від 20 грудня 2013 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_18 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В, в його крові супутній антиген Н не виявлений. Кров ОСОБА_17 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти В. 3.3. Кров ОСОБА_14 відноситься до групи А ізогемаглютининами анти-В, в її крові виявлений супутній антиген Н. 3.3. В слідах на ватних тампонах зі змивами - з підлоги великої кімнати (№ 4) з підлоги великої кімнати (№ 5, з підлоги великої кімнати (№ 6) вирізці з дитячих колгот (№ 2), фрагменті картону (об`єкт № 9), вирізці з подушки (об`єкт № 10). дитячій кофті рожевого кольору (об`єкти №11.12). дитячій кофті сірого кольору (об`єкт № 13). дитячих колготках сірого кольору (об`єкти №№ 14.15.16.17). дитячій футболці (об`єкт № 18). дитячій кофті в смужку (об`єкт № 19). вилучених під час огляду місця події, джинсових штанах (об`єкти № 20.21.22). спортивній кофті (об`єкти №23.24.25). кросівках (об`єкти № 26.27), які належать ОСОБА_17 , кофті (об`єкт № 28). колготах (лосіни) (об`єкти 29.30). вилучених у ОСОБА_14 встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні в цих об`єктах виявлено антиген А, а в об`єктах № 5.6.7.8.9.14.16.14.24.25.26. ще й ізогемаглютинин анти-В. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти-В, в тому числі від трупа дитини ОСОБА_18 . На марлевих тампонах зі змивами ОСОБА_17 (об`єкти №№ 1.2) та ОСОБА_14 (об`єкти №3.4). представлених для дослідження, наявність крові не встановлено;

- висновком експерта № 42 від 30 січня 2014 року, відповідно до якого згідно з «Висновком експерта №№ 573.574,575,576,577,578,579 судово-імунологічного дослідження речових доказів від 20.12.2013»: кров трупа ОСОБА_18 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. В його крові супутній антиген Н не виявлений; кров ОСОБА_14 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. В її крові виявлений супутній антиген Н.; кров малолітнього ОСОБА_19 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. В його крові супутній антиген Н не виявлений; кров малолітнього ОСОБА_20 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. В його крові не виявлений супутній антиген Н; в слідах на джинсових штанах (об`єкти №№ 20.21.22). спортивній кофті (об`єкти №№23.24.25), кросівках (об`єкти №№ 26,27), які належать ОСОБА_17 , кофті (об`єкт № 28), колготах (лосіни) (об`єкти №№ 29.30), вилучених у ОСОБА_14 встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні в цих об`єктах виявлено антиген А, а в об`єктах №№ 24.25.26. ще й ізогемаглютинин анти-В. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинином анти-В. в тому числі, як від трупа дитини ОСОБА_100 , так і від малолітніх ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ;

- актом амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи №367 від 23 грудня 2013 року ОСОБА_17 не страждав раніше та не страждає в теперішній час на хронічне психічне захворювання. Про це свідчать збереженість і адекватність його емоцій, логічність і послідовність мислення, відсутність психотичної симптоматики, порушень пам`яті, інтелекту, критичних та адаптаційних здібностей. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_17 перебував поза будь-яким хворобливим розладом психічної діяльності, в тому числі і тимчасовим. На це вказують збереженість його орієнтації в місці, ситуації, оточуючих особах, виконування ним послідовних, цілеспрямованих дій, підтримання ним адекватного мовного контакту з оточуючими, що не відображало ознак маячення, галюцинацій, порушення свідомості. Тому ОСОБА_17 , як не душевнохворий, не позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними як стосовно інкримінованого йому діяння, так і в теперішній час. Під дію ч. 2, 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає.
В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_17 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_17 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_17 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В теперішній час ОСОБА_17 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_17 не потребує.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_17 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_17 не заперечує свою причетність до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_21 від яких наступила смерть, та не заперечує факт нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Показання потерпілої та свідків логічні та узгоджені між собою, узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує його дії за:
ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження;
п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, - умисне вбивство, тобто протиправне заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є вбивство малолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 49 КК України, що регулює звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_17 вчинені 07 грудня 2013 року, тобто понад два роки тому, вказане, з урахуванням вимог ст. 12 КК України та санкції ч.1 ст. 125 КК України, свідчить що ОСОБА_17 може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Враховуючи те, що за ч. 1 ст. 125 КК України закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності, суд вважає ОСОБА_17 слід звільнити від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Даючи оцінку доводам обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на спричинення смерті ОСОБА_21 суд приходить до наступного.
Пленум Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я людини» ( пункт 22 постанови) зазначає, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, питання про умисел, його вид та спрямованість необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин учиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їх взаємостосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідку свого діяння: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а при умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання є необережним. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
Так, відповідно до ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Визначаючи поняття вини у статті 23 КК України, законодавець вказує, що виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Таким чином, свідомість і передбачення становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме припущення настання наслідків - його вольову ознаку. З урахуванням цих ознак зміст умислу полягає в тому, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.
За фактичних обставин, які суд вважає встановленими і такими, що підтверджені належними і допустимими доказами - ОСОБА_17 07 грудня 2013 року в період часу з 22:50 год. до 23:10 год. перебуваючи в житловому будинку своєї співмешканки ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на противоправне позбавлення життя малолітнього сина ОСОБА_14 - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що ОСОБА_18 є малолітнім, наніс йому руками та ногами множинні удари (не менше 18) в область голови та тіла, спричинивши тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події. Смерть ОСОБА_18 настала від механічної асфікції (аспірації) верхній дихальних шляхів, а також трахеї, бронхіол, альвеол кров`ю, яка розвинулася внаслідок чисельних травм голови, обличчя, які спричинили кровотечу з послідуючим попаданням крові в дихальні шляхи. Дані тілесні ушкодження стоять у причинному зв`язку зі смертю.
Крім того, 07 грудня 2013 року у період часу з 23:10 год. до 23:20 год. ОСОБА_17 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому сину своєї співмешканки ОСОБА_14 - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наніс йому руками множинні удари (не менше 7) в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, синців в області правої щоки, перенісся, навколо обох очей, в області правої вушної раковини, садна в області лоба, верхньої губи зліва, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 253 від 27 грудня 2013 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_17 07 грудня 2013 року у період часу з 23:10 год. до 23:20 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому сину своєї співмешканки ОСОБА_14 - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наніс йому множинні удари руками (не менше 3) в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин обличчя, подряпин та синців в лобній області та області правої щоки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 252 від 27.12.2013, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За такими конкретними обставинами подій, суд вважає, що ОСОБА_17 діяв з прямим умислом, оскільки ударів завдавав потерпілим навмисно; вчиняв насильство щодо малолітніх дітей і в силу свого інтелектуального розвитку розумів, що його дії носять небезпечний характер, бажав завдати смерті зокрема потерпілому ОСОБА_18 ..
При цьому суд бере до уваги інтенсивність нападу ОСОБА_17 , характер та локалізацію тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
ОСОБА_17 розуміючи, що нападає на дітей малолітнього віку, які за своїм віком і станом здоров`я не зможуть надати супротив, наносив кожному з них численні удари в життєво важливий орган голову. При цьому, розуміючи, що з врахуванням віку дітей достатнім для пригнічення волі потерпілих застосування мінімального насильства або погрози, обвинувачений продовжував наносив удари.
Враховуючи вік потерпілих і те що голова є життєво важливим органом ОСОБА_17 не міг не розуміти можливість настання суспільно-небезпечних наслідків його дій у виді заподіяння смерті, але продовжував їх наносити, доки на місці події не настала смерть зокрема ОСОБА_18 . Локалізація, кількість тілесних ушкоджень у потерпілих, їх характер та тяжкість, свідчить про тривале та жорстоке побиття дітей малолітнього віку, в ході якого ОСОБА_17 не міг не розуміти можливість настання суспільно-небезпечних наслідків його дій у виді смерті і бажав цього або свідомо допускав.
Відповідно до вимог ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Посилання обвинуваченого на те, що він не мав за мету скоєння злочину, як і те, що для спричинення тілесних ушкоджень потерпілим він не використовував інші предмети, окрім нанесення ударів руками, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки не свідчить про необережний характер вини щодо цих наслідків.
Фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені під час досудового розслідування знайшли своє підтвердження дослідженими під час судового розгляду належними і допустимими доказами, які, за оцінкою суду, не викликають сумніву щодо дійсного наміру обвинуваченого та спрямованість умислу обвинуваченого саме на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_18 .

Згідно довідки Іллінецької центральної районної лікарні ОСОБА_17 за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває.
За місцем проживання ОСОБА_17 характеризується негативно.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи №291 від 17 грудня 2013 року ОСОБА_17 не виявляє ознак наркоманії та хронічного алкоголізму. Виявляє ознаки зловживання алкоголем. Примусового лікування не потребує.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 судом не встановлені.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_17 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, наявність обставини, що обтяжує та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, негативно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті). Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до п.п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.
Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_17 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив злочини в стані алкогольного сп`яніння, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, його відношення до скоєних злочинів і вважає, що виправлення ОСОБА_17 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства, тобто має бути пов`язано з призначенням йому покарання тільки у виді позбавленням волі на певний строк.

За правовим висновком, Великої Палати Верховного Суду (п. 106 Постанови від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом N 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII.
За таких обставин, в строк відбуття покарання призначеного ОСОБА_17 за даним вироком в виді позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» підлягає зарахуванню строк тримання його під вартою з дня фактичного затримання з 08 грудня 2013 року по день ухвалення судом вироку із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 підлягає залишенню без розгляду, так як вона в судовому засіданні його не підтримувала і свою думку з цього приводу не висловлювала, що не позбавляє її права звернутися до суду про відшкодування завданої шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази оглянуті і описані у протоколі огляду предметів від 03.01.2014, вирізка дитячих колгот, фрагмент картону, вирізка з подушки, кофта рожевого кольору, дитяча кофта блакитно-сірого кольору, дитячі колготи сірого кольору, дитяча кофта сірого кольору в смужку, дитяча футболка сірого кольору, джинсові штани, спортивна кофта, пара кросівок, кофта червоного кольору, колготи чорного кольору, змив з лівої та правої руки ОСОБА_17 , змив з лівої та правої руки ОСОБА_14 , три змиви РБК з підлоги великої кімнати, зрізи нігтів ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , зразок крові ОСОБА_14 та ОСОБА_17 .. Мобільний телефон ОСОБА_17 , зразки крові ОСОБА_20 , ОСОБА_19 - передані на збереження до кімнати зберігання речових доказів Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_17 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 63, 65-67 КК України, 370, 371, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Звільнити ОСОБА_17 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Визнати винним ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_17 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08 грудня 2013 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_17 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з моменту затримання 08 грудня 2013 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 залишити без розгляду, роз`яснивши її право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази оглянуті і описані у протоколі огляду предметів від 03.01.2014, вирізка дитячих колгот, фрагмент картону, вирізка з подушки, кофта рожевого кольору, дитяча кофта блакитно-сірого кольору, дитячі колготи сірого кольору, дитяча кофта сірого кольору в смужку, дитяча футболка сірого кольору, джинсові штани, спортивна кофта, пара кросівок, кофта червоного кольору, колготи чорного кольору, змив з лівої та правої руки ОСОБА_17 , змив з лівої та правої руки ОСОБА_14 , три змиви РБК з підлоги великої кімнати, зрізи нігтів ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , зразок крові ОСОБА_14 та ОСОБА_17 зразки крові ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , які передані на збереження до кімнати зберігання речових доказів Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області - знищити.
Мобільний телефон ОСОБА_17 , який переданий на збереження до кімнати зберігання речових доказів Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя доповідач:
Суддя:
Присяжні: