СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/619/21
Провадження №1-кп/547/88/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року смт. Семенівка Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000196 від 30.05.2021, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тукали Семенівського району Полтавської області, громадянка України, зареєстрована і проживає: АДРЕСА_1 , освіта середня технічна, не заміжем, працює соціальним працівником КУ "Центр надання соціальних послуг" Оболонської сільської ради,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
29.05.2021 приблизно о 19:50 год. обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у руках вила, нанесла ними останній один удар область правого плеча.

В результаті цього потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді колотої рани правого плеча, що згідно висновку експерта № 49 від 09.06.2021, кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначеними діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила щодо потерпілої ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_5 під час допиту у судовому засіданні визнала провину лише у тому, що взяла вила. У той день корова потерпілої зайшла у двір до обвинуваченої, у якому немає воріт. Обвинувачена вигнала корову. Потерпіла сказала обвинуваченій, щоб та поставила ворота. Обвинувачена сказала не вказувати їй що робити, а щоб потерпіла поставила ворота у себе. Потерпіла одразу почала йти у двір і двором обвинуваченої до обвинуваченої, мала намір її побити, казала "я тобі зараз зроблю". Обвинувачена стояла серед двору, машинально взяла вила і виставила їх перед собою щоб не підійшла потерпіла. Вони обоє смикали вила кожен у свій бік, намагаючись вирвати їх із рук іншої. Обвинувачена машинально штрикнула потерпілу вилам у руку. Сестра потерпілої забрала у обвинуваченої вила, тому обвинувачена, побоюючись за себе, втікла від них.
Пробачення обвинувачена не проситиме, вона захищала себе. Вибачиться лише тоді, коли потерпіла вибачиться за образи і те, що зайшла у чужий двір. Обвинувачена шкодує про свій вчинок, але винуватими у цьому є потерпіла і її сестра, які без дозволу зайшли у двір обвинуваченої.
Захисник вказав, що обвинувачена діяла у межах необхідної оборони. Вила взяла у руки для забезпечення своєї безпеки від дій потерпілої. Словесний конфлікт був взаємним і міг перейти у взаємну бійку. Без входу потерпілої у двір обвинуваченої подія б не відбулася. Усіх свідків суд не допитував.
Прокурор заперечував перебування обвинуваченої у стані необхідної оборони, оскільки не було нападу на обвинувачену чи загрози нападу. Потерпіла лише словами зверталася до обвинуваченої, між ними була взаємна словесна перепалка. Удар вилами відбувся у той момент, коли потерпіла відвернулася на заклик сестри. Удар був доволі сильним і пробив наскрізь плече потерпілої. Суд допитав очевидців події. Інші свідки бачили лише наслідки події: виклик швидкої, рану тощо.
Дослідивши та перевіривши в повному обсязі докази обвинувачення, незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, що є одним із можливих способів захисту від пред`явленого обвинувачення, винуватість ОСОБА_5 у зазначеному діянні за зазначених обставин підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у судовому засіданні доказів, що оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінці судом кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у т.ч. з дотриманням вимоги про те, що ж оден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.05.2021 потерпіла ОСОБА_4 вказала, що обвинувачена ОСОБА_5 29.05.2021 близько 19-50 год. нанесла їй тілесні ушкодження, а саме, проколола вилами праве передпліччя.

Відомості занесені до ЄРДР за № 0000196 від 30.05.2021 з фабулою: 29.05.2021 року близько 19-50 години ОСОБА_5 знаходячись в своєму господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_4 під час допиту у судовому засіданні вказала, що 29 травня 2021 року, увечері вийшла із дому зустріти череду корів. Корова потерпілої зайшла у двір обвинуваченої, у якому не було воріт. Корову вигнали з двору. Потерпіла попросила обвинувачену поставити ворота, на що отримала образи і вказівку з боку обвинуваченої, щоб потерпіла поставила ворота у себе коли матиме свій будинок, перейшла на особисті образи. Потерпіла не стрималась від образ, повернулася у двір обвинуваченої і запитала за що та її так лає і обзиває. Раптом у руках обвинуваченої з`явилися вила, які вона направила на потерпілу. Потерпіла не рухалася у бік обвинуваченої, вони стояли сперечалися. Потерпілу покликали її сестра, щоб та вийшла з двору обвинуваченої. Як тільки потерпіла повернулася боком у бік сестри, то відчула сильний удар вилами у правий бік. Рука була поцарапана і пробита наскрізь приблизно від плеча до ліктя. Обвинувачена ще била потерпілу по обличчю. До них одразі підбігла сестра потерпілої, забрала у обвинуваченої вила і та втікла. Дії обвинуваченої були свідомим, вона говорила "заколю", "вб`ю", "вийди з двору". Потерпіла стояла у дворі і ніяких дій щодо обвинуваченої не вчиняла окрім запитань. Обвинувачена не намагалася вибачитися за свої дії. Покарання має бути справедливим. Ушкоджена рука ще повноцінно не функціонує. Потерпіла підтримує обвинувачення.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.06.2021 потерпіла ОСОБА_4 розповіла, що 29.05.2021 у період із 19-45 год. по 19-50 год. коли ОСОБА_7 гнавши корову та телицю із череди, та остання заскочила у двір ОСОБА_5 , яка проживає поряд із потерпілою. ОСОБА_4 , не встигла добігти до двору ОСОБА_8 , яка в цей час уже стояла у себе у дворі із вилами в руках. Після цього, ОСОБА_4 побігла до двору ОСОБА_8 та погукала телицю, яка вийшла та пішла у свій двір, та попросила ОСОБА_5 поставити у своєму дворі ворота, щоб нічиї корови не могли зайти у її двір. На дане прохання ОСОБА_5 почала словесно ображати ОСОБА_4 і між ними виникла словесна перепалка. Після образ ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_5 , яка стояла у себе у дворі та тримала вила у руках, щоб з`ясувати причини цих образ і ОСОБА_5 штрикала в її сторону вилами для залякування. Коли ОСОБА_4 зробила півоберту, то відчула різкий біль у правому передпліччі та побачила, що один зуб вил, які тримала ОСОБА_5 , наскрізь пробив її праве передпліччя. Правою рукою ОСОБА_4 схопила за металеві зубці, а лівою за дерев`яний держак вил, а ОСОБА_5 намагалась їх прокрутити щоб завдати більшого болю потерпілій ОСОБА_4 . На допомогу підбігла сестра, яка відштовхнула ОСОБА_5 та допомогла витягнути вила із руки.
Свідок ОСОБА_7 , яка є сестрою потерпілої, під час допиту у судовому засіданні вказала, що у той вечір дорогою гнали череду. Теличка потерпілої забігла трохи у двір обвинуваченої. Теличку вигнали. Потерпіла попросила обвинувачену поставити забор щоб корови не заходили у її двір, на що обвинувачена сказала, щоб потерпіла поставили забор у себе коли матиме свій будинок. Свідок чула суперечку, невдовзі повернулася із свого двору. Побачила, що обвинувачена і потерпіла стоять у дворі обвинуваченої, остання кричала "заколю", "вб`ю", а потерпіла запитувала "що я тобі зробила?". Свідок крикнула до потерпілої, щоб та йшла додому. Потерпіла повернулася у бік свідка і у цей час обвинувачена штовхаючим ударом вдарила потерпілу у правий бік вилами. Потерпіла відштовхнула обвинувачену, запитала що вона робить і сказала свідкові щоб та допомогла з раною. Вила стирчали у руці потерпілої. Свідок їх забрала. Обвинувачена одразу втікла з двору. Одразу викликали поліцію і швидку.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.06.2021 свідок ОСОБА_7 розповіла, що 29.05.2021 у період із 19-45 год. по 19-50 год. коли ОСОБА_7 гнала корову та телицю, та остання заскочила у двір ОСОБА_5 , де зазвичай стоїть її сестра ОСОБА_4 , яка не встигла добігти до двору ОСОБА_8 , яка в цей час уже стояла у себе у дворі. Після цього, ОСОБА_4 погукала телицю, яка вийшла та пішла у свій двір. ОСОБА_4 попросила ОСОБА_5 поставити у своєму дворі ворота, щоб нічиї корови не могли зайти у її двір. На дане прохання ОСОБА_5 почала словесно ображати. Почувши образи від ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_4 , ОСОБА_7 швидко загнала телицю додому та повернулась назад до господарства ОСОБА_8 , де і залишилась стояти за двором. В цей момент ОСОБА_7 побачила, що ОСОБА_4 стоїть у дворі біля ОСОБА_8 , яка в свою чергу тримала вили у руках металевими зубцями вперед і лякала ними, роблячи рух вперед (штрикала). ОСОБА_7 сказала ОСОБА_4 щоб вона виходила із двору ОСОБА_8 , бо остання у руках тримала вили.
Після цього ОСОБА_4 зробила півоберту і в цей час ОСОБА_7 побачила як ОСОБА_5 навмисно штрикнула металевими зубцями вил у праву руку і наскрізь пробило праве передпліччя ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_7 підбігла, відштовхнула ОСОБА_5 від ОСОБА_4 і у подальшому вирвала в останньої із рук вила.
Згідно протоколу огляду від 29.05.2021 по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ОСОБА_7 видала працівникам поліції вили, якими ОСОБА_5 наносила тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Проведеним оглядом вил встановлено, що вони складаються із дерев`яної ручки довжиною 80 см та металевого виробу із чотирьох зубців, кінці яких загострені. Довжина зубців становить 30 см, між зубцями 8 см, 8 см та 6 см. Кінець руків`я надломлений. Руків`я та металева частина вил закріплені між собою за допомогою цвяха. Зубці вил брудні та частково покриті корозією. Як зазначила ОСОБА_7 , що саме даними вилами ОСОБА_5 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 і які вона забрала із рук ОСОБА_5 .
Постановою про визнання речових доказів від 29.05.2021 вила із дерев`яним руків`ям визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів, яка знаходиться у приміщенні СПД № 1 ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.
Згідно довідки головного лікаря КП "Семенівська лікарня" ОСОБА_4 звернулась до КП "Семенівська лікарня" 30.05.2021 о 10-00 год. Діагноз: колоті рани правого плеча (ПХО рани. Асепчитна пов`язка) на стаціонарному лікуванні не перебувала та не перебуває.
Згідно висновку експерта № 49 від 09.06.2021 у гр. ОСОБА_4 , мали місце наступні тілесні ушкодження: колота рана правого плеча, яка утворилась від ударної дії тупого твердого предмету, що не відобразив особливостей своєї контактуючої поверхні та могла утворитися і строк та за вказаних обставин. Дане ушкодження могло утворилось від однократної дії предмету, що володіє колючими властивостями. За ступенем тяжкості викликали короткочасний розлад здоров`я, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «А» «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_4 могла знаходитись як в горизонтальному так і вертикальному положенні передньою поверхнею тіла до травмуючого об`єкту. Та могла знаходитися на будь якій відстані, при якому ділянки з наявними тілесними ушкодженнями доступні для дії травмуючої сили. Виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження не характерні для отримання при паданні з висоти власного зросту та послідуючим ударом об тверду поверхню. Виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження не характерні для отримання внаслідок самотравмування. Питання самозахисту не медичні, а юридичні, так як одні і ті ж самі ушкодження можуть утворитися при захисті та і при нападі на іншу особу.
Згідно висновку експерта № 60 від 24.06.2021 покази потерпілої ОСОБА_4 , що вказані нею під час додаткової судово-медичної експертизи, відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Встановленим під час судово-медичної експертизи останньої.
Згідно висновку експерта № 61 від 24.06.2021 покази свідка ОСОБА_7 , що вказані нею під час додаткової судово-медичної експертизи, відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Встановленим під час судово-медичної експертизи ОСОБА_4 .
Обвинувачена є здоровою, на обліку у психіатра, невропатолога чи нарколога не перебуває, має постійне місце проживання і роботи, за місцем проживання характеризується нейтрально, бере активну участь у організації культурно-масових заходів.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_5 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а, отже, вона є винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.
При призначенні обвинуваченій покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність; позицію потерпілої щодо необхідності справедливого покарання обвинуваченої; причини і характер конфлікту, інтенсивність і небезпечність діяння обвинуваченої.
Стороною захисту не доведено перебування обвинуваченої у стані необхідної оборони і це спростовано стороною обвинувачення, оскільки з боку потерпілої до обвинуваченої не відбувалося суспільно небезпечне посягання або будь-який напад, як цього вимагає ст. 36 КК України. Потерпіла не намагалася вдарити обвинувачену чи іншим чином наблизитися до неї. Між ними була лише словесна суперечка. Перебування потерпілої у дворі обвинуваченої не є тією підставою, із якою закон пов`язує правомірну можливість нанесення тілесних ушкоджень. Більш того суд зазначає, що діяння обвинуваченої щодо завдання удару вилами було вчинене саме у момент, коли потерпіла відвернулася від обвинуваченої, тобто не бачила її дій. Задля наскрізного пробиття плеча удар вилами повинен бути доволі сильним і потенційно міг торкнутися життєво важливих органів (кровоносні судини, легені тощо) якби потерпіла стояла в момент нанесення удару прямо до обвинуваченої.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, у т.ч. причини і наслідки дій обвинуваченої щодо потерпілої, характер їх попередніх стосунків, причини конфлікту, інтенсивність і непередбачуваність нанесення удару тощо, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді виправних робіт із відрахуванням в дохід держави із її заробітку 20 відсотків. Призначення менш суворого покарання у виді штрафу або громадських робіт є недостатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, не відповідатиме завданням Кримінального кодексу України. Також суд враховуює, що за загальним правилом відбування громадських робіт здійснюється по 4 години, а обвинувачена має постійне місце роботи.
Цивільний позовне пред`явлено.
Речовий доказ: вила із дерев`яним руків`ям, які зберігаються у кімнаті речових доказів СПД №1 ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, повернути обвинуваченій.
Процесуальні витрати не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, клопотання про його обрання не подано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити їй покарання у виді виправних робіт на строк шість місяців із відрахуванням двадцяти відсотків із суми заробітку засудженої в дохід держави.
Речовий доказ: вила із дерев`яним руків`ям, які зберігаються у кімнаті речових доказів СПД №1 ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вироку.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1