Справа № 455/1099/20
Провадження № 1-кп/455/59/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000214 від 22.05.2020 року відносноОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимості немає, - у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

01.09.2020 року до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000214 від 22.05.2020 року відносно ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Згідно клопотання, ОСОБА_3 22.05.2020 року, близько 17 годині 30 хвилин перебуваючи в м.Старий Самбір по вул.Вітовського, Старосамбірського району Львівської області, а саме на березі річки Дністер, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого одного полімерного згортка в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору і усвідомлюючи, що знайдена ним речовина рослинного походження є наркотичним засобом, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту, поклав один вищевказаний згорток у кишеню своїх джинсових штанів.

В подальшому, з даним згортком, 22.05.2020 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин в м. Старий Самбір по вул. Шевченка, Старосамбірського району Львівської області, ОСОБА_3 був зупинений працівниками Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУНП у Львівській області для перевірки документів і при поверхневому огляді, ними виявлено та вилучено один поліетиленовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів містить канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, в перерахунку на висушену речовину масою 28,51 грам, що згідно Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, відноситься до невеликих розмірів.

Цими своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин викладених у ньому.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 , не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.
ОСОБА_3 вину визнав та дав покази, що 22.05.2020 року він на березі річки знайшов згорток. У нього був намір згорнути це в газету та скурити. Однак, до нього підійшли працівники поліції, зупинили його і він видав їм цей згорток.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.
Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами: показаннями особи, стосовно якої здійснюється розгляд клопотання, який підтвердив обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, вказав на місце та інші деталі та мотиви їх вчинення.

Його показання у сукупності та взаємозв`язку підтверджується іншими доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що в кінці травня 2020 року він з дружиною йшли по АДРЕСА_1 . Працівники поліції запросили їх. Він бачив як молодий чоловік витягнув руку, яку він тримав у кишені. В руці був згорток з речовиною схожою на чай. Особа сказала, що це чай.

- показами свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що 22.05.2020 року вона з чоловіком йшла по вул.Шевченка, що в м.Старий Самбір. Працівники поліції попросили їх бути свідками. Працівники поліції запропонували хлопцеві витягнути все з кишень. Той погодився і витягнув згорток з кишені, в якому була рослинна речовина схожа нааа зелений чай;

- протоколом огляду місця події від 22.05.2020 року, якитм встановлено, що місцем події являється вулиця, яка знаходиться між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . На бетонному мості, який проходить черех рівчак, який частково заповнений водою знаходиться ОСОБА_3 , який добровільно видав в присутності двох понятих один поліетиленовий згорток, в якому знаходилася речовина рослинного походження подріблена, темно-зеленого кольору, яку ОСОБА_9 вийняв із лівої кишені своїх штанів та добровільно видав працівникам поліції. На момент виявлення ОСОБА_3 був одягнений в сині джинси темного кольору, сорочку на довгий рукав;

- протоколом огляду предмету від 27.07.2020 року, під час якого виявлено подріблену речовину рослинного походження зеленого кольору характерні для рослини коноплі ознаки: насіння сіро-зеленого кольору, однонасіневі, двостулкові, нерозкривні горішки округло-яйцеподібної форми. Зовнішня поверхня гладенька, сіро-зеленого забарвлення, подекуди нерівномірного напрямку основи, боків, вершини із світлими прожилками, та плямиста з більш темними прожилками, що створюють характерний мозаїчний малюнок. Вказана подріблена речовина упакована у полімерний пакет Експертної служби МВС України №7070318;

- даними висновку експерта №13/1039 від 07.07.2020 року відповідно до якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться в суміші сіро-зеленого кольору в полімерному пакеті, є канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 28,51 грам. Насіння сіро-зеленого кольору, що знаходиться в суміші з речовиною рослинного походження зеленого кольору в полімерному пакеті, є насінням коноплі, яке до наркотичних засобів не відноситься. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 , суд вважає, що вони мають ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Таким чином, оцінивши в сукупності зазначені вище належні та допустимі докази, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, мало місце і воно вчинено ОСОБА_3 ..

У відповідності з постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
Згідно висновку судово-психіатричного експертизи №357 від 05.08.2020 року, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у виді органічного шизофреноподібного розладу з вираженим дефектом особи в емоційно-вольовій та інтелектуально-мнестичній сферах, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінаваних йому дій, ОСОБА_3 також страждав органічним шизофреноподібним розладом з вираженим дефектом особи в емоційно-вольовій та інтелектуально-мнестичній сферах, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги

З урахуванням положень статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 року № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», якими передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005 року суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

За змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» та від 19 листопада 1992 року №2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є: 1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК; 2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції України, ст. 2 КК України, ч. 2 ст. 15 КПК України, а також із сформульованого у ст. 3 Закону № 1489-ІІІ принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_3 для себе або інших осіб, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 503, 512-513 КПК України, Законів від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон № 1489-ІІІ) та від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон № 2801-ХІІ), п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 року № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області про застосування примусових заходів медичного характер у кримінальному провадженні №0000214 від 22.05.2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази у справі: канабіс масою 28,51 грам, який згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №13/1039 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, та який поміщений в спецпакет МВС Україна «Експертна служба» №5257464, який знаходиться у кімнаті зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів Старосамбірського ВП Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області - знищити.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів віднести за рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1