Справа № 362/999/21
Провадження № 1-кс/362/229/21
У Х В А Л А

про повернення скарги

24 лютого 2021 року

слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2021 року судом отримано скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Так, обґрунтовуючи вимоги своєї скарги ОСОБА_2 зазначає, що 08 листопада 2016 року під час огляду місця події було вилучено належний йому автомобіль.

Посилаючись на той факт, що ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання про арешт вказаного майна, заявник просить розглянути дану скаргу.

Одночасно, заявником заявлено клопотання про поновлення процесуального строку для подання даної скарги.

Вирішуючи питання про призначення справи до розгляду по суті, слідчий суддя зважає на такі обставини.

Норма пункту 2 частини першої статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до частини третьої статті 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Норма частини сьомої статті 237 КПК України передбачає, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частина п`ята статті 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проте, заявником до скарги не додано будь-яких доказів того, що у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку вирішувалось питання щодо арешту автомобіля марки «Citroen Berlingo» номерний знак НОМЕР_1 .

Так, із змісту наданої на підтвердження своїх вимог роздруківки тексту ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 від 27.12.2016 року по справі № 362/6572/16, неможливо встановити про яке майно та якої саме особи вирішувалось питання про накладення арешту, оскільки усі відомості про це в ухвалі замінено словами «ОСОБА, АДРЕСА, НОМЕР».

При цьому, вказаний документ не завірено належним чином, на ньому відсутній підпис відповідних посадових осіб та печатка суду.

Зокрема, обставини подій, що викладено у скарзі відбувались в листопаді 2016 року.

Тобто, відповідно до вимог частини першої статті 304 КПК України, строк подання даної скарги на бездіяльність, з урахуванням положень статті 115 КПК України, обчислювався в листопаді 2016 року.

Натомість, дану скаргу було здано до відділення поштового зв`язку 17 лютого 2021 року (про що свідчить відбиток штампу відділення на конверті у якому отримано скаргу).

Відповідно до пункту третього частини другої статті 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки, строк подання даної скарги на бездіяльність слідчого обчислюється в листопаді 2021 року, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого кримінальним процесуальним законом.

При цьому, особа, яка подала скаргу, порушує питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності.

Вирішуючи питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності, слід виходити з того, що дата коли заявник дізнався про бездіяльність слідчого місцевого відділу поліції, безумовно не є такою обставиною, що позбавила заявника оскаржити бездіяльність слідчого у строки встановлені кримінальним процесуальним законом.

Таким чином, той факт, що заявник не може визначити строк вчинення бездіяльності, не є поважною обставиною та поважною причиною пропуску заявником строку на оскарження бездіяльності слідчого.

У даних обставинах, слідчий суддя не вбачає поважності пропуску строку, оскільки переконаний у необхідності заявнику оскаржувати бездіяльність слідчого у строки визначені КПК України.

За таких обставин, скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання особою копії судового рішення.

Слідчий суддя