Єдиний унікальний номер 205/5123/20
Єдиний унікальний № 205/5123/20
Провадження № 1-в/205/86/21
УХВАЛА
Іменем України
27 січня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відповідно до нового закону щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відповідно до нового закону щодо ОСОБА_3 , який звільняє від покарання або пом`якшує його.
ОСОБА_3 з 26.05.2020 року перебуває на обліку в Новокодацькому районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-УІІІ. (далі - Закон).
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, яким встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України , закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Водночас п.13 ч.1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного заступник начальника Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області просить суд привести вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 .
Суд, вислухавши думку представника органу з питань пробації ОСОБА_5 , яка підтримала подання та просила його задовольнити, прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1ст. 537 цього Кодексу.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2020 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначеним покаранням поглинути покарання повністю відбуте за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2018 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ст.75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік. На підставі п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Тобто, відповідно до внесених змін у цю статтю не передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Аналізуючи норми кримінального закону ст. ст. 51, 53, 56, 57, 60, 61, 63 КК України суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018 року).
Отже, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII має зворотну дію у часі.
Відповідно до п.13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України, суд дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.
Також, суд зазначає, що ОСОБА_3 не належить до кола осіб, визначених ч. 3 ст. 61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.
Крім того, ст. 75 КК України не виключає можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням при призначенні їй покарання у вигляді обмеження волі.
Тому засудженому ОСОБА_3 слід змінити покарання, призначене вироком суду за ч.1 ст.185 КК України з одного року позбавлення волі на два роки обмеження волі, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України та зі збереженням застосованих вироком Леніннського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2020 року умов і строку звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.
Керуючись ст.74 КК України, п.13, ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку відповідно до нового закону щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Привести вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2020 року у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2020 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначеним покаранням поглинути покарання повністю відбуте за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2018 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком один рік. На підставі п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1