справа № 462/3163/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000150 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новоселиці Вінницької області, зі середньою спеціальною освітою, військовослужбовця ЗСУ, курсанта 136-МП навчальної групи НОМЕР_1 навчального факультету бойового застосування військ Національної Академії сухопутних військ ім. ІНФОРМАЦІЯ_2 , сержанта, інваліда I групи, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу за контрактом у Національній академії сухопутних військ АДРЕСА_2 та згідно наказу №204 від 15.08.2017 перебуває на посаді курсанта 136 - МП навчальної групи 16 навчального факультету бойового застосування військ. Вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями. У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- ХІV, сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
У порушення вище вказаних вимог нормативно-правових актів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 19 січня 2020 року приблизно о 23 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись ним по вулиці Городоцькій, в напрямку виїзду за межі м. Львова, поблизу будинку № 242, грубо порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: Р. 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка», «небезпека для руху»), рухаючись у межах населеного пункту, позбавив себе можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність та не врахував дорожню обстановку та її змін, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості свого автомобіля аж до повної його зупинки, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де у подальшому здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Рено Лагуна» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час рухався прямолінійно у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля марки «Рено Лагуна» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя на момент заподіяння у вигляді тупої травми живота, закритого зламу 9-11 ребер зліва, розриву селезінки, водій автомобіля марки «Рено Лагуна» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я у вигляді закритого багатоуламкового перелому правого наколінника зі зміщенням, та пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки в верхній третині із зміщенням фрагментів. В момент отримання потерпілими ушкоджень, останні перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав частково, пояснивши, що визнає те, що своїми діями вчинив ДТП, але не порушував правил дорожнього руху умисно. При цьому вказав, що 19.01.2020р. пізно ввечері рухався на автомобілі Део Ланос по вул. Городоцькій у м. Львові в напрямку виїзду з міста зі швижкістю приблизно 50 км/год. Видимість дороги була достатньою, освітленою, однак падав дощ, дорожнє покриття було слизьке. Спочатку він рухався в середній смузі, однак через те, що автомобіль, який рухався попереду, їхав з досить малою швидкістю, ОСОБА_4 перестроївся в ліву крайню смугу, здійснюючи маневр випередження. Після перестроювання в ліву крайню смугу, приблизно на відстані 50 м він побачив ДТП, в результаті якого позашляховик опинився на його смузі руху. З метою уникнення наїзду на цей автомобіль, він застосував екстрене гальмування, однак його автомобіль занесло на зустрічну смугу, де він зіткнувся з автомобілем Рено Лагуна під керуванням ОСОБА_6 .

Не дивлячись на заперечення обвинуваченим своєї вини та висунуті захисні версії, його вина у даному злочині за викладених вище обставин підтверджується його показами, в яких не заперечуються окремі обставини справи, усією сукупністю досліджених під час судового розгляду інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 19.01.2020р. близько 23:40 год він керував автомобілем Рено Лагуна НОМЕР_3 по вул. Городоцькій у м. Львові в напрямку до центру міста. Разом з ним в автомобілі перебували його дружина, діти та ОСОБА_7 . Водій ОСОБА_6 рухався в середній полосі зі швидкістю приблизно 50 км/год. В якийсь момент, раптово, приблизно за 25-30 м він побачив, як йому на зустріч виїхав автомобіль Део Ланос. З метою уникнення ДТП ОСОБА_6 застосував екстрене гальмування та вивернув кермо свого автомобіля вправо, однак зіткнення не вдалось уникнути. Він удару його автомобіль викинуло з проїжджої частини на бордюр. Від отриманих травм він отримав багатоуламковий перелом правого коліна.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 19.01.2020р. близько 23:40 год вона перебувала на задньому сидінні в автомобілі Рено Лагуна НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в середній полосі по вул. Городоцькій у м. Львові в напрямку виїзду за місто. В якийсь момент вона побачила світло та відчула удар, від якого їхній автомобіль виїхав на бордюр, де зупинився. Від отриманих травм вона отримала розрив селезінки, яку в подальшому видалили, та переломи ребер.
Покази потерпілих суд визнає належними та допустимими, оскільки такі є логічними, послідовними, чіткими, не містять розбіжностей та узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, дослідженими під час судового розгляду протоколами слідчих дій, висновками експертів, які теж доводять вину ОСОБА_4 ,.у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В свою чергу, з досліджених у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, судом встановлено наступне.
З рапорту ( а.с.80) вбачається, що слідчий ВРЗ СТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 доповів Начальникові ВРЗ СТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 про те, що 19.01.2020р. близько 23:10 год. У м. Львові по вул. Городоцькій, 242 водій ОСОБА_13 , керуючи автомобілем марки Део Ланом НОМЕР_2 , не впорався з керування, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки Рено Лагуна НОМЕР_3 під керування водія ОСОБА_6 . Дана подія зареєстрована в журналі ЄО Залізничного ВП ГУНП у Львівській області за №1479.
З протоколу огляду місяця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2020р. ( а.с.81) здійсненогоо 01:30 год 20.01.2020р, який був проведений в присутності понятих підтверджується безпосередньо факт настання самої події кримінального правопорушення, а саме дорожньої-транспортної пригоди, його час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, характеристика природних умов та наслідків, що настали в результаті зіткнення транспортних засобів Део Ланос та Рено Лагуна. Зокрема, у даному протоколі відображено місце ДТП - м. Львів, вул. Городоцька, 242, на проїзній частині горизонтальна ділянка, асфальтобетонне покриття, зволожене чисте, призначено для руху в двох напрямках, дорожня розмітка - 1.1,1.3, 1.5, ПДР України, на момент огляду ділянка освітлена міським освітленням, локалізація технічних пошкоджень на автомобілі Деу ланос виявлено пошкоджений капот, розбите лобове скло, пошкоджена передня права стійка, праве переднє та заднє крило та передня та задня дверка, на автомобілі Рено Лагуна пошкоджений капот, бампер передній, передні 2 крила, лобове скло, передня та задня дверка.
Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, а також фототаблиць слідує, що такі містять зображення місця пригоди у вигляді схеми, яка оформлена на місці пригоди і підписана понятими та на якій графічно відображені й зафіксовані всі об`єкти та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, а саме: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та дорожніх знаків; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; ширина проїзної частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки, тобто у даному випадку підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с. 87).
Порушень вимог ст.ст. 98, 100, 104-106, 223, 237 КПК України судом у ході судового розгляду не встановлено та сторонами не доведено.

Разом з тим стороною захисту заявлено клопотання про визнання цього доказу недопустимим з огляду на те, що сам протокол є неповним, а схема ДТП не відображає інше ДТП, яку обвинувачений намагався об`їхати.

Вирішуючи клопотання захисника про недопустимість цього доказу, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.
Протокол огляду та схему до нього суд визначає належними та допустимими доказами, оскільки відповідають вимогам КПК України, такі відображають та фіксують усі необхідні відомості та дані, які підлягають встановленню в рамках даного кримінального провадження. При цьому, відсутність в даних документах відображення іншої ДТП, яку обвинувачений ОСОБА_4 об`їжджав, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, не спростовують його вини у порушенні ним ПДР України

Крім того, покликання сторони захисту на необхідність виїзду на зустрічну руху з мотою об їзду ОСОБА_4 , іншої ДТП не відповідають вимогам закону, оскільки чинні ПДР України не містять такої норми, яка б дозволяла водіям перетинати дорожню розмітку 1.3 або ж порушувати п 11.4 ПДР України.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.05.2020р. ( а.с. 94-99), проведеного за участю понятих та свідка ОСОБА_8 та долученої до нього схеми вбачається, що свідок вказала місце проїзної частини дороги, де 19.01.2020р. близько 23:15 год. Відбулось зіткнення автомобілів Део Ланос та Рено лагуна. При цьому свідок розповіла, що того дня вона перебувала в автомобілі Рено лагуна на передньому пасажирському сидінні та рухалась ним по вул.Городоцькій у 2 лівій смузі в напрямку в напрямку центральної частини Львова. Наближаючись до будинку 242 по вул. Городоцькій у м. Львові, вона побачила, як із зустрічної лівої крайньої смуги руху на їх смугу руху несподівано рухається автомобіль Део Ланос. Водій ОСОБА_6 застосував екстрене гальмування та вивернув кермо вправо, але зіткнення не вдалось уникнути. Крім того, проведеними замірами встановлено, що місце зіткнення знаходиться на смузі руху автомобіля Рено Лагуна на відстані 28,5 м до будинку242 по вул. Городоцькій у м. Львові, щодо траєкторії руху автомобіля Рено Лагуна - боковий інтервал лівого борту до дорожньої розмітки 1.5 дод. 2 ПДР України , яка розділяє попутні ліву крайню та другу ліву смуги руху в напрямку до центральної частини Львова становить 1 м. Крім того, свідок показала, що водій автомобіля Део Ланос, який рухався у зустрічному напрямку, перетнув дорожню розмітку 1.3 дод. 2 ПДР України та виїхав на зустрічну смугу руху відносно напрямку свого руху на відстані 18,8 м від місця зіткнення, а автомобіль марки Рено лагуна перебував в цей момент на відстані 25,4 м до місця зіткнення. Під час проведення цього слідчого експерименту встановлено, що у місці ДТП видимість елементів дороги становить понад 100 м, а тому технічних завад, які б могли обмежували видимість у водія ОСОБА_14 не було. Слідчий експеримент проводився при дорожній обстановці, як максимально відповідає обстановці при ДТП.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.05.2020р. (а.с. 100-104), проведеного за участю понятих та свідка ОСОБА_6 та долученої до нього схеми вбачається, що свідок вказав місце проїзної частини дороги, де 19.01.2020р. близько 23:15 год. відбулось зіткнення автомобілів Део Ланос та Рено лагуна. При цьому свідок розповів, що того дня він керував автомобілем Рено лагуна з увімкненим ближнім світлом фар. При допустимій швидкості у 50 кп/год. Наближаючись до будинку 242 по вул. Городоцькій у м. Львові, він виявив, як із зустрічної лівої крайньої смуги руху на його смугу руху несподівано виїхав автомобіль Део Ланос. Водій ОСОБА_6 застосував екстрене гальмування та вивернув кермо вправо, але зіткнення не вдалось уникнути. Крім того, проведеними замірами встановлено, що місце зіткнення знаходиться на смузі руху автомобіля Рено Лагуна на відстані 29 м до будинку 242 по вул. Городоцькій у м. Львові, щодо траєкторії руху автомобіля Рено Лагуна - боковий інтервал лівого борту до дорожньої розмітки 1.5 дод. 2 ПДР України , яка розділяє попутні ліву крайню та другу ліву смуги руху в напрямку до центральної частини Львова становить 0,9 м. Крім того, свідок показав, що водій автомобіля Део Ланос, який рухався у зустрічному напрямку, перетнув дорожню розмітку 1.3 дод. 2 ПДР України та виїхав на зустрічну смугу руху відносно напрямку свого руху на відстані 21 м від місця зіткнення, а автомобіль марки Рено лагуна перебував в цей момент на відстані 22,1 м до місця зіткнення. Під час проведення цього слідчого експерименту встановлено, що у місці ДТП видимість елементів дороги становить понад 100 м, а тому технічних завад, які б могли обмежували видимість у водія ОСОБА_14 не було. Слідчий експеримент проводився при дорожній обстановці, як максимально відповідає обстановці при ДТП.

Тобто даними доказами підтверджується місце час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Порушень вимог ст.ст. 104-107, 223, 240 КПК України судом у ході судового розгляду не встановлено та сторонами не доведено.
З досліджених у порядку § 3 Глави 28 КПК України у судовому засіданні висновків експертів судом встановлено наступне.
Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи від 21.05.2020р. №489 (а.с.106-116) місце зіткнення автомобілів Део Ланоc НОМЕР_2 та Рено Лагуна НОМЕР_3 знаходиться в правій стороні вул. Городоцької у м. Львові, виходячи з напрямку в сторону центра міста, в районі розміщення початку осипу осколків скла та уламків пластмаси зі сторони протилежної центру міста. В даному падку мало місце попутне дотичне зіткнення лівої бокової частини автомобіля Рено Лагуна і правої частини автомобіля Део Ланос, при якому їхні повздовжні осі розміщувались під кутом біля 10 градусів.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №15/2/596 від 26.05.2020р. в дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинен був керуватись вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 «Дорожня розмітка» та п.11.4. ПДР України, а саме ОСОБА_4 , рухаючись на ділянці дороги, де нанесена подвійна горизонтальна лінія дорожньої розмітки 1.3 не перетинати її та не виїжджати при цьому на призначений для зустрічного руху бік дороги, по якому в цей час рухався автомобіль Рено Лагуна НОМЕР_3 . При заданих слідством даних швидкості руху автомобіля Рено Лагуна НОМЕР_3 в 50 км/год, у його водія ОСОБА_6 не було технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Део Ланос шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.3. розділу 34 «Дорожня розмітка» та п.11.4. ПДР України і вказана невідповідність дій знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди. З технічної точки зору причиною настання ДТП стали не відповідаючі вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.3. розділу 34 «Дорожня розмітка» та п.11.4. ПДР України дії воді Део Ланоса ОСОБА_4 , які виразились в тому, що він виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги і поставив водія автомобіля Рено Лагуна ОСОБА_6 в такі умови, в яких останній був позбавлений можливості своїми діями уникнути зіткнення.
Стороною захисту заявлено клопотання про визнання вказаною висновку недопустимим доказом з огляду на те, що в дослідженні не було відображено іншого ДТП, яке ОСОБА_4 намагався об`їхати.
Вирішуючи клопотання сторони захисту щодо недопустимості цього доказу, суд відхиляє таке, оскільки висновок автотехнічної експертизи від №15/2/596 від 26.05.2020р. є належним чином мотивованим і обґрунтованим, складений експертом, що має достатній стаж експертної роботи, відповіді та висновки є повні та вичерпні, не допускають їх подвійного тлумачення і не містять суперечностей.
Згідно висновку експерта №291 від 18.02.2020р. ( а.с. 123-124) у ОСОБА_6 виявлено закритий багатоуламковий перелом правого наколінника зі зміщенням. Забійні садна лівої кисті. Забійні садна лівої тім`яної ділянки. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути при ударах до виступаючих частин салону автомобіля під час ДТП 19.01.2020р. Перелом наколінника відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку експерта №246 від 18.02.2020р. (а.с.125-126) у малолітньої ОСОБА_10 виявлений закритий перелом правої стегнової кістки в верхній третині із зміщенням фрагментів, який утворився від дії тупих предметів, міг виникнути при ударі до витсупаючих частин салону автомобіля під час ДТП 19.01.2020р. та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку №431 від 02.03.2020р. (а.с. 127-128) у ОСОБА_7 виявлена тупа травма живота, травматичний розрив селезінки, внутрішньо-черевна кровотеча. Закриті злами 9-11 ребер зліва. Вказані травми могли виникнути під час ДТП із зіткненням автомобілів від одномоментного контакту лівої половини грудей та живота з виступаючими частинами салону автомобіля 19.01.2020р. та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки життя в момент спричинення.
Згідно висновку №204 від 21.01.2020р. ОСОБА_4 , в результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, етанолу в його корові не виявлено ( а.с.119-122).
Тобто з даних медичних висновків вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між ДТП, яка відбулась 19.01.2020р. та отриманими потерпілими тілесними ушкодженнями.

Суд не бере до уваги покази ОСОБА_4 через те, що такі є суперечливими та не послідовними, в яких обвинувачений спочатку вказував про те, що об`їжджав інше ДТП, натомість під час його допиту вказував на те, що його автомобіль викинуло на зустрічну смугу через погодні умови та застосування ним екстреного гальмування. Його покази не узгоджуються з іншими доказами у справі, ними спростовані, що в свою чергу дає суду підстави оцінити покази обвинуваченого як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В свою чергу, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Так, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, однак останні будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб регламентований КПК України будь-яких інших доказів на підтвердження висловлених ними обставин злочину та імовірного його перебігу, окрім тих, які уже проаналізовані у цьому судовому рішенні, суду не надали.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні та середньої тяжкості тілесні ушкодження, і тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винуватого, який є інвалідом 1 групи, не працює, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживанням.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання судом не встановлено.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення, що відповідатиме поняттю та меті покарання. Разом з тим, враховуючи відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також, те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, інвалідом 1 групи, не працює, не вчиться, в силу отриманих травм потребує постійної реабілітації та постійного стороннього догляду, дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому доходить висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного основного покарання із застосування ст. 75 КК України із встановленням йому іспитового строку із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Враховуючи обставини справи, , суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази: - автомобіль марки «Део Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути його власнику;

-автомобіль марки «Рено Лагуна» реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути його власнику;

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення експертиз в розмірі 7354,90 грн (сім тисяч триста п`ятдесят чотири гривні дев`яноста копійок).

Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Део Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_4 ухвалою слідчого судді від 22.01.2020р.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілим, законному представнику потерпілої, представнику потерпілим.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1 .

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1