Номер провадження: 11-кп/813/1203/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 01.03.2021 про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України в кримінальному провадженні №0002728 від 02.08.2019 стосовно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новоградовка Донецької обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002728 від 02.08.2019 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України повернутий прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування, всупереч вимог ст. 109 КПК України, не підписаний слідчим або прокурором, що свідчить про його не легітимність та ставить під сумнів достовірність викладених в ньому відомостей, при цьому, вказаний недолік усунути проставленням підпису відповідної службової особи у не процесуальний спосіб неможливо.

Окрім того, суд дійшов висновку про те, що доводи сторони захисту щодо інших недоліків обвинувального акту не є законними підставами для повернення обвинувального акту, оскільки за змістом та формою він містить необхідні відомості.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її постановлення з порушенням норм процесуального права з огляду на залишення судом 1-ої інстанції поза увагою того, що нормами ст.ст. 109, 291 КПК України не передбачено вимог щодо наявності підпису прокурора або слідчого в реєстрі матеріалів досудового розслідування та наявність чи відсутність таких підписів не впливає на повернення обвинувального акту прокурору.

Посилаючись на наведені обставини, представник потерпілого ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді 1-ої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 його захисник ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_8 не з`явились, про місце та час судового розгляду повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки апеляційному суду не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду, оскільки в апеляційній скарзі представника потерпілого не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого, який доводи апеляційної скарги підтримав, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги представника потерпілого, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Суд, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Колегія суддів вважає ухвалу суду 1-ої інстанції такою, що не відповідає наведеним положенням КПК України та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК Країни.

Частина 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

З огляду на наведене, у ст. 291 КПК України законодавцем передбачений вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Вказаний перелік відомостей розширеному тлумаченню не підлягає.

Надання до суду інших відомостей або документів до початку судового розгляду не допускається.

При цьому дійсно, як вірно зазначено в апеляційній скарзі, ст. 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002728 від 02.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, колегія суддів приходить до висновку щодо його необґрунтованого повернення судом першої інстанції прокурору з підстав, наведених в ухвалі суду.

Так, ухвала суду 1-ої інстанції не містить даних, які б давали підстави суду в порядку ч. 3 ст. 314 КПК України повернути зазначений обвинувальний акт прокурору, зокрема не містить посилань на його невідповідність ч. 2 ст. 291 КПК України.

Будь-які інші питання, що виникають щодо обвинувального акту, зокрема щодо змісту реєстру матеріалів досудового розслідування поза його складовими відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України, і які не охоплюються процесуально визначеними підставами для його повернення прокурору, не є предметом дослідження під час підготовчого судового провадження.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Отже, з огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору підлягає скасуванню.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_7 , знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Київського районного суду м. Одеси для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 01.03.2021 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002728 від 02.08.2019, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002728 від 02.08.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4