Справа № 308/5777/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород клопотання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , захисника - адвоката ОСОБА_9 про відвід колегії суддів за матеріалами об`єднаного кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 27.02.2018 та за №0000046 від 05.05.2018 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Абрикосівка, Херсонської області, тимчасово непрацюючого, учасника бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 та ст. 113, ч.2 ст. 28 та ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28 та ч.2 ст. 194 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, учасника бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), військовий пенсіонер, інвалід 3 групи, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, уродженця м. Кіровоград, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 та ст. 113, ч.2 ст. 28 та ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28 та ч.2 ст. 194 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (з його слів),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14 та ст. 113, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України
встановила:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 27.02.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14 та ст.113, ч.2 ст.28 та ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28 та ч. 2 ст.194 КК України.

09 серпня 2021 року у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 заявили клопотання про відвід колегії суддів, в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що, на їх думку, колегія судів відступила від принципів верховенства права, грубо порушила засади кримінального законодавства, не звертаючи увагу на рішення міжнародної інстанції, а саме рішення Європейського суду від 20.05.2021 року у справі Кондратенко проти України. Вважають, що колегія суддів ігнорує всі їх доводи та доводи їх захисників, щодо неможливості їх подальшого тримання під вартою та можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Таким чином, вважають, що неупередженість колегії суддів у вказаному кримінальному провадженні викликає сумнів, що унеможливлює на їх думку подальший розгляд справи даним складом суду.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 підтримали клопотання в повному об`ємі та просили відвести колегію суддів від розгляду вказаного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотань, оскільки вважає даний відвід необґрунтованим та недоцільним та просив продовжити розгляд справи.
Представник потерпілого ОСОБА_12 зазначив, що у сторони потерпілого немає сумнівів щодо неупередженості складу суду в складі вказаної колегії.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються заяв про відвід колегії суддів, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадження.
Згідно з ч.ч.3,4 ст.80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.
Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
З вищенаведеного вбачається, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Заявлений відвід зводиться до незгоди обвинувачених та їх захисників з ухваленими рішенням по кримінальній справі, та припущень обвинуваченого щодо упередженості суддів.
Дослідивши заяву про відвід, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого обвинуваченими: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відводу колегії суддів (головуючий суддя - ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), оскільки не наведено жодних підстав, визначених ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу колегії суддів та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості колегії. Незгода з процесуальними діями та рішеннями суддів не є підставою для відводу.
Колегія суддів звертає увагу, що завданням інституту відводу є усунення від участі в справі передбаченої законом особи, щодо якої об`єктивно існують фактичні підстави, що виключають її участь в цій справі. На противагу цьому, завданням відводу не є надання можливості кожному з учасників повторно заявляти в якості підстав для відводу одні і ті ж обставини, щодо яких судом питання про відвід уже було вирішено.
Проте, у вказаному кримінальному провадженні обвинуваченими та їх захисниками відвід заявляється вже втретє, двічі з одних і тих же підстав, а саме незгода з рішеннями колегії, щодо зміни і продовження дії обраних обвинуваченим запобіжних заходів.
Наявність будь-якого права робить можливим зловживання цим правом. У аспекті пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ЄСПЛ під зловживанням правом розуміє, у звичайному значенні, прийнятому загальною теорією права, зокрема, факт, що володілець права здійснює його поза призначенням упереджено (рішення у справі «Mirolubovs and Others v. Latvia» від 15 вересня 2009 року (заява № 798/05), § 62).
Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к).

Однак, Кримінальним процесуальним законом передбачено процесуальний механізм реагування на зловживання правом на відвід (ч. 4 ст. 81 КПК України), на що колегія суддів звертає увагу обвинувачених та їх захисників.
В зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для відводу колегії суддів (головуючий суддя - ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) відсутні, тому у задоволенні вказаних клопотань необхідно відмовити.
На підставі наведенного та керуючись ст. 75, 80-81 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
У задоволенні заявлених клопотань обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 про відвід колегії суддів (головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 11 серпня 2021 року о 15.20 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3