Єдиний унікальний номер справи 185/3109/21
Провадження № 1-кп/185/418/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 12.10.2020 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, неодруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

11.10.2020 року приблизно о 15.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом забороненими засобами лову, маючи при собі гумовий човен марки «Барк» зеленого кольору та чотири жилкових сітки, прибув на берег р.Самари (водойм загального користування), що розташована неподалік від АДРЕСА_1 , де в порушення чинного законодавства України, не маючи на те законного дозволу і відповідних квот з талонами встановленого зразка, виданих державними органами рибоохорони та лімітів на вилов риби, порушуючи ст.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, якими передбачено заборону на лов риби з використанням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених з жилкових та інших матеріалів усіх видів і найменувань, способом загат і спуску води з водоймищ, на гумовому човні «Барк» на відстані 10 метрів від берега незаконно виставив у воді заздалегідь заготовлене та принесене з собою заборонене знаряддя лову чотири сітки: перша довжиною 30 м висотою 1.2 м з вічком 40х40 мм, друга довжиною 45 м висотою 1.2 м з вічком 40х40 мм, третя довжиною 45 м висотою 1.2 м з вічком 15х15 мм, четверта довжиною 45 м висотою 1.2 м з вічком 15х15 мм, загальною довжиною 165 м. Встановивши сітки, обвинувачений ОСОБА_3 повернувся до берега, витягнув човен з води та пішов додому.
12.10.2020 року приблизно о 05.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, на гумовому човні зняв виставлені ним чотири жилкові рибальські сітки та виловив таким чином рибу: щука в кількості 4 шт., що становить збиток на загальну суму 1360 гривень; лин у кількості 16 шт., що становить збиток на загальну суму 1904 гривень; карась у кількості 9 шт., що становить збиток на загальну суму 153 гривень; краснопірка у кількості 12 шт., що становить збиток на загальну суму 816 гривень; та раки у кількості 2 шт., що становить збиток на загальну суму 51 гривень. Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив матеріальний збиток у розмірі 4284 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
20 квітня 2021 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.249 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального проступку, що йому інкримінований, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно незаконно займався рибним добувним промислом при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Представник потерпілого не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, просила залишити без розгляду заявлений позов до обвинуваченого про стягнення завданої шкоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 20.04.2021 року, яка укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, на проведення експертизи згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС було витрачено 1307.60 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1307.60 гривень.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Крім того, гумовий човен марки «Барк», жилкові сітки в кількості 4 шт., рак у кількості 2 шт., річкова риба в кількості 41 шт., - підлягають спеціальній конфіскації у відповідності вимог ст.96-1 КК України.

Заявлений позов Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду на підставі заяви представника потерпілого.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 квітня 2021 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0000276 від 12.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи експертами Дніпропетровського НДЕКЦ УМВС України у розмірі 1307.60 гривень.

Позов Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.
Речові докази:
- гумовий човен марки «Барк», жилкові сітки в кількості 4 шт., рак у кількості 2 шт., річкова риба: «Щука» в кількості 4 шт., «Лин» у кількості 16 шт., «Карась» у кількості 9 шт., «Краснопірка» у кількості 12 шт. - після набрання вироком законної сили конфіскувати у власність держави.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1