ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/22195/20 відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Одеса, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Київського районного суду м.Одеси від 12.12.2018 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі зі штрафом у розмірі 1700 гривень, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.12.2020 року о 15:00 годин, ОСОБА_7 прибув до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання його тітки ОСОБА_8 з метою надати їй допомогу у налаштуванні тюнера для телевізора.

У цей же день, близько 15:30 години, ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом, направленим на заволодіння чужим майном, помітив на книжній полиці конверт з грошовими коштами у сумі 22 000 гривень та 500 доларів США, (згідно курсу НБУ на 10.12.2020 складає 14 020 гривень), який належить ОСОБА_8 .

У цей же день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, протиправно з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, дочекавшись, поки залишиться у кімнаті сам, ОСОБА_7 підійшов до книжної полиці, звідки таємно викрав конверт з грошовим коштами у розмірі 500 доларів США (згідно курсу НБУ на 10.12.2020 складає 14 020 гтнвень), та 22 000 гривень, завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 36 020 гривень.

Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишив житло та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах визнав повністю та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого судом визнані достовірними і такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового засідання, у тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене ОСОБА_7 , повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою, неодноразово засудженою за злочини корисної спрямованості, враховує систематичність вчинення цих злочинів та вчинення ним чергового злочину у період непогашеної судимості, тому розцінює поведінку обвинуваченого, як його небажання стати на шлях виправлення та тенденцію до продовження злочинної діяльності.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи думку потерпілої, яка наполягала на реальному покаранні, пов`язаному з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69,75 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 місяців арешту.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного взяття обвинуваченого під варту.

Речовий доказ, а саме: грошові кошти у сумі 8000 гривень, які зберінаються у потерпілої ОСОБА_5 вважати повернути ми за належністю їх власнику.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеський апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_10