Ухвала

12 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 463/1186/21

провадження № 51 - 1178 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_5 щодо участі в режимі відеоконференції ОСОБА_6 у розгляді подання Львівського апеляційного суду про направлення до іншого суду апеляційної інстанції матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року,
встановив:
На розгляді Верховного Суду знаходиться подання за підписом голови Львівського апеляційного суду про направлення до іншого суду апеляційної інстанції матеріалів провадження № 463/1186/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
ОСОБА_5 подав до суду клопотання, у якому, окрім іншого, ставить питання про участь ОСОБА_6 під час розгляду зазначеного подання в режимі відеоконференції.
Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 в цій частині з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться за межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.
Згідно ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Тобто, зазначеною нормою кримінального процесуального закону передбачено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції саме сторони чи іншого учасника кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 не є стороною або учасником вищевказаного провадження за скаргою ОСОБА_5 , а тому колегія суддів не вбачає підстав для забезпечення його участі в режимі відеоконференції під час розгляду подання Львівського апеляційного суду.
З огляду на викладене та керуючись ст. 336 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 щодо забезпечення участі в режимі відеоконференції ОСОБА_6 у розгляді подання Львівського апеляційного суду про направлення до іншого суду апеляційної інстанції матеріалів провадження № 463/1186/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3