Провадження № 1-кс/947/4962/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляд і тримання під вартою №0000457 від 13.02.2020 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Білгород Дністровський, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000457від 13.02.2020за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2020 року (більш точну дату та час встановити у ході досудового розслідування не надалось можливим), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, створила і очолила організовану групу з метою збагачення шляхом незаконного придбанням, зберіганням, перевезенням, а також збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Одеси. До вказаної організованої групи ОСОБА_7 у період з 25 по 27 жовтня 2020 року, залучила в якості співорганізатора виконавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та у якості безпосередніх виконавців: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та приблизно наприкінці лютого 2021 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Очолювана ОСОБА_7 організована злочинна група до складу якої входили ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 діяла у період з початку жовтня 2020 року до 13 квітня 2021 року.

Організована група на чолі з організатором ОСОБА_7 за участі виконавця ОСОБА_5 у період з жовтня 2020 року по 13 квітня 2021 року вчинила два епізоди злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

ЕПІЗОД № 1 незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин .

Крім того, на початку березня 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 діючи у складі організованої групи, з прямим умислом, виконуючи роль організатора групи, з метою подальшого збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням часі, місці та способі, придбала шістнадцять однотипних полімерних пакетиків з розміщеною в одному з них пігулкою з тисненням «RRRollsRoyse», яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), кількісний вміст якої складає 0,049г.

Далі, , ОСОБА_7 , поблизу з місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 23 години 42 хвилини 12 березня 2021 року по 01 годину 40 хвилин 13 березня 2021 року, з метою подальшого збуту, передала шістнадцять однотипних полімерних пакетиків з розміщеною в одному з них пігулкою з тисненням « ОСОБА_11 », яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) співорганізатору виконавцю організованої групи ОСОБА_10 та виконавцю - ОСОБА_5 , які у свою чергу, діючи відповідно до відведених їм злочинних ролей, поклали їх до середини підлокотника власного автомобіля марки «HYINDAIAVANTE» з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , після чого перевозили її в межах м. Одеса з метою подальшого збуту.

13.03.2021, о 02 годині 18 хвилин, оперативним підрозділом УБН в Одеській області ДБН НП України, під час здійснення негласної (слідчої) розшукової дії обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи, у середині салону автомобіля марки «HYINDAIAVANTE» з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який користується ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , який належить на праві власності останній та який, на момент проведення вказаної слідчої дії перебував біля будинку АДРЕСА_4 , у якому фактично проживає ОСОБА_5 , безпосередньо у середині підлокотника розташованому між передніми сидіннями виявлено шістнадцять однотипних полімерних пакетиків, при розпакуванні одного з яких, виявлено пігулку з тисненням « ОСОБА_11 », яку вилучено, та у ході досудового розслідування встановлено, що вона містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін)кількісний вміст якої складає 0,049г.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому організованою групою.

ЕПІЗОД № 2 незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечнихнаркотичних засобів.

Крім того, в кінці березня - початку квітня 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_7 діючи у складі організованої групи, придбала п`ять полімерних пакетів з речовиною рослинного походження сіро зеленого кольору вагою 22,71г канабіс.

В подальшому ОСОБА_7 передала вказані пакунки ОСОБА_5 , для зберіганні з метою подальшого їх збуту, при цьому остання, залишила їх зберігати за місцем власного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

13.04.2020, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками правоохоронних органів, з середини полиці тумби розташованої у приміщенні спальні виявлено та вилучено вищевказані п`ять полімерних пакетів з речовиною рослинного походження сіро зеленого кольору вагою 22,71г, яка згідно проведеного експрес тесту марки «IdentaTouchKnow» терміном придатності до 07.20.2023 за №LOT : 301312ОА являєтьсяособливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, організованою групою.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому організованою групою;

- ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, організованою групою.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, посилаючись на наступне.

Підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість її засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі має можливість незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених у цьому ж провадженні з метою зміни ними показань у ході судового розгляду кримінального провадження.

Підозрювана не має місця роботи, не заміжня, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а отже не має коштів для існування, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання посилаючись на викладені в ньому доводи.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні зазначила, що не має сенсу тримати підозрювану під вартою так як вона дівчина та у неї гарні характеристики, раніше не судима. На підставі чого, захисник просила визначити розмір застави та надала договір оренди житла та характеристику.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.04.2021, ОСОБА_5 повідомлена про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжкими.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у його вчиненні, враховуючи спосіб, у який злочин був вчинений, особу підозрюваної, слідчий суддя приходить до переконання про доведеність в судовому засіданні наявність ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що з урахуванням обґрунтованості клопотання слідчого вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyanv. Armenia», п.п. 104-105-794, автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, враховуючи, що кримінальне правопорушення було у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №0000457 від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали обчислюється з моменту затримання особи 13.04.2021 року та припиняє свою дію 11.06.2021 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1