Справа № 487/2372/19
Провадження № 1-кс/487/1659/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності скаржника - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про закриття кримінального провадження №0001211
ВСТАНОВИВ:
02.03.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 від 17.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0001211 від 29.12.2018 року.
В обґрунтування своє скарги зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування було проведено поверхнево та не об`єктивно, не з`ясовано фактичні обставини справи, не виконано жодних слідчих процесуальних дій, а тому постанова є передчасною.
Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити. Крім того, вказав на ряд порушень слідчого, під час здійснення ним досудового розслідування даного кримінального провадження, зокрема, останнім не було розглянуто ряд його клопотань, не було проведено усіх необхідних слідчих дій, не виконанні усі ухвали слідчих суддів, у зв`язку з чим не всі обставини кримінального правопорушення були встановлені.
Захисник скаржника адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги, просив про їх задоволення.
Слідчий до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши пояснення скаржника, його захисника, дослідивши викладені в скарзі обставини та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0001211, слідчий суддя прийшов до наступного.
Судом встановлено, що Другим СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001211 від 29.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.372, ч.1 ст.365, ч.1 ст.371, ч.1 ст.373, ч.1 ст.374, ч.1 ст.366, ч.1 ст.372, ч.3 ст.368, ч.2 ст.161, ч.2 ст.382, ч.1 ст.367, ч.3 ст.206, ч.3 ст.382 КК України.
09.04.2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001211 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді від 04.06.2020 року було скасовано постанову слідчого ОСОБА_5 від 09.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0001211 та вказано, що останнім не виконано ряд вказівок прокурора та не проведено додатковий детальний допит ОСОБА_3 ..
Постановою слідчого ОСОБА_5 від 17.08.2020 року кримінальне провадження №0001211 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою слідчого судді від 22.12.2020 року вищевказана постанова слідчого була скасована.
Постановою слідчого ОСОБА_5 від 20.01.2021 року кримінальне провадження №0001211, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як наголошує у своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України" Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Бучинська проти України", "Сельмуні проти Франції, "Нечипорук і Йонкало проти України" суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані, з огляду на наступне.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0001211, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, встановлено, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 09.04.2020 року, слідчим, окрім допиту свідка ОСОБА_6 , інших слідчих процесуальних дій не проведено, тобто вказівки прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_7 від 18.11.2019 року так і не виконані слідчим в повній мірі, а саме не проведено додатковий детальний допит ОСОБА_3 , не долучено до матеріалів кримінального провадження копій документів, на підставі яких був затриманий ОСОБА_3 та які підтверджують його затримання, не встановлено та не допитано співробітників УСБ України в Одеській області оперативного підрозділу щодо обставин затримання ОСОБА_3 , тощо.
Крім того, сама постанова про закриття кримінального провадження від 17.08.2020 року є необґрунтованою, оскільки слідчим зроблені загальні посилання на відсутність складу кримінальних правопорушень, однак на підтвердження вмотивованості постанови слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про відсутність складу кримінальних правопорушень.

Про необхідність вчинення вищевказаних слідчих дій також зазначав слідчий суддя у своїй ухвалі від 22.12.2020 року.

Також, ухвалою слідчого судді від 24.12.2020 року було скасовано постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 від 26.07.2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення низки слідчих дій та було зобов`язано слідчого провести наступні слідчі дії у кримінальному провадженні №01211: повторно допитати потерпілого ОСОБА_3 ; допитати у якості свідків - начальника слідчого відділу СБУ Вєлєла; адвоката ОСОБА_8 ; водія таксі ОСОБА_9 .

Проте, вищевказана ухвала, слідчим виконана не була.

Таким чином, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, що є підставою для задоволення скарги.
Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про закриття кримінального провадження №0001211 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 20.01.2021 року про закриття кримінального провадження №0001211.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1