Справа № 727/3355/21
Провадження № 1-кп/727/277/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000365 від 22.03.2021 з обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, працюючого ТзОВ «Денисівка» , не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 21.03.2021 близько 17 години вечора, перебуваючи за адресою м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 65, на дорозі знайшов банківську картку, (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власником ОСОБА_5 того ж дня, при невстановлених в ході розслідування обставинах, та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_5 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» № 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, в ході чого в останнього виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів. Знайшовши банківську картку, ОСОБА_4 , не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинув місце вчинення проступку та пішов в сторону найближчого магазину.

В подальшому, 21.03.2021 в період часу з 17 години 30 хвилин по 17 годину 32 хвилини, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Тайстра», за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 69, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 кошти в сумі 270 гривень 07 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 270 гривень 07 копійок.

Після чого, 21.03.2021 о 17 годині 36 хвилин, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , надав банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», належну потерпілій ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, знайомому ОСОБА_6 , видавши її за свою власну, який в свою чергу, перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 69, в приміщенні аптеки «Шара», здійснив оплату ліків, шляхом безконтактного розрахунку за товари через POS-термінал, на загальну суму 693 гривні 70 копійок, тим самим, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, розпорядившись коштами на власний розсуд, таємно викрав з банківського рахунку вказані кошти, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 693 гривень 70 копійок.

В подальшому, 21.03.2021 о 17 годині 43 хвилини, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні магазину «Нива» за адресою: вул. Героїв Майдану, 69, м. Чернівці, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», належну потерпілій ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 кошти в сумі 970 гривень, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 970 гривень.

Окрім того, 21.03.2021 о 17 годині 54 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» по Проспекту Незалежності, 92 Г, м. Чернівці, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», належну потерпілій ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 кошти в сумі 102 гривні, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 102 гривні.

Також, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні магазину «Продуктова Хата», за адресою: пр. Незалежності, 92з, м. Чернівці, в період часу з 18 години 03 хвилини по 18 годину 04 хвилини, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», належну потерпілій ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 кошти в сумі 647 гривень 50 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 647 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 357 КК, тобто привласнення офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів та ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву ОСОБА_4 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 , в якій обвинувачений зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами (том 2 а.с.7-8).

Також, у вказаній заяві ОСОБА_4 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_5 також в своїй заяві зазначила про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, обмеженням права на апеляційне оскарження та розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку (том 2 а.с.8-9).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів при зазначених в обвинувальному акті обставинах.

ОСОБА_4 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступках беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних проступків та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків та фактичні обставини його вчинення; а також особу обвинуваченого, зокрема, те, що він є раніше не судимим, працює, на обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених обвинуваченим кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання за ч. ст.185 КК України у вигляді громадських робіт та за ч.1 ст.357 КК України у виді у виді штрафу. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім та сприятиме виправленню засудженого, а також запобіганню вчинення ним нових злочинів. В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Запобіжний захід не застосовувався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100, 381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави;

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Речові докази два оптично-електронні носії - диски з відеозаписами, які згідно постанов дізнавача сектору дізнання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 від 01 квітня 2021 року визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.с.26, 32) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1