Справа № 740/4788/20
Провадження № 1-кп/740/157/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сторін судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
особи, щодо якої застосовуються заходи медичного характеру ОСОБА_8 (в режимі відеконференції із КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня»).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 30.03.2020, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1
про вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 та ч.2 ст.125 КК України,

встановив :

близько 02 год. 30 хв 30.03.2020 ОСОБА_8 знаходячись у гостях у своїх рідних діда ОСОБА_9 та баби ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою спричинення фізичних страждань, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, доводячи свої наміри до кінця, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тiлесних ушкоджень та бажаючи їх настання умисно завдав ОСОБА_9 один удар лезом ножа по обличчю, один удар в область шиї та один удар лезом ножа в область грудної клітини ОСОБА_9 , у результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження, у вигляді різаних ран обличчя, грудної клітини та шиї, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , знаходячись у своїх рідних діда ОСОБА_9 та баби ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою спричинення фізичних страждань, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, доводячи свої наміри до кінця, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно завдав один удар кулаками обох рук одночасно в область грудної клітини ОСОБА_10 , в результаті нанесеного удару потерпіла не втрималась на ногах та впала на тверду поверхню, при падінні забилась лівою тім`яною ділянкою, в результаті чого потерпілій заподіяні тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої скроневої ділянки, поверхневі рани даної ділянки, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що, не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_8 , які виразились у умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, та дії, які виразились у умисному легкому тілесному ушкодженні ОСОБА_10 , кваліфіковані зач.1 ст.125 КК України.
У поданому клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В судовому засіданні прокурор вважав доведеним обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння та з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи просив задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
ОСОБА_8 , в судовому засіданні зазначив, що у нього стався напад шизофренії і він вчинив вищевказані суспільно небезпечні діяння відносно своїх діда та баби.
Захисник адвокат ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_7 , проти застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, не заперечували.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися подали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі.
За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав за можливе за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність та достатність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або в стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Факт вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечних діянь підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:
рапортами реєстрації повідомлень ст.інспектора-чергового Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області від 30.03.2020 зі служби 102 про те, що особою, яка перебуває на обліку у лікаря психіатра, спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран шиї ОСОБА_9 та про доставлення ОСОБА_11 до неврологічного відділення з діагнозом загострення шизофренії;
заявами та протоколами про прийняття заяв ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в яких останні просять притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 ;
протоколом огляду місця події від 30.03.2020 з фототаблицею, під час якого на території господарства, розташованого за адресою: вАДРЕСА_2 , зафіксовано обстановку на місці події та виявлені сліди речовини бурого кольору, схожу на кров;
протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2020 із фото таблицею, складеним за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого останній повідомив про обставини спричинення ОСОБА_8 йому тілесних ушкоджень, показав взаємне місце розташування його та ОСОБА_8 під час вказаних подій;
протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2020 із фото таблицею, складеним за участю потерпілої ОСОБА_10 , згідно якого остання повідомила про обставини спричинення ОСОБА_8 їй тілесних ушкоджень, показала взаємне місце розташування її та ОСОБА_8 під час вказаних подій;
висновком судово-медичного експерта № 34 від 14.04.2020, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;
висновком судово-медичного експерта №46 від 21.04.2020, згідно якого у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Також судом досліджено процесуальні документи ухвалені під час досудового розслідування кримінального провадження, та зібрані докази, що характеризують особу, а саме: витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2020, згідно яких від 30.03.2020 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України; постанову слідчого про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 17.04.2020; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2020, згідно якого до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.125 КК України; постанову прокурора від 20.05.2020 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження; постанову про доручення призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням від 20.05.2020; протокол роз`яснення права на захист ОСОБА_8 та повідомлення про підозру від 03.07.2020; постанову про зупинення судового розслідування від 10.07.2020, постанову про відновлення досудового розслідування від 06.10.2020; постанову про зміну порядку досудового розслідування та постанову про залучення законного представника від 06.10.2020, характеристику з місця проживання, вимогу про відсутність судимостей.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.125 КК України, а саме умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_9 та ч.1 ст.125 КК України, а саме умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 , доведено повністю.
Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 271/435 від 26.05.2020 у ОСОБА_8 на час проведення судово-психіатричного дослідження мало місце психічне захворювання у вигляді рекурентної шизофренії (F25.2 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), яке виникло у нього в 2009 році і відноситься до категорії хронічних психічних розладів. У період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, мав місце вищевказаний психічний розлад. Зазначений хронічний психічний розлад у ОСОБА_8 позбавляє його здатності правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. ОСОБА_8 , за його психічним станом показано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №272 від 26.05.2020, у ОСОБА_8 , клінічних ознак психічних і поведінкових розладів в наслідок вживання психоактивних речовин із синдромом залежності не виявлено, тому лікування йому не показане.
Згідно ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
За змістом ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, у тому числі, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
У відповідності до абзаців 1, 2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
У відповідності до вимог ст.94 КК України суд враховує при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: характер і тяжкість захворювання; тяжкість вчиненого діяння; ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.
Відповідно до ч.5 ст.94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з наданням психіатричної допомоги та лікування в умовах сурового нагляду.
Необхідність застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 271/435 від 26.05.2020, дослідженого судом.
Вказаний висновок експертів-психіатрів не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_8 страждає на психічну хворобу, яка зумовлює його неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку, оскільки є обґрунтованим та такими, що складений із врахуванням обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання ОСОБА_8 , тяжкість вчинених ним суспільно небезпечних діянь, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_8 для себе або інших осіб, суд вважає, що суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 та ч.2 ст.125 КК України було вчинено ОСОБА_8 в стані неосудності, в якому він перебуває і на даний час.
У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ч.1 ст.513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
При цьому, застосовуючи до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом суд враховує положення ч.5 ст.94 КК України.
Щодо заявленого Міським головою ОСОБА_12 клопотання про ухвалення рішення про направлення, визнаного Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.01.2021, недієздатним ОСОБА_8 , на постійне місце проживання до психоневрологічного інтернату, суд зазначає, що позбавлений законних підстав відповідно до визначених вимог КПК України вирішувати це питання у межах даного кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. ст.19, 92-94 КК України, ст.ст.100, 124, 503,512,513 КПК України, суд,-

постановив:

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 30.03.2020, відносно ОСОБА_8 , про вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 та ч.2 ст.125 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1