Справа № 738/1654/20
№ провадження 1-кп/738/35/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 11.06.2018 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городня Ічнянського району Чернігівської області, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, перебуваючого у ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор», раніше судимий 11.12.2003 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 40 годин громадських робіт; 26.05.2004 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 45 діб арешту; 13.07.2007 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 17.09.2009 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 11.06.2015 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі; 12.08.2019 року Деснянським районним судом м. Київ за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 20.11.2019 року Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше судимий 17 вересня 2009 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць та будучи звільненим умовно-достроково 10.04.2012 року відповідно до постанови Конотопського міського суду Сумської області від 02.04.2012 року на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 19 днів, маючи непогашену судимість, повторно вчинив новий, умисний, тяжкий злочин.
Так, в ніч з 10 на 11 червня 2018 року, ОСОБА_3 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом «Мінськ» моделі ММВЗ-3.112, без державного номерного знаку, 1980 року випуску, шляхом відкривання вхідної калитки до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , потрапив до середини господарства, де умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом крадіжки, не маючи передбаченого законом дозволу власника, заволодів вище вказаним мотоциклом, який належить ОСОБА_5 , ринкова вартість якого відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 3935/20-24 від 28.08.2020, станом цін на 10.06.2018 року складає 3930,00 грн, чим потерпілому було заподіяно матеріального збитку на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті не оспорював та підтвердив, щиро розкаявся.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 289 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин що його обтяжують судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, вік обвинуваченого, раніше неодноразово судимий та на даний час відбуває покарання, задовільну характеристику з виправної колонії де відбуває покарання, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність що його обтяжує, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання, необхідно застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, визначивши покарання шляхом частково складання покарання призначеного за цим вироком та застосованого покарання ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2020 року, якою було застосовано покарання до ОСОБА_3 за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року та вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року, визначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ухвали, строк покарання рахується з 21 листопада 2018 року. Крім того, у строк покарання ОСОБА_3 необхідно зарахувати частково відбуте ним покарання визначене вказаною ухвалою суду.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 за цим вироком необхідно рахувати з 24 грудня 2020 року, тобто з дня його залишення у слідчому ізоляторі згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2020 року.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мотоцикл «Мінськ» моделі ММВЗ-3.112, без державного номерного знаку, 1980 року випуску переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 необхідно залишити у його володінні.
Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженню на залучення експерта у розмірі 1634,40 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та застосованого ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2020 року, якою було застосовано покарання до ОСОБА_3 за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року та вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяця з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з 24 грудня 2020 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання, частково відбуте покарання застосоване ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 травня 2020 року, якою було застосовано покарання до ОСОБА_3 за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року та вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року з 21 листопада 2018 року по 23 грудня 2020 року включно.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мотоцикл «Мінськ» моделі ММВЗ-3.112, без державного номерного знаку, 1980 року випуску переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у його володінні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1634,40 (одна тисяча шістсот тридцять чотири грн. сорок коп.) грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1