ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2351/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 753/10590/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,
в с т а н о в и в:
Суддею Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявлено самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Підставою для самовідводу суддею ОСОБА_3 вказано те, що існують обставини, які можуть викликати сумнів у її неупередженості, оскільки 18 травня 2021 року за наслідками проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 753/8923/21 було постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України ОСОБА_5 . При цьому, висунуте ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України стосувалося тих самих подій, що й висунуте обвинувачення ОСОБА_4 . Окрім цього, до Київського апеляційного суду прокурором подано апеляційну скаргу на ухвалу від 18 травня 2021 року відносно ОСОБА_5 з вимогою про її скасування.
Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заявленого самовідводу.
Суд, розглянувши заяву про самовідвід, приходить до наступного висновку
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.
Зокрема, згідно пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії від 1.10.1082р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).
Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.
Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.
За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).
З тексту заяви про самовідвід убачається, що суддя ОСОБА_3 вже прийняла рішення по іншому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України, на яке подано апеляційну скаргу прокурором з проханням про її скасування.
Разом з тим, суд уважає, що сам факт подання прокурором апеляції по іншому провадженні відносно іншої особи, навіть, за умови, що висунуті обвинувачення відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стосується тих самих подій, однак мають різну кваліфікацію, не може бути самостійною підставою для відводу головуючого у даному кримінальному провадженні.
Крім того, у заяві про самовідвід суддею ОСОБА_3 не зазначено, що вона якимось чином заінтересована у результаті розгляду справи, що на неї здійснювався вплив, є якісь зв`язки, прихильність чи упередженість до будь-кого зі сторін даного кримінального провадження.
Суд при прийнятті рішення діяв незалежно, виключно в межах закону, а тому дії судді ОСОБА_3 не можуть викликати сумніви в її неупередженості або викликати побоювання про сформування в неї певної думки щодо рішення в справі.
З огляду на викладене, заява судді ОСОБА_3 про самовідвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75,76, 81, 369-372 КПК України, суд,
у х в а л и в:
у задоволенні заяви судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1