Справа № 643/8041/21
Провадження № 1-кп/643/1034/21
УХВАЛА
24.06.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

перекладача: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000136 від 15.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальній акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому до 60 днів.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначила, що під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що раніше судимий за умисний корисливий злочин, не має стійких соціальних зв`язків та вже перебував у зв`язку з ухиленням від відбуття покарання за попереднім вироком у державному розшуку органами поліції, та усвідомлюючи, що за вчинення злочину може бути у разі визнання винним засуджений судом до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, раніше засуджений судом за вчинення умисного корисливого злочину, однак на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення, деякі з яких відносяться до тяжких злочинів, законних джерел заробітку не має.

Вказує на те, що отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, тобто наявні достатні приводи та підстави для обґрунтованого обвинувачення останнього у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. Зазначене цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або Інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження сторона обвинувачення не просить суд вирішити питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження; зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того зазначила, що зміна обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити розгляду кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор підтримала вищевказане клопотання.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник при вирішенні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого поклалась на розсуд суду.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Стаття 176 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч 1. ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, обвинувачений є громадянином Російської Федерації, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх осіб, раніше засуджений 21.01.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, 25.09.2020 Комінтернівським районним судом м. Харкова на підставі ст. 53, 56 КК України, 537, 539 КПК України замінено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян до покарання у вигляді громадських робіт на 50 годин, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, суд погоджується з прокурором, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України наведений у клопотанні про продовження запобіжного заходу та обґрунтований ним у судовому засіданні, наразі не можна повністю виключити, оскільки ОСОБА_5 вчинив умисні, зокрема й тяжкі, злочин, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, ніде офіційно не працює, законних джерел отримання заробітку не має, про що свідчить низка аналогічних злочинів, що вчинялися останнім, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачений раніше засуджений, не має сталого заробітку, офіційного джерела доходів.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих є те, що він вчинив умисні, зокрема й тяжкі, злочини, усвідомлює неминучість покарання у випадку доведеності його вини, що може спонукати його незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів на його користь.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не можуть виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою.

За таких обставин, на думку суду на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу. Жодних обставин, які б свідчили про можливість змінити обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики, які були враховані при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 314, 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор (27)» на 60 днів - до 21.08.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали буде проголошено 24.06.2021 року о 16:05 год.

Суддя ОСОБА_1