Справа № 536/525/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000046 від 11 березня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-10 вересня 2020 року Крюківським районним судом м.Кременчука за статтею 126-1 КК України з призначенням покарання у виді 240 годин громадських робіт;

-19 лютого 2021 року Крюківським районним судом м.Кременчука за частиною 2 статті 289 КК України з призначенням покарання у виді арешту строком на 1 місяць 8 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, за таких обставин.

11 березня 2021 року близько 12.30 години ОСОБА_4 перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де помітив металеві вироби, після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 через паркан проник на огороджену територію подвір`я, де взяв до рук майно, що належить ОСОБА_5 , а саме, металобрухт чорного металу та металеві дуги у виді труб та виніс вказане майно за територію домоволодіння, де був помічений ОСОБА_6 , який припинив його злочинні дії та не дав довести злочин до кінця. Вартість майна, яке ОСОБА_4 виніс поза територію домоволодіння ОСОБА_5 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 993 від 17 березня 2021 року складає 317, 72 грн.

ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі кримінальне правопорушення було припинено, оскільки його дії були викриті ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому, вказав, що на час вчинення кримнального правопорушення перебував у скрутному матеріальному становищі. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпіла ОСОБА_5 була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, де просить справу розглядати за її відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України є вірною, так як обвинувачений вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставиною, яка в силу статті 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжуюють покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога у зв`язку із синдромом залежності від алкоголю.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, суд дійшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі, за частиною 2 статті 15, у межах санкції частини 3 статті 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину повністю у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, то суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому статтями 75, 76 КК України. Саме таке покарання на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи суд не вбачає ризиків, передбачених статтею177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 373, 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статтей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

Речовий доказ лом чорного металу загальною вагою 5 кілограм та 4 дуги у виді зігнутих труб повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьоїстатті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1