ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 11-кп/819/751/21 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.4 ст.187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі: Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду, матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР під №0000218 від 15.05.2016, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.189 КК України,
в с т а н о в и в:
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгороднє, Бахчисарайського району, АРК, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - вироком Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 19.04.1984 за ст. 103 КК України 1960 до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; - вироком Бахчисарайського районного суду АРК від 13.12.1984 за ч. 3 ст. 140 КК України 1960 до 4 років позбавлення волі; - вироком Красноперекопського міського суду АРК від 28.11.1988 за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 142, ст. 42 КК України 1960 до 6 років 6 місяців позбавлення волі; - вироком Джанкойського районного суду АРК від 21.04.1997 за ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 196-1, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193, ст. ст. 42, 26 КК України 1960 до 7 років позбавлення волі; - вироком Гагарінського районного суду м. Севастополь АРК за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; - вироком Бахчисарайського районного суду АРК від 13.01.2006 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; - вироком Алчевського міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений за відбуттям строку покарання), - визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України та призначено покарання: - за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного на праві власності майна; - за ч. 3 ст. 189 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного на праві власності майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років із конфіскацією всього належного на праві власності майна. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 , а саме: з 30.07.2016. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.07.2016 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», обраний щодо ОСОБА_7 , залишити без змін до набрання вироком законної сили. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 14287 (чотирнадцяти тисяч двохсот вісімдесяти семи) гривень 28 (двадцяти восьми) копійок. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 7945 (сім тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 93 (дев`яносто три) копійки та 7500 (сім тисяч п`ятсот) доларів США в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди. Вирішено питання щодо арештованого майна та речових доказів.
За вироком суду, ОСОБА_7 14.05.2016 в період часу з 02:20 години до 03:00 години, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, через відкриті вхідні двері проник у приміщення будинку АДРЕСА_2 , де вчинив на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 напад, поєднаний з погрозою застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилось у демонстрації та погрозі застосування побутового ножа та погрозі позбавлення життя потерпілих, під час якого заволодів майном потерпілої ОСОБА_9 , а саме: грошовими коштами в сумі 7000 гривень; пляшкою вина «Болград Кагор» об`ємом 0,7 л. вартістю 50 гривень; пляшкою чилійського вина «Winemsker Chardonnay» об`ємом 0,7 л. вартістю 108 гривень; трьома пляшками коньяку «Таврія VSOP» об`ємом 0,5 л. кожна вартістю 107 гривень 55 копійок за одну, на загальну суму 322 гривні 65 копійок; пляшкою коньяку «Шато де Луи V.S.O.P.» об?ємом 0,5 л. вартістю 151 гривня 50 копійок; чотирма банками червоної ікри «Лососевая икра» вагою 80 г. кожна, вартістю за одну 90 гривень, загальною вартістю 360 гривень; пляшкою ризького бальзаму «Riga Black» об`ємом 0,5 л. вартістю 217 гривень 78 копійок; курткою «UMBRO» вартістю 80 гривень, що належала ОСОБА_11 .
Таким чином ОСОБА_7 своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8205 гривень 93 копійки, а потерпілому ОСОБА_11 на суму 80 гривень.
Окрім цього ОСОБА_7 під час нападу намагався заволодіти грошовими коштами, належними потерпілій ОСОБА_9 у великому розмірі, в сумі 7500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2016 становило 189847 гривень 04 копійки, однак злочинний умисел в цій частині довести до кінця не зміг, у зв`язку з тим, що вказаної суми грошей на момент протиправної вимоги у потерпілої не було. Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах.
Також ОСОБА_7 14.05.2016 в період часу з 03:00 години до 06:50 години незаконно перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 із погрозою застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , яке виразилося у демонстрації та погрозі застосування побутового ножа та погрозі позбавлення життя потерпілої ОСОБА_9 вимагав від неї у майбутньому передати йому грошові кошти у великому розмірі в сумі 7500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2016 становило 189847,04 гривні. Сприймаючи погрози ОСОБА_7 як реальні ОСОБА_9 побоюючись за своє життя і здоров`я свого чоловіка ОСОБА_10 , виконуючи пред`явлені незаконні вимоги 14.05.2016 близько 06:30 години зателефонувала своєму брату ОСОБА_12 та попросила його позичити їй 7500 доларів США, які останній погодився передати їй через свою дружину ОСОБА_13 у приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . 14.05.2016 близько 06:50 години ОСОБА_9 в супроводі ОСОБА_7 , який продовжував погрожувати позбавленням життя її та її чоловіка ОСОБА_10 і вимагати грошові кошти, перемістилась у пішому порядку з власного будинку до приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де отримала від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 7500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2016 еквівалентно 189847 гривень 04 копійки, які передала ОСОБА_7 . Таким чином ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду у великому розмірі на вищевказану суму.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 189 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), вчинене повторно, з погрозою вбивства, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.
На вказаний вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження щодо обвинуваченого закрити через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості і вичерпані можливості їх отримання.

Посилаєтеся на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду та істотного порушення норм процесуального справа, на те що вирок суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Вказує, що судом покази обвинуваченого не прийнято, а вони вказують на його невинуватість, не взято до уваги свідчення свідка ОСОБА_14 яка підтвердила покази обвинуваченого в частині того що її дочка ОСОБА_15 працювала у потерпілої і в заставу залишила паспорт, який вранці наступного дня приніс ОСОБА_7 , судом безпідставно прийнято як доказ протоколи пред`явлення особи для впізнання, свідки спілкування обвинуваченого з потерпілою відсутні, а інші свідки про події знають тільки зв слів ОСОБА_9 , що письмові докази лише констатують факт перебування ОСОБА_7 в будинку потерпілої що ніким не заперечується.
На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості і невірне призначення покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляційні скарги, обвинуваченого та захисника про підтримання доводів апеляційних скарг, вислухавши сторони в судових дебатах, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст. 91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені вказаного кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у вчиненому злочині не визнав, але підтвердив що 14.05.2016 року о 02:00 годині ночі він прийшов до будинку потерпілої ОСОБА_9 та розбудив її. Вказав, що випив трохи спиртного, а вранці вони разом пішли до магазину, де ОСОБА_9 повернула паспорт ОСОБА_16 і вони розійшлись.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, за яким його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовано доказами, які досліджено судом в судовому засіданні, а саме: письмовими доказами, показами свідків та потерпілої, які були ретельно допитані судом першої інстанції та покази яких докладно викладені у вироку і яким дана відповідна оцінка.
Так потерпіла, ОСОБА_9 підтвердила, що в ніч з 13.05.2016 на 14.05.2016 прокинулась зі своїм чоловіком ОСОБА_10 від того, що біля їх ліжка стоїть невідомий їм чоловік в чорному одязі, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_7 який був в печатках та з великим ножем в руках погрожував вбивством. Наказав йти в магазин за грошима та паспортом. Погрози зі сторони обвинуваченого сприймала реально та була впевнена, якщо не буде підкорятись, то він може їх вбити. ОСОБА_7 забрав у неї мобільний телефон, близько восьми тисяч гривень, спиртне та куртку. Вимагав 7,5 тисяч доларів США, запевняючи що в такому разі не спричинить їм шкоди, в протилежному йому доведеться їх вбивати. ОСОБА_7 чекаючи ранку ходив по кімнатах будинку та збирав все, що йому було необхідно. Також пив спиртне, їв, лазив по шафах, заглядав де тільки можна було. Вранці вона зателефонувала своєму братові ОСОБА_12 і попросила дати в борг гроші в сумі 7,5 тисяч доларів США, на що він намагався з`ясувати для чого, проте обвинувачений продовжував їй погрожувати і вона не мала можливості сказати братові правду, бо сильно боялась. З ОСОБА_12 домовились, що він дасть гроші через дружину, яка працює в її магазині до відкриття. Обвинувачений вивів її з будинку і вони разом пішли до магазину (приблизно 1,5 км. від будинку), В магазині вона забрала гроші та повернулась разом з обвинуваченим додому, де він поклав 7,5 тисяч доларів США в сумку, в яку перед тим наскладав викрадене з їх будинку та попросив дати йому один день, поки він поїде з міста. Вказала що про напад в поліцію лише ввечері, оскільки була дуже залякана.

Свідчення потерпілої ОСОБА_9 , щодо отримання грошових коштів для подальшої передачі обвинуваченому та їх суми підтвердили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які також вказали що зі слів потерпілої довідалась, що до неї в будинок зайшов невідомий чоловік, який погрожував ножем, викрав належні їй речі та гроші та вимагав гроші, бо начебто йому замовили її вбивство.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь які докази зацікавленості вказаних свідків в результатах його розгляду.
Показання обвинуваченого в тій частині, що він прийшов вночі до будинку ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_16 спростовано показаннями свідка ОСОБА_14 , яка дала суду покази лише про те, що обвинувачений вранці наступного дня приніс її донці паспорт.
Крім, того твердження захисника в апеляційній скарзі, що суд безпідставно не взято до уваги свідчення свідка ОСОБА_14 яка на його думку підтвердила покази обвинуваченого, є неспроможними, оскільки ніхто не заперечує про те що обвинувачений ОСОБА_7 у потерпілої взяв паспорт ОСОБА_15 .

Колегія суддів, вважає, що судом обґрунтовано протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2016 (том 3, а.п. 89-90) та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2016 (том 3, а.п. 88-89), визнано належними доказами вини обвинуваченого, так як відповідно свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на фото впізнали ОСОБА_7 як на особу, який з 11.05.2016 по 13.05.2016 проживав за місцем їх проживання, а саме: АДРЕСА_4 та вказані протоколи є окремими доказами і вказані в них факти підтверджуються стороною захисту .
Також, письмові докази які підтверджують факт перебування обвинуваченого в будинку потерпілої стороною захисту не заперечується.

Вказані та інші докази є належними та допустимими, узгоджуються між собою і в сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховав характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, постійного місця проживання не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, жодна із судимостей за які не знята і не погашена, за місцем відбування покарання характеризувався негативно, офіційно працевлаштованим не був, заходів для відшкодування завданої шкоди не вживав, свою вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, перед потерпілою не вибачився, обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання під час судового розгляду встановлено не було.
Колегія суддів, вважає що призначене покарання домірне тяжкості злочину і не сприймається явно несправедливим унаслідок м`якості чи/або суворості.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст. 370 КПК України. На думку колегії суддів, він ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Тобто суд першої інстанції прийняв рішення яке повністю відповідає вимогам ст.7, 8, 9 КПК України.
Будь-яких істотних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства, які б тягли безумовне скасування вироку, або його зміну суд першої інстанції не допустив, та з урахуванням наведеного судова колегія вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 тазахисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)