Ухвала
14 червня 2021року
м. Київ
справа № 1-33/04
провадження № 51 2450 зно 21
Суддя Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 ,розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року щодо нього,

встановив:
Згідно із вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст.233, п.п. «а», «з» ст. 93 Кримінального кодексу України (далі КК) у редакції 1960 року та за ч. 1 ст. 263, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 189 КК у редакції 2001 року до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року вирокАпеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 рокузмінено, постановлено виключити з вироку вказівку про застосування до ОСОБА_2 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна. В решті вирок в частині призначеного покарання залишено без зміни.

Ухвалою судді Верховного Суду від 18 травня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_2 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
При залишенні без руху заяви ОСОБА_2 в ухвалі судді Верховного Суду від 18 травня 2021 року було зазначено, що посилаючись на те, що:
- рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року, 20 грудня 2011 року, 12 січня 2012 року та рішення Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, на думку засудженого, підтверджують наявність нововиявлених обставин через порушення його права на захист, ОСОБА_2 не зазначив обґрунтувань про те: яким чином з урахуванням ч. 2 ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) обставини, які існували на час прийняття оскаржуваного судового рішення 23 грудня 2004 року, а саме розгляд кримінальної справи відносно нього без його захисника, можуть свідчити про наявність нововиявлених обставин, при тому, що факт відсутності захисника під час перегляду справи судом касаційної інстанції був відомий на час розгляду як суду, так і безпосередньо засудженому, який брав участь у судовому засіданні 23 грудня 2004 року; яким чином вказані ним рішення Європейського Суду з прав людини та Великої Палати Верховного Суду, які стосуються інших кримінальних справ та винесені відносно інших осіб через значний проміжок часу після постановлення щодо нього вироку від 7 червня 2004 року та ухвали від 23 грудня 2004 року, узгоджуються з положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК та могли вплинути на прийняття відносно нього судових рішень у 2004 році, при тому, що на час постановлення вироку та ухвали відносно нього вказані рішення ще не були прийняті міжнародним судом та Великою Палатою Верховного Суду;

- підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення є відсутність в матеріалах кримінальної справи №1-33/04 та не дослідження судом касаційної інстанції доповнень до його касаційної скарги разом з додатками пояснення свідків на підтвердження його невинуватості у вчиненні злочинів 13 липня і 10 жовтня 2000 року та довідки головного лікаря поліклініки м. Ялта АР Крим, однак при цьому, з урахуванням положень п.5 ч.2 ст.462 КПК ОСОБА_2 не зазначив відповідних обґрунтувань та будь-яких даних на підтвердження факту подання захисником саме цих доповнень до його касаційної скарги із вказаними додатками, в тому числі з довідкою від 14 липня 2004 року, ксерокопія якої додана ним до заяви, проте не засвідчена належним чином;
- у матеріалах кримінальної справи допущено неповноту складання протоколу судового засідання, судом касаційної інстанції не встановлено відсутність у матеріалах справи доповнень до його касаційної скарги та не була досліджена довідка від 14 липня 2004 року, яка підтверджує його алібі про перебування в медичному закладі на час вчинення злочину 13 липня 2000 року, ОСОБА_2 не навів належних обґрунтувань, яким чином вказані обставини узгоджуються з положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК, та яким чином, на його думку, неповне складання протоколу судового засідання та недослідження вказаної довідки, при тому, що він особисто був присутній у судовому засіданні, свідчить про наявність нововиявлених обставин;

- він обмовив себе у вчиненні злочинів, ОСОБА_2 не зазначив будь-яких обґрунтувань про те, що йому не було відомо про це під час судового розгляду справи відносно нього;
- нововиявленою обставиною є те, що головуючий суддя колегії Верховного Суду України у справі № 05-4838 к 04 самоусунувся і за нього ухвалу від 23 грудня 2004 року підписано іншим суддею ОСОБА_3 , якого у складі колегії суддів не було, ОСОБА_2 у заяві не вказав про те, у який час конкретно він дізнався чи міг дізнатися про допущені неточності в ухвалі Верховного Суду України, враховуючи те, що він був присутній під час розгляду в касаційному порядку справи щодо нього, а також не зазначив обґрунтувань про те, яким чином таке порушення вплинуло на законність прийнятого судового рішення у кримінальній справі.

На виконання зазначеної ухвали Суду в межах зазначеного строку засуджений ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із заявою, у якій ставить іншу вимогу ніж в попередній заяві, просить відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами на підставі п.4 ч.2 ст.259 КПК, витребувати з особистої справи копію вироку Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року, постановити рішення, яким скасувати ухвалу Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року та вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року, та направити кримінальну справу на новий судовий розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, у якому знаходяться копії матеріалів кримінальної справи № 1-33/04, повідомити потерпілих у справі про день і час розгляду провадження за його заявою. При цьому ставить прохання про призначення йому захисника з Київського Регіонального центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги.

Також, у заяві про усунення недоліків ОСОБА_2 посилається на те, що:
- вимушено обмовив себе у вчиненні злочинів, оскільки: потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він позичив кошти і вони підбурювали його до пособництва; через вчинення щодо його сім`ї шахрайських дій ОСОБА_6 він був змушений звернутися до ОСОБА_7 з проханням інсценувати вбивство потерпілої ОСОБА_8 , яка не повернула йому борг 20 000 грн, після чого ОСОБА_7 погрожував йому і родині, якщо він розповість слідству про такі дії ОСОБА_7 ;
- судами не перевірено його алібі по усім епізодам вчинених злочинів, оскільки щодо вбивства ОСОБА_8 - ОСОБА_7 він посилався на досудовому слідстві та в суді; щодо вбивства ОСОБА_9 , то він 10 жовтня 2000 року знаходився на побаченні в СІЗО з ОСОБА_6 , під час вбивства ОСОБА_10 13 липня 2000 року він перебував у поліклініці м. Ялти, про що підтвердила у поясненнях потерпіла ОСОБА_4 та на підтвердження чого захисником до Верховного Суду України разом з іншими документами було надано оригінал довідки від 14 липня 2004 року головного лікаря поліклініки м. Ялти, тому до заяви ним надана копія довідки;
- 13 квітня 2021 року у матеріалах кримінальної справи №1-33/04, ним виявлено відсутність касаційної скарги його захисника разом з вагомими документами на підтвердження його алібі на момент вчинення злочинів, в тому числі й довідки медичного закладу та показань свідків, що могли вплинути на прийняття рішення судом касаційної інстанції, так як про відсутність у справі таких документів на час її розгляду 23 грудня 2004 року не було відомо йому та колегії суддів Верховного Суду України;
- головуючий суду касаційної інстанції самоусунувся від підпису судового рішення 23 грудня 2004 року, оскільки ухвалу підписав інший суддя ОСОБА_3 , якого не було у складі колегії.
Крім того, засуджений у заяві вказує, що відповідно до положень п.4 ч.2 ст.459 КПК перелік обставин не є обмеженим та він має право на повторний розгляд справи у зв`язку з суттєвими порушеннями під час її розгляду, що вплинули на вирішення справи судом касаційної інстанції 23 грудня 2004 року.
Водночас засуджений також подав пояснення, у якому зазначає про звернення до Регіонального центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги, однак захисника на даний час йому не призначено, до пояснення надав копію відповіді центру, у якій роз`яснено про направлення його звернення щодо надання захисника до Лівобережного Київського місцевого центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги для вирішення по суті. При цьому ОСОБА_2 у поясненні посилається на невиконання службових обов`язків слідчим у кримінальному провадженні від 17 серпня 2018 року щодо перевірки показів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Крім того, 11 червня 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 від 03 червня 2021 року, у якому він просить не поспішати виносити рішення за його заявою від 31 травня 2021 року про усунення недоліків, враховуючи при цьому положення частин 1 і 4 ст.461 КПК, оскільки має намір надати до суду касаційної інстанції оригінал довідки головного лікаря поліклініки м. Ялти від 14 липня 2004 року, на підтвердження його алібі на момент вчинення злочину 13 липня 2000 року, зміст якої відповідає поясненням в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 . При цьому зазначає, що його захисником у 2004 році до Верховного Суду України надсилалась засвідчена належним чином копія цієї довідки, оригінал якої адвокат мав намір надати в судовому засіданні при розгляді касаційної скарги на вирок. Поряд з цим вказує на закриття провадження за його заявою про відновлення матеріалів кримінальної справи за № 1-33/04 суддею Голосіївського районного суду м. Києва, електронні копії яких він має намір надати Верховному Суду. Зазначає, що йому необхідна правова допомога захисника.
Перевіривши заяву та додані до неї матеріали є підстави для висновку про те, що заяву засудженого ОСОБА_2 слід повернути з огляду на таке.
Згідно з вимогами ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Положеннями ч. 2 ст. 459 КПК визначено, що нововиявленими обставинами визнаються:
штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно з положеннями ч.1 ст.461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого зазначаються:
обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду,
обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог до суду.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення суперечностей у доказах та перевіркипроцедури розгляду справи. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Посилання засудженого у заяві про усунення недоліків на те, що він має право на повторний розгляд справи у зв`язку з суттєвими порушеннями під час її розгляду, що вплинули на вирішення справи судом касаційної інстанції 23 грудня 2004 року, не ґрунтуються на положеннях вищезазначених норм КПК.
У заяві про усунення недоліків, ОСОБА_2 посилаючись як на нововиявлені обставини, а саме на те, що він вимушено обмовив себе у вчиненні злочинів, та про вбивство ОСОБА_8 - ОСОБА_7 він вказував на досудовому слідстві і в судовому засіданні, що судами не перевірено його алібі по усім епізодам вчинених злочинів, не навів належних обґрунтувань, яким чином вказані обставини узгоджуються з положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК, та яким чином, не дослідження судами обставин вимушеної обмови у вчиненні злочинів та наявних у нього алібі на момент їх вчинення свідчать про наявність нововиявлених обставин, при тому, що він особисто був присутній у судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи.
ОСОБА_13 також у заяві про усунення недоліків та у клопотанні від 03 червня 2021 року вказує на те, що у матеріалах кримінальної справи №1-33/04 відсутні касаційна скарга його захисника та документи на підтвердження його алібі на момент вчинення злочину, в тому числі й оригінал довідки медичного закладу чи її засвідчена копія та показання свідків, що могли вплинути на прийняття рішення судом касаційної інстанції, так як про відсутність таких документів на час розгляду справи 23 грудня 2004 року не було відомо йому та колегії суддів Верховного Суду України. Однак, при цьому з урахуванням положень п.5 ч.2 ст.462 КПК, засуджений не навів обґрунтувань та не вказав будь-яких даних на підтвердження факту подання захисником саме вищезазначених доповнень до касаційної скарги або касаційної скарги із вказаними додатками, в тому числі й з оригіналом чи засвідченою копією довідки від 14 липня 2004 року. Крім того, посилання засудженого у заяві щодо надання адвокатом до Верховного Суду України оригіналу довідки, а в клопотанні від 03 червня 2021 року зазначення про надання до цього Суду адвокатом засвідченої копії цієї довідки, є непослідовними та не свідчать про усунення недоліків ухвали про залишення заяви без руху в цій частині.
Крім цього, зазначивши як нововиявлену обставину, а саме те, щоголовуючий суду касаційної інстанції самоусунувся від підпису судового рішення 23 грудня 2004 року, оскільки ухвалу підписав інший суддя ОСОБА_3 , якого не було у складі колегії, ОСОБА_2 у заяві не вказав про те, у який час конкретно він дізнався чи міг дізнатися про допущені неточності в ухвалі Верховного Суду України, враховуючи те, що він був присутній під час розгляду в касаційному порядку справи щодо нього.

У повторній заяві ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції постановити рішення, яким скасувати як ухвалу Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року так і вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2004 року, (яким, на думку засудженого не було належним чином досліджено його алібі на момент вчинення злочинів), та направити кримінальну справу на новий судовий розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, у якому знаходяться копії матеріалів кримінальної справи № 1-33/04, однак така вимога не узгоджується з положеннями ч.1 ст. 463 КПК.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 463 КПК України про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.Ч. 1 ст. 467 КПК передбачено, що суд при ухваленні нового судового рішення користується повноваженнями відповідної судової інстанції.

Разом з тим, ОСОБА_2 подав заяву про перегляд ухвали Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року за п.4 ч.2 ст.459 КПК, однак вимогу до суду касаційної інстанції ставить про скасування в тому числі й вироку суду апеляційної інстанції, що не ґрунтується на положеннях ч.1 ст.463, ч.1 ст. 467 КПК, при тому, що вирок був постановлений апеляційним судом.

Відповідно до ч.3 ст.464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила ч.3 ст. 429 КПК.
Згідно із положеннями п.1 ч.3 ст.429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не сунула недоліки скарги, яку залишено без руху.
Отже, засуджений ОСОБА_2 звертаючись саме до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, повинен був зазначити про конкретні обставини, що в розумінні кримінального процесуального закону є нововиявленими, що виникли під час розгляду справи саме судом касаційної інстанції та не були відомі під час розгляду справи у касаційному порядку, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування своєї позиції, а також час, коли він дізнався чи міг дізнатися про такі обставини.
Проте, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_2 від 31 травня 2021 року, недоліки, про які було зазначено в ухвалі судді Верховного Суду від 18 травня 2021 року ним не усунуто.
Зважаючи на те, що засуджений не усунув недоліки, указані в ухвалі суду касаційної інстанції, його заява підлягає поверненню.
Водночас, прохання засудженого про призначення йому захисника із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги не може бути вирішено на даній стадії провадження, оскільки такі питання вирішуються судом касаційної інстанції у разі відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, про що йому повідомлялося в ухвалі судді Верховного Суду від 18 травня 2021 року. Проте, враховуючи зміст наданої до заяви копії відповіді центру від 07 квітня 2021 року, засуджений не позбавлений процесуального права особисто звернутися до Лівобережного Київського місцевого центру з надання вторинної безоплатної правової допомоги для отримання результату розгляду його звернення про надання йому захисника.

Керуючись статтями 429, 462, 464, 467 КПК, суддя
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 грудня 2004 року щодо нього, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Касаційного кримінального суду ОСОБА_1
Верховного Суду