Номер провадження: 11-сс/813/36/21
Номер справи місцевого суду: 518/847/20 1-кс/518/194/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області, від 04 листопада 2020, якою було відмовлено у накладені арешту на майно у кримінальному провадженні №0000215, внесеному до ЄРДР 10.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області, від 04 листопада 2020, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт транспортного засобу автобус пасажирський марки «БАЗ» моделі А079.25, рік випуску 2008, колір бежевий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) №VIN НОМЕР_2 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу слідчого судді прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою та незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зазначає, що до клопотання додано Витяг з Єдиного реєстру довіреностей, згідно якого ОСОБА_8 20.04.2017 р. видано довіреність на користування та розпорядження вказаним транспортним засобом, а також витяг з бази даних "Армор", що підтверджує право власності на транспортний засіб підозрюваної ОСОБА_8 .

У зв`язку з викладеним просить скасувати ухвалу слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області, від 04 листопада 2020, і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000215, внесеному до ЄРДР 10.09.2019 року.

Позиції учасників судового розгляду.
Учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду апеляційної скарги прокурора були повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладання апеляційного розгляду до апеляційного суду не зверталися.

Адвокат ОСОБА_9 та підозрювана ОСОБА_10 надали до суду заяву, в якій просили провести розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Апеляційний суд, приймає до уваги положення ст. 422 КПК України, щодо скорочених строків розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим явка учасників провадження не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя в повній мірі дотримався зазначених вимог КПК України, а ухвала суду є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, оскільки слідчим не доведено право власності підозрюваної ОСОБА_8 на майно, щодо якого внесено клопотання з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.

З таким висновком слідчого судді апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що у провадженні СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000215 від 10.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

15 вересня 2020 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При цьому слідчий суддя вірно зазначив, що Витяг з Єдиного реєстру довіреностей, згідно якого ОСОБА_8 20.04.2017 р. видано довіреність на користування та розпорядження вказаним транспортним засобом, не свідчить про перебування у власності ОСОБА_8 транспортного засобу автобус пасажирський марки «БАЗ» моделі А079.25, рік випуску 2008, колір бежевий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) №VIN НОМЕР_2 , станом на день розгляду клопотання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора.

Також, згідно інформації наданої захисником ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 , яка обвинувачується за ч.5 ст. 191 КПК України, направлений до суду першої інстанції для розгляду по суті. Відтак функція судового контролю на стадії досудового розслідування завершена, а апеляційний суд не вбачає жодних правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Відповідно до положень п.1) ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області, від 04 листопада 2020, якою було відмовлено у накладені арешту на майно у кримінальному провадженні №0000215, внесеному до ЄРДР 10.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області, від 04 листопада 2020, якою було відмовлено у накладені арешту на майно у кримінальному провадженні №0000215, внесеному до ЄРДР 10.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4