Номер провадження:1-кс/521/1341/21
У Х В А Л А
02 квітня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника володільця майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26.11.2020 року за № 0000701 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

26.03.2021 року до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_2 , з клопотанням про скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 року на автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1991 року випуску, а також ключа від вказаного автомобіля в частині заборони користування автомобілем.

Заявник, вказавши, що він є законним володільцем автомобіля, навів підстави, які, на його думку, свідчать про необхідність задоволення клопотання. Так, заявник вказав, що автомобіль перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_2 і у зв`язку зі спливом тривалого часу необхідність у застосуванні арешту майна частково відпала.

Оскільки ОСОБА_2 є володільцем арештованого майна, то відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України він та його представник адвокат ОСОБА_3 є особами, що мають право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна на підставі того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Прокурор, слідчий повідомлені про час та місце розгляду клопотання, але в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заявник також не з`явився в судове засідання, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено: не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2021 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_3 , що є представником ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000701 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, та накладено арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1991 року випуску, а також ключ від вказаного автомобіля. Майно, на яке накладено арешт, передане на зберігання його власнику ОСОБА_2 .

Таким чином, власник майна був ініціатором застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. Після застосування арешту власник майна зберігає це майно. Він же звернувся з клопотанням про часткове скасування арешту майна з наданням дозволу користуватися ним.

Сторона обвинувачення не повідомила суд про необхідність проведення певних слідчих дій чи інші підстави, які б обумовлювали необхідність у продовженні дії арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження в частині заборони користування цим майном.

ОСОБА_2 не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, цивільним відповідачем та особою, майно якої підлягає конфіскації.

Даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його володільця ОСОБА_2 , який є добросовісним набувачем майна (принаймні, доказів протилежного стороною обвинувачення не надано), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про часткове скасування арешту майна підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26.11.2020 року за № 0000701 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 року на автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1991 року випуску, а також на ключ від вказаного автомобіля, - в частині користування зазначеним майном, із продовженням заборони відчуження і розпорядження цим майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1