Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/874/20
Провадження №: 1-кп/332/27/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2021 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, працюючого плавильником в ТОВ «Сяйвомет», неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2013р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2020р. приблизно о 00 годин 25 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , отримавши в телефонній розмові із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропозицію вийти до під`їзду розібратися у конфліктній ситуації, що виникла з приводу спричинення ним, незадовго до цього тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи що ОСОБА_11 приїхала розбиратися у вищевказаній конфліктній ситуації не одна, підшукав на кухні квартири кухонний ніж, який взяв із собою в праву руку та вийшов на вулицю. В подальшому, перебуваючи біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , тримаючи у правій руці зазначений ніж, він побачив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який очікував його на вулиці біля під`їзду зазначеного будинку, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту з останнім, який переріс в обопільну бійку, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій - посягання на здоров`я іншої людини, а також наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь підготовленого ножа, який він тримав у правій руці, наніс останньому один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 одиночне проникаюче торако-абдомінальне поранення з ушкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки та лівої нирки із накопиченням у грудній та черевній порожнинах крові та розвитком геморагічного шоку, яке, згідно з висновком експерта № 316 від 16.03.2020, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознаками небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому злочині, передбаченому ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, визнав частково та пояснив, що він дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілому, але він не згоден з правовою кваліфікацією його дій. Обвинувачений пояснив, що в той день, 18.01.20р., він спав в себе вдома, в квартирі АДРЕСА_3 . На мобільний телефон його співмешканки ОСОБА_13 почала дзвонити її тітка ОСОБА_11 , та казала, що обвинувачений є поганою людино. В цій телефонній розмові обвинувачений в подальшому почув розмову двох чоловіків. Потім в розмові був чоловічій голос, який сказав обвинуваченому, щоб той виходив, а інакше вони зайдуть до них додому, і буде погано. Це було приблизно в 0-30 год., в них вдома спала дитина, тому щоб вони не залізли в квартиру, обвинувачений вирішив вийти. Обвинувачений також пояснив, що коли він вийшов на вулицю, то побачив ОСОБА_11 та двох чоловіків. Вони підбігли до обвинуваченого, і між ними почалась потасовка. Коли все закінчилось, то він стояв зі ОСОБА_14 , вийшла ОСОБА_15 , і він з ОСОБА_15 пішов з місця події. Обвинувачений також пояснив, що напередодні, приблизно о восьмій вечора того ж дня, ОСОБА_14 була у матері його співмешканки, де казала про обвинуваченого образливі слова про нього, тому він дав ляпасу ОСОБА_14 , це і було причиною їхнього приїзду, тому він взяв ніж для психологічного впливу. Ніж тримав в правій руці, за рукоятку. Обвинувачений також пояснив, що коли він вийшов, то побачив трьох, а саме ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_16 і ще одного чоловіка, яким є свідок ОСОБА_17 . Обоє чоловіків стали одразу бити обвинуваченого, в обличчя та по тулубу. Коли обвинувачений впав, то потерпілий ОСОБА_16 бив обвинуваченого в обличчя, а свідок ОСОБА_17 бив обвинуваченого ногами. Обвинувачений пояснив, що він себе погано почував, і коли він був в напівзігнутому положенні, то махнув рукою з ножем кудись вперед, без конкретної мети, коли відбивався. В кого попав ніж обвинувачений не бачив, про це дізнався на наступний ранок. Вказані чоловіки перестали бити, коли ОСОБА_14 їм сказала, що досить, вона хоче побалакати з обвинуваченим. Обвинувачений також пояснив, що після цих подій він викинув ніж в каналізацію, коли він зі своєю співмешканкою в той же вечір пішов до магазину, потім з цього ж люку ніж вилучили співробітники поліції. Обвинувачений також пояснив, що ніж викинув спонтанно, вбивати нікого не хотів, тілесні ушкодження наносити не хотів, хотів тільки, щоб його перестали бити. Йому погрожували по телефону, тому він зрозумів, що його будуть бити, він же не погрожував нікому. Коли він лежав, його били, та казали, що не можна ображати ОСОБА_14 . Все це відбувалось біля під`їзду будинку, де горить лампа, тому все було видно. Бажає сплатити потерпілому 50 тисяч гривень на лікування. Обвинувачений також пояснив, що він спричинив тілесне ушкодження, але він цього не хотів, тому просить вибачення перед потерпілим, також заявив, що негарно вчинив із ОСОБА_14 . Також обвинувачений пояснив, що ніж він не ховав, спочатку він тримав ніж прямим хватом, лезом вперед, потім зворотнім хватом, тобто лезом в бік мізинця, потім знову прямим, лезом в бік великого пальця, перед самим ударом. Також ніж в обвинуваченого випадав з руки в момент його падіння. Просив його суворо не карати та волі не позбавляти. Цивільний позов потерпілого визнав частково, на суму матеріальної шкоди у сумі 52216,49 грн., моральну шкоду не визнав та зазначив, що вона не обґрунтована.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 фактично свою вину у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження не визнав, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_8 у скоєнні злочину за фактичних обставин, які викладені у вироку, повністю підтверджується нижченаведеними показами учасників процесу та наступними письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 17.01.20р. приблизно після 23-00 годин він їхав в автомобілі разом зі ОСОБА_11 та ОСОБА_18 . В автомобілі ОСОБА_14 просила вийти на вулицю, в районі будинку 26 по вул.Демократичній у м.Запоріжжі. Потерпілий став напроти одного з під`їздів вказаного будинку, та з нього вийшов обвинувачений ОСОБА_8 , потерпілий запитав в обвинуваченого «що ти робиш?», але обвинувачений вдарив потерпілого лівою рукою в праве вухо, потерпілий впав та почав втрачати свідомість, потім бачив голову ОСОБА_19 біля своєї грудини, бачив, як ОСОБА_17 боровся з ОСОБА_19 . Після цього потерпілий засунув руку під футболку, а там було волого та була кров. Сорокоус сказав потерпілому, що його підрізав ОСОБА_19 . Потерпілий також пояснив, що після цього він відповз, конфлікт було вичерпано, було необхідно їхати в лікарню, приїхало таксі та його відвезли до лікарні. Перед цим конфліктом ОСОБА_14 їм показувала розбите вухо, та сказала, що в той день на кухні гуртожитку, коли прийшла донька ОСОБА_20 , з`явився ОСОБА_19 та без причини наніс ОСОБА_14 удар по вуху, тому вони всі поїхали поговорити зі ОСОБА_19 з цього приводу. Потерпілий також пояснив, що під час цих подій зі ОСОБА_19 біля під`їзду вказаного будинку рядом були ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , які все бачили. Також потерпілий пояснив, що вже після першого удару ОСОБА_19 у вухо потерпілого він почав втрачати світло в очах, та далі багато чого не відчував. Він пам`ятає, що падав на коліна правим плечем до ОСОБА_19 , відчував біль ближче до спини, коли бачив голову ОСОБА_19 біля свого живота, в цей час потерпілий був більше на спині. Свій позов підтримав та обвинуваченого просив покарати суворо. Також потерпілий пояснив, що в той день він вживав спиртні напої. Також додав, що цивільна дружини ОСОБА_19 це родичка ОСОБА_11 , вона і називала адресу ОСОБА_19 . При конфлікті зі ОСОБА_19 сам потерпілий його не бив, а ОСОБА_19 ножем не погрожував.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що обвинувачений це співмешканець її племінниці ОСОБА_21 . З потерпілим ОСОБА_22 перебуває у цивільних шлюбних відносинах. Свідок пояснила, що 17.01.20р. в денний час вона приїхала в гості до своєї невістки ОСОБА_23 , яка є дружиною брата ОСОБА_24 . Вони відпочивали разом на кухні, місце проживання невістки знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , до них приєдналась донька ОСОБА_23 , тобто вищезазначена племінниця ОСОБА_11 ОСОБА_25 . Ввечері того ж дня приїхав ОСОБА_19 , зайшов на кухню та одразу вдарив ОСОБА_14 по вуху. Свідок ОСОБА_14 також пояснила, що вона одразу поїхала знімати побої в СМЕ на вул.Чарівну, але вони не працювали, тому вона поїхала додому. Потім їй подзвонив її цивільний чоловік ОСОБА_9 , а потім він приїхав додому разом з ОСОБА_17 . Вона розказала, що її вдарив ОСОБА_19 , у неї було вухо в крові. Вони вирішили поїхати до ОСОБА_19 з метою з`ясувати причину побиття ОСОБА_14 . Вони на таксі поїхали додому до ОСОБА_26 та ОСОБА_19 , ОСОБА_24 знала адресу, сам ОСОБА_16 не знав. По телефону ОСОБА_14 сказала ОСОБА_15 , щоб вийшов ОСОБА_19 . Вони приїхали до будинку АДРЕСА_4 приблизно в 0-20 год. Свідок також пояснила, що вона стояла приблизно в 4-х метрах від під`їзду, ОСОБА_17 був на лавочці, а ОСОБА_16 стояв біля під`їзду, коли з під`їзду вийшов ОСОБА_19 , поговорив з ОСОБА_16 приблизно дві секунди, після чого ОСОБА_19 вдарив у вухо ОСОБА_16 , від удару ОСОБА_16 впав, після чого вони почали боротись. До них підійшов ОСОБА_17 і почав розбороняти їх, потім ОСОБА_16 почав відповзати до лавочки. Вона підійшла до лавочки, а ОСОБА_17 сказав їй, що у ОСОБА_16 була кров, на тулубі збоку з лівої сторони. Вони на таксі поїхали в 9-ю міську лікарню, де їм повідомили, що це ножове поранення. Також свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона була в 4-х метрах від конфлікту та все добре бачила. До цього вона вживала спиртні напої. Погроз в бік ОСОБА_19 ніяких не було.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив суду, що ці події відбулись в січні 2020 року. Потерпілий ОСОБА_16 це його друг. В той день вони разом відпочивали, приблизно в 23-00 годин поїхали додому до ОСОБА_16 на АДРЕСА_5 . Вдома цивільна дружина ОСОБА_16 , тобто ОСОБА_11 , показала закривавлене вухо та пояснила, що це ОСОБА_19 вдарив її у вухо, коли вона відпочивала у її родичів. ОСОБА_16 вирішив поїхати до ОСОБА_19 та з`ясувати причину побиття ОСОБА_14 . Свідок також пояснив, що він вирішив підтримати ОСОБА_16 , щоб нічого не трапилось. З ними також поїхала ОСОБА_14 , це було ближче до півночі, по вул.Демократичній у м.Запоріжжі, вони їхали на таксі. ОСОБА_14 дзвонила своїй племінниці та запитувала, чи вдома ОСОБА_19 , та потім дзвонила, коли вони приїхали, свідок по телефону просив ОСОБА_19 вийти. Свідок також пояснив, що коли вони приїхали, він пішов на лавочку неподалік, приблизно в метрах п`ятнадцяти, а ОСОБА_16 став біля під`їзду. Коли вийшов ОСОБА_19 , то між ним та ОСОБА_16 почалась сутичка, вони разом впали на землю. Свідок також пояснив, що він підбіг до них та почав їх рознімати, але він побачив в правій руці ОСОБА_19 великий кухонний ніж, він націлював ножа на ОСОБА_17 . Свідок пояснив, що він викрутив ОСОБА_19 руку, забрав ніж та викинув його. Свідок також пояснив, що після цього він визволив ОСОБА_16 , який потім декілька разів вдарив ОСОБА_19 . Потім ОСОБА_19 пішов, а ОСОБА_16 тяжко пішов до лавочки, провів рукою по боку, його рука була в крові. Свідок викликав таксі, і вони відвезли ОСОБА_16 до 9-ї лікарні. Погроз на адресу ОСОБА_19 вони не виказували. В той день вони з ОСОБА_16 випивали спиртне, але скільки саме свідок не пам`ятає. Перед виходом ОСОБА_27 казав йому по телефону «виходь, побалакаємо». Коли ОСОБА_19 вийшов, ОСОБА_17 не побачив в його руках ножа. Свідок бачив, як потерпілий ОСОБА_16 тримався рукою за правий бік, при цьому свідок не бачив, щоб ОСОБА_16 бив ОСОБА_19 . Коли ОСОБА_17 побачив ніж в руці ОСОБА_19 , той тримав його лезом від великого пальця, при цьому ОСОБА_19 був зверху потерпілого, а ОСОБА_16 знизу під ОСОБА_19 . В цей момент збоку в руці у ОСОБА_19 був ніж.

Показаннями свідка ОСОБА_28 , яка пояснила суду, що вона є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_8 та племінницею ОСОБА_11 17 січня 2020 року ввечері після роботи вона була в гостях у своєї матері ОСОБА_29 , також була її тітка ОСОБА_11 .Вони разом вечеряли, коли до них прийшов ОСОБА_19 , та дав ляпаса ОСОБА_14 , сказавши, що вона його образила. Потім ОСОБА_15 з ОСОБА_19 пішли додому. Потім, приблизно в 12 годин тієї ж ночі, коли вони вже спали, почались дзвінки по телефону, дзвонила ОСОБА_14 та казала, щоб виходив ОСОБА_19 розібратись, а інакше зайдуть вони. Спочатку вийшов ОСОБА_19 , а потім ОСОБА_15 . Коли вона вийшла, то побачила, що стояли ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , далі від них стояли двоє чоловіків. Момент нанесення тілесних ушкоджень вона не бачила. Потім ОСОБА_19 зайшов додому та сказав, що його побили, він був брудний, на обличчі були ушкодження. Також свідок пояснила, що коли дзвонили по телефону, то були погрози, ОСОБА_14 казала, що нехай виходить ОСОБА_19 , бо інакше будуть проблеми. Свідок пояснила, що ОСОБА_19 вийшов, щоб не було проблем, оскільки у них маленька дитина. Також свідок озвучила образливі нецензурні слова, які ОСОБА_14 висловила на адресу ОСОБА_19 , коли вони були в гостях у ОСОБА_30 .

Показаннями свідка ОСОБА_29 , яка пояснила суду, що ОСОБА_28 це її донька, а ОСОБА_14 це тітка ОСОБА_15 та сестра колишнього чоловіка ОСОБА_29 . Сам ОСОБА_19 це цивільний чоловік ОСОБА_15 . В той день в січні 2020 року ОСОБА_31 зустрілась у себе вдома зі ОСОБА_14 щоб випити спиртні напої. Потім за дитиною до неї прийшла ОСОБА_15 . Потім прийшов ОСОБА_19 за своєю цивільною дружиною та донькою. Коли ОСОБА_31 пішла збирати онуку, то почула крик. Коли вона повернулась, то побачила, що ОСОБА_19 стояв за ОСОБА_14 , та сказав, що ОСОБА_14 його образила, він не міг її просто так вдарити.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.01.2020 р. приміщення кабінету №2 приймального відділення КНП «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня №9» за адресою м.Запоріжжя вул. Щаслива/вул.Дудикіна 1-б та доданими фото таблицями за час проведення огляду було виявлено та вилучено: майку сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; светр (кофта) сірого кольору з нашарування речовини бурого кольору (т. 2 а.с.8-10);

Постановою про визнання речовим доказом від 10.01.2019 року, виявлені та вилучені під час огляду місця події речі, визнано та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0000099 (т.2 а.с.11);

Згідно протоколу огляду місця події від 18.01.2020 р. за адресою: АДРЕСА_4 та доданими фото таблицями за час проведення огляду було виявлено та вилучено: фрагменту ґрунтового покриття з нашаруванням РБК з поверхні прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 ; фрагмент брилку у вигляді Ейфелевої вежі з поверхні ґрунту прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 , з доданими фототаблицями та схемою (т. 2 а.с.15-21);

Постановою про визнання речовим доказом від 18.01.2020 року, виявлені та вилучені під час огляду місця події речі, визнано та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0000099 (т.2 а.с.22);

Згідно протоколу огляду місця події від 18.01.2020 р. квартири за адресою: АДРЕСА_2 та доданими фото таблицями за час проведення огляду було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Nokia» в пластиковому корпусі чорного кольору; ніж з полімерною ручкою коричневого кольору довжиною 12 см, лезом довжиною 22 см, шириною леза 3,5 см; ніж з дерев`яною ручкою коричневого кольору довжиною 11,5 см, лезом довжиною 17 см, шириною леза 3,5 см; ніж з полімерною ручкою чорного кольору довжиною 12,5 см, лезом довжиною 20,5 см, шириною леза 2,5 см, товщиною леза 2,5 мм; ніж з полімерною ручкою чорного кольору довжиною 12,5 см, лезом довжиною 21,00 см, шириною леза 3,0 см; ніж з полімерною ручкою чорного кольору довжиною 12,5 см, лезом довжиною 20,5 см, шириною леза 2,5 см.(т. 2 а.с.31-46); Дозвіл на огляд надано ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.01.20р. та за згодою ОСОБА_28 (т.1 а.с.28-30).

Постановою про визнання речовим доказом від 18.01.2020 року, виявлені та вилучені під час огляду місця події речі, визнано та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0000099 (т.2 а.с.47-49);

Згідно протоколу огляду місця події від 20.01.2020 р. за адресою: АДРЕСА_6 та доданими фото таблицями за час проведення огляду було виявлено та вилучено: предмет, ззовні схожий на ніж, з рукояткою синього кольору (т. 2 а.с.62-75);

Постановою про визнання речовим доказом від 20.01.2020 року, виявлений та вилучений під час огляду місця події предмет, схожий на ніж з синьою рукояткою, визнано та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0000099 (т.2 а.с.76);

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2020р. за участю потерпілого ОСОБА_9 зафіксовано, що потерпілий впізнав особу на ім`я « ОСОБА_32 », який 18.01.20р. приблизно в 0-25 год. наніс ОСОБА_33 удар ножем в ході виниклого конфлікту біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 (т.2 а.с.78-80). Але суд відкидає зазначений доказ, оскільки в протоколі не зазначено, на якому саме фото потерпілий впізнав вказану особу на ім`я « ОСОБА_32 », отже зазначений доказ, наданий стороною обвинувачення, ніякого доказового значення не має.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2020р. за участю свідка ОСОБА_12 , на яких свідок впізнав на фото № 1 обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу на ім`я « ОСОБА_32 », який 18.01.20р. приблизно в 0-25 год. наніс ОСОБА_33 удар ножем в ході виниклого конфлікту біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 . Згідно Довідки до протоколу впізнання на фото № 1 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.81-83);

Відповідно до висновку експерта № 107 від 22.01.2020 року, провівши судово-медичну експертизу ОСОБА_8 встановлено, що садна в ділянках 2-го і 3-го пальців правої кисті, 2-го і 3-го пальця лівої кисті, на лобовій ділянці ліворуч, на лівій виличній ділянці, на верхньому краю лівої вушної раковини, у проекції правого кута нижньої щелепи, задній поверхні шиї ліворуч; синець в ділянці лівої очної ямки у гр.. ОСОБА_8 самі за собою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж 10-ти травматичних впливів тупого предмета (предметів); давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи; даних що дозволяють висловитись про знаряддя та спосіб спричинення, послідовність травматичних впливів при проведенні експертизи не виявлено (т.2 а.с.87-88);

Постановою про визнання речовим доказом від 18.01.2020 року, виявлені та вилучені під час затримання ОСОБА_8 визнано та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню: джинси синього кольору, футболку з жовтим відтінком, чорну куртку з капюшоном та сіру шапку (т.2 а.с.90-91);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2020 року (та доданим до нього відео, яке було досліджено в судовому засіданні) біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 при штучному освітленні, за яким свідок ОСОБА_12 розповів про обставини скоєного злочину, а саме зазначив, що одразу, коли ОСОБА_8 18.01.20р. приблизно в 0-25 год., вийшов з під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 , то він зблизився з ОСОБА_9 , і коли в них почалась боротьба, то вони обидва опинились на колінах. Підбігши до них ОСОБА_12 почав відтягувати ОСОБА_8 , який перебував у більш вигідній позиції, ніж ОСОБА_9 , а саме обвинувачений був трішки зверху. В цей час ОСОБА_8 повів правою рукою від спини ОСОБА_9 та ОСОБА_12 побачив ніж в правій руці ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 наніс один штрикальний удар в бік ОСОБА_12 , попавши при цьому в руку останньому. В цей час ОСОБА_8 дивився в бік ОСОБА_9 , тому ОСОБА_12 зміг схопити праву руку ОСОБА_8 , в якій був ніж, вивернути кість та відібрати ніж, потім ОСОБА_12 заламав руку ОСОБА_8 , внаслідок чого той відпустив ОСОБА_9 (т.2 а.с.93-101); Зазначені свої покази свідок ОСОБА_12 підтвердив в судовому засіданні 05.03.21р. при відтворенні відеозапису та дослідженні вказаного протоколу слідчого експерименту.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2020 року біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 , та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії, за яким обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив наявність конфліктної ситуації та бійки з потерпілим за вказаною адресою, яка мала місце вночі 18.01.20р., та зазначив про нанесення удару ножем при відмахуванні одному з чоловіків під час конфлікту біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 (т.2 а.с.102-107);

Відповідно до висновку експерта № 213/к від 06.04.2020 року, провівши судово-медичну експертизу ОСОБА_9 виявлено тілесне ушкодження:

Одиночне проникаюче торако-абдомінальне поранення з ушкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки та лівої нирки із накопиченням у грудній та черевній порожнинах крові та розвитком геморагічного шоку.

За даними медичної карти стаціонарного хворого №218 із КНП «Міська лікарня №9» ЗМР локалізація рани: в ділянці грудної клітки ліворуч, по задній пахвовій лінії в проекції 9- 10 міжребір`я.
Довжина та направлення ранового каналу в наданій медичній документації не вказана.
Дане тілесне ушкодження (за даними медичної документації) утворилося від дії предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями. На це вказує рівність країв (при описанні локального статусу), проникаючий характер ушкодження та ушкодження органів у двох суміжних порожнинах тіла.
Згідно даних протоколу проведення та перегляду слідчого експерименту підозрюваного ОСОБА_8 від 29.01.2020р., який пояснює, що «тримаючи ніж в правій руці таким чином, що лезо ножа було обернено до 5-го пальця та передпліччя. Знаходячись в напівзігнутому положенні головою до землі, та продовжуючи тримаючи ніж в тому ж положенні, з метою захисту піднявши праву верхню кінцівку наніс один удар потерпілому в ділянку грудної клітки ліворуч у напрямку згори донизу. Під час нанесення удару потерпілий та підозрюваний знаходились на відстані витягнутої руки та обличчям один до одного. Більш точну локалізацію нанесення ушкодження підозрюваний не бачив так як знаходився в напівзігнутому положенні головою до землі. Довжина клинка ножа до 15см. рукоятки 7см».
Співставляючи локалізацію (ділянка грудної клітки ліворуч), кількість травматичних впливів (один) і характер ушкодження (колючо-ріжучий) у ОСОБА_9 з механізмом його утворення за показами підозрюваного ОСОБА_8 , комісія вважає, що можливість утворення ушкодження в ділянці грудної клітки ліворуч можливе, за умови, якщо травматичний вплив прийшлися в ділянку грудної клітки ліворуч, по задній пахвовій лінії в проекції 9-10 міжребір`я та з утворенням тілесного ушкодження в даній ділянці (рана).
Тому, комісія вважає, що можливість виникнення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_9 при обставинах на які вказує підозрюваний під час слідчого експерименту від 29.01.20р. не виключається (т.2 а.с.108-120);

Відповідно до висновку експерта № 122 від 24.01.2020 року, провівши судово-медичну експертизу рідкої крові гр.. ОСОБА_9 встановлено, що рідка кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н.(т.2 а.с. 122)

Відповідно до висновку експерта № 288 від 23.01.2020 року, провівши судово-медичну експертизу рідкої крові гр.. ОСОБА_34 встановлено, що рідка кров підозрюваного ОСОБА_34 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В зі ізосерологічною системою АВ0.(т.2 а.с. 124)

Відповідно до висновку експерта № 325 від 11.02.2020 року встановлено, що в слідах на речах, що належать потерпілому ОСОБА_9 а саме: кофті та майці знайдена кров людини та виявлені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від особи групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н, в тому числі від самого ОСОБА_9 . Домішка крові від громадянина ОСОБА_8 не виключається за наявністю в нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину. (т.2 а.с.126-127);

Відповідно до висновку експерта № 326 від 17.02.2020 року встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні ножа: клинка та рукоятки, знайдена кров, видова приналежність якої не встановлена через не виявлення видових властивостей (негативний результат реакції на білок людини, рогатої худоби, птиці, свині, кішки, собаки, коня). Не виявлення цих властивостей можна пояснити перебування або зберіганням предмету-носія в несприятливих умовах, а також під впливом чинників, що руйнують структуру білка крові (дія вологості, прямого сонячного проміння або іонізуючого випромінювання, високої температури, хімічних сполук, миючих засобів і т. ін..) Епітеліальні клітини, що придатні для ДНК-дослідження, не знайдені. (т.2 а.с.130-131);

Відповідно до висновку експерта № 324 від 18.02.2020 року встановлено, що в слідах на речах, що належать підозрюваному ОСОБА_8 а саме: куртці, шапці, штанах та футболці знайдена кров людини та виявлені антигени А, В і Н, що не виключає походження крові від особи групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н, в тому числі від самого потерпілого ОСОБА_9 . Домішка крові від самого громадянина ОСОБА_8 не виключається за наявністю в нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину. (т.2 а.с.133-135);

Відповідно до висновку експерта № 148 від 23.03.2020 року встановлено, що пошкодження на джемпері (та відповідне йому пошкодження на майці, які складають єдиний «рановий канал») від потерпілого ОСОБА_9 було заподіяно пласким одностороньогострим колюче-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, що має обух та лезо. Ширина частини клинка, що занурювалася, складала не менше 23,5 мм.

Можливість утворення досліджених пошкоджень на представленому одязі від дії ножа, наданого на експертизу не виключається. Так як, морфологічні особливості клинка ножа: наявність вістря, ріжучої кромки леза вказують на плаский колючо-ріжучий предмет, а наявність обушка - на його односторонньогострий тип. Також метрична характеристика клинка ножа, як ширина клинка, дозволяє зробити висновок, про можливість нанесення справжніх пошкоджень на представленому одязі, ножем, представленим на експертизу. (т.2 а.с.137-140);

Відповідно до висновку експерта № 316 від 16.03.2020 року встановлено, що одиночне проникаюче торако-абдомінальне поранення з ушкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки та лівої нирки із накопиченням у грудній та черевній порожнинах крові та розвитком геморагічного шоку у гр. ОСОБА_9 , 1978р.н. кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а), п. 2.1.3. й), к) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6).

За даними з медичної документації виявлене поранення є колото-різаним. Тобто, утворилося від дії предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями. На це вказує рівність країв (при описанні локального статусу), проникаючий характер ушкодження та ушкодження органів у двох суміжних порожнинах тіла. На момент проведення судово - медичної експертизи, об`єктивних морфологічних даних, які б дозволили встановити характер травмуючого предмета виявлено не було через хірургічну обробку та природні процеси загоєння.

Згідно п. 2.1.3. й), к) «Правил...» тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_9 відносяться до категорії небезпечних для життя.

Приймаючі до уваги морфологічні особливості ушкодження (відсутність

зафіксованих ознак загоєння), дані з медичної документації можна вважати, що можливість утворення ушкодження у ОСОБА_9 в термін зазначений у фабулі постанови слідчого (18.01.2020) - не виключається.

Всі прояви травми виявлені на тілі ОСОБА_9 могли утворитися за єдиним механізмом внаслідок одного травматичного впливу (т.2 а.с.141-146);

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 65 від 17.02.2020 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 у період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. У ситуації що досліджувалась не виявляв характерних феноменологічних ознак сильного душевного хвилювання. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними.(т.2 а.с.166-173)

Постановою про визнання речовим доказом від 19.03.2020 року, диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, із записом повідомлення до служби 102 яке надійшло 18.01.2020 о 01:40 годині від абоненту стільникового зв`язку з номером НОМЕР_1 , визнано та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню (т.2 а.с.174);

Відповідно до висновку експерта № 327 від 21.02.2020 року встановлено, що у ґрунтовному покритті, вилученому при огляду місця події, встановлена наявність крові людини та виявлений лише антиген А, що не виключає походження крові від особи групи А за ізосерологічною системою АВ0. Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 виключається. Походження крові від підозрюваного ОСОБА_8 не виключається за наявністю в нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент того, що сталося. (т.2 а.с.208-210);

Відповідно до висновку експерта № 328 від 26.02.2020 року встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні шести ножів (об`єкти № 1-6) кров та клітини, які підлягають дослідженню, не знайдені (т.2 а.с.212-214).

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_35 в тій частині, де він оспорює вчинення ним злочину за викладених у вироку обставинах та умисел на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, оскільки ця позиція обвинуваченого спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , та дослідженими судом вищезазначеними письмовими доказами.

При цьому судом не встановлені обставини, які дають підстави вважати, що потерпілий та зазначені свідки обмовляють обвинуваченого. Ці свідчення є логічними і послідовними та узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які були зазначені раніше.

Зазначену позицію обвинуваченого суд розцінює як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності.

Аналізуючи об`єктивну та суб`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_8 злочину суд зазначає, що відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Суд зазначає: обвинувачений ОСОБА_8 розумів, що удар ножем в область грудної клітини зліва, де знаходяться важливі для життя людини органи, може призвести до тяжких тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачений не наніс удари ножем по кінцівках ОСОБА_9 чи іншим способом не припинив сварку, в т.ч. не покинув місце події, а наніс потерпілому удар ножем в місце розташування саме життєво важливих органів. Більш того, ОСОБА_8 взагалі міг не виходити зі своєї квартири та викликати наряд поліції, але він вчинив навпаки, вийшовши з квартири, пам`ятаючи про нанесений ним удар у вухо ОСОБА_11 , тобто розумів, що йому будуть виказувати претензії з приводу цього факту, тому свідомо йшов з ножем на конфлікт, та приготував заздалегідь кухонний ніж, яким потім наніс удар в область життєво важливих органів потерпілому ОСОБА_9 .

Це свідчить про стійкий намір обвинуваченого шляхом цілеспрямованого удару саме нанести тілесні ушкодження потерпілому.

Суд також вважає малоймовірною версію обвинуваченого та позицію захисту про те, що ОСОБА_8 спричинив потерпілому тілесні ушкодження з необережності, оскільки така позиція обвинуваченого спростовується показами свідка ОСОБА_12 протоколом слідчого експерименту від 18.01.20р. за участю свідка ОСОБА_12 , та уточненими поясненнями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні 05.03.21р. після дослідження відео слідчого експерименту, в ході яких останній пояснив, що ОСОБА_8 повів рукою від тулубу ОСОБА_9 , (і одразу після цього ОСОБА_12 побачив ніж в руці ОСОБА_8 ), коли потерпілий був на карачках, а сам ОСОБА_8 був зверху, тобто ОСОБА_8 був у більш вигідній позиції для нападу та для нанесення удару. Потім ОСОБА_12 підбіг до них, але ОСОБА_8 почав відмахуватись ножем, але ОСОБА_12 заломив руку ОСОБА_8 з ножем та відібрав його.

Отже, у випадку такого взаємного розташування та виграшного положення ОСОБА_8 по відношенню до ОСОБА_9 є досить сумнівною версія обвинуваченого про випадковість спричинення вищезазначених тілесних ушкоджень, тим більше що згідно висновку експерта № 316 від 16.03.2020р. у потерпілого ОСОБА_9 зафіксоване саме проникаюче торако-абдомінальне поранення з ушкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки та лівої нирки із накопиченням у грудній та черевній порожнинах крові та розвитком геморагічного шоку, що передбачає необхідність нанесення сильного, проникаючого удару. Тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст.128 КК України.

Отже, суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Органами досудового слідства ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України в наступній редакції:

«18.01.2020 приблизно о 00 годин 25 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , отримавши в телефонній розмові із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропозицію вийти до під`їзду розібратися у конфліктній ситуації, що виникла з приводу спричинення ним, незадовго до цього тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи що ОСОБА_11 приїхала розбиратися у вищевказаній конфліктній ситуації не одна, підшукав на кухні квартири кухонний ніж, який взяв із собою в праву руку та вийшов на вулицю. В подальшому, перебуваючи біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , тримаючи у правій руці зазначений ніж, побачив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який очікував його на вулиці біля під`їзду зазначеного будинку, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя останнього, підійшов до ОСОБА_9 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту з останнім, який переріс в обопільну бійку, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій - посягання на життя іншої людини, а також наслідки у вигляді фізіологічної смерті людини і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь підготовленого ножа, який він тримав у правій руці, наніс останньому один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 одиночне проникаюче торако-абдомінальне поранення з ушкодженням лівої легені, лівого куполу діафрагми, селезінки та лівої нирки із накопиченням у грудній та черевній порожнинах крові та розвитком геморагічного шоку, яке, згідно з висновком експерта №316 від 16.03.2020, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознаками небезпеки для життя.
Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були припинені ОСОБА_12 , а смерть потерпілого ОСОБА_9 від отриманого тілесного ушкодження не настала, у зв`язку з тим, що потерпілому було своєчасно надано необхідну медичну допомогу.».

Але в судовому засіданні зазначені в обвинувальному акті обставини та правова кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України свого підтвердження не знайшла, оскільки ОСОБА_8 погроз щодо вбивства ОСОБА_9 не виказував, доказів щодо намірів обвинуваченого вбивати потерпілого суду надано не було, бійка була обопільна, конфлікт на стадії застосування ножа частково був спровокований потерпілим ОСОБА_9 , який в нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов з групою підтримки додому до обвинуваченого. Отже, у суду відсутні підстави стверджувати про наявність умислу у ОСОБА_8 на вбивство ОСОБА_9 .

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, і дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, часткове погашення матеріальної шкоди на 30000 грн., що підтверджено відповідними розписками потерпілого про отримання грошей (т.2 а.с.196-199), що визнається судом як обставина, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з зазначеної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Таким чином, суд також при призначенні покарання враховує ступень суспільної небезпеки і спосіб злочинних дій, а також їх наслідки.

Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України санкція статті передбачає безальтернативно лише один вид покарання - позбавлення волі на певний строк, з урахуванням позиції потерпілого, який наполягає на суворому покаранні, ступеню тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, даних, що його характеризують та відношення обвинуваченого до скоєного, що виразилось у невизнанні ним своєї вини щодо нанесення тяжких тілесних ушкоджень, отже у скоєному не розкаявся та належних висновків для себе не зробив, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає. Разом з цим, враховуючи, що бійка була обопільна, конфлікт на стадії застосування ножа був частково спровоковано потерпілим, який в нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов з групою підтримки додому до обвинуваченого, суд приходить до висновку, що можливо призначити покарання в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.1 ст.121 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати строк перебування під вартою по даному провадженню з 18.01.2020р. по 29.07.2020р. включно (т.2 а.с.84-86, т.2 а.с.147-153, т.1 а.с.189-191), зарахувавши йому відповідно до вимог ст. 72 КК України попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

По справі були проведені судово-медичні та судово-психіатрична експертизи, витрати по проведенню вищезазначених експертиз згідно обвинувального акту відсутні.

Потерпілим ОСОБА_9 був заявлений цивільний позов (т.1 а.с.67-68) про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 збитків, завданих злочином, на загальну суму 232216 грн. 49 коп., а саме: 132216 грн. 49 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди. Зазначений позов був визнаний обвинуваченим частково, а саме в частині тільки матеріальної шкоди на суму 52216,49 грн., моральну шкоду обвинувачений не визнав повністю та зазначив, що вона не обґрунтована.
Суд вважає, що в частині матеріальної шкоди позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 22216 грн. 49 коп., оскільки витрати потерпілого на лікування підтверджені документально відповідними чеками та медичними довідками тільки на суму 52216 грн. 49 коп. (т.1 а.с.69-89), позовні вимоги щодо неотриманої заробітної плати на суму 80000 грн. суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

Але при цьому обвинувачений частково погасив збитки на суму 30000 грн., отже залишок складає 22216 грн. 49 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з нижченаведених підстав.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Окрім того, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, також враховує характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Зазначені події призвели до моральних страждань потерпілого, втрати нормальних життєвих зв`язків, який тривалий час знаходився на лікування в медичних закладах (т.1 а.с.69-89, т.2 а.с.204-206), та вимагає від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з урахуванням позиції обвинуваченого, який вину у завданні умисного тяжкого тілесного ушкодження фактично не визнав та у скоєному не розкаявся, з урахуванням обставин, викладених у вироку, зазначений позов потерпілого щодо стягнення моральної шкоди на суму 100000 грн. є обґрунтований, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому підлягає задоволенню в цій частині у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Прокурором було заявлене письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (т.1 а.с.229-233), яке було підтримано прокурором в дебатах.

Суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому до набуття чинності вироку необхідно обрати у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді П`ЯТИ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з дня приведення вироку до виконання та його фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк перебування його під вартою з 18.01.2020р. по 29.07.2020р. включно, за приписами ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком суду законної сили обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Заборонити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період доби з 20 годин 00 хвилин до 07 годин 00 хвилин залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органів досудового слідства, прокурора та суду, окрім випадків виклику вищевказаними правоохоронними органами, на період до набуття чинності цього вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 22216 грн. 49 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, які були завдані злочином, а всього грошові кошти в сумі 122216 грн. 49 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити.

Речові докази:

- майку сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, та светр (кофту) сірого кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору, в яких був одягнений потерпілий в момент вчинення відносно нього злочину, та які знаходяться в камері схову відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити;

- фрагмент ґрунтового покриття з нашаруванням речовини бурого кольору, вилучений з поверхні ґрунту, який знаходиться в камері схову відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити;

- шість ножів, що були вилучені під час ОМП від 18.01.20р. за адресою: АДРЕСА_2 , та які знаходяться в камері схову відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області повернути власнику ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон «Nokia» чорного кольору, що був вилучений під час ОМП 18.01.20р. за адресою: АДРЕСА_2 , та який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити власнику ОСОБА_8 в користування;

- джинси синього кольору, футболку з жовтим відтінком, чорну чоловічу куртку з капюшоном, сіру чоловічу шапку, які були вилучені під час затримання ОСОБА_8 - повернути власнику ОСОБА_8 ;

- предмет, схожий на ніж, що був вилучений під час ОМП 20.01.20р. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Республіканська, б.53, та який знаходиться в камері схову відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити.

- диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, із записом повідомлення до служби 102 яке надійшло 18.01.2020 о 01:40 годині від абоненту стільникового зв`язку з номером НОМЕР_1 , який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3