28.04.2021 Справа № 756/6431/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6431/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
особи, яка звернулася з клопотанням ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0004549 від 30.07.2020,
в с т а н о в и в:
23.04.2021 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).
Обґрунтовуючи вимоги, особа, яка звернулась з клопотанням, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004549 від 30.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, за фактом службової недбалості та неналежного виконання працівниками освіти ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 своїх службових обов`язків (ЄО44241).
ОСОБА_3 у клопотанні зазначає, що внаслідок повної бездіяльності органу досудового розслідування протягом тривалого часу не встановлено службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок службової недбалості яких завдано шкоди ОСОБА_4 , який є особою з особливими освітніми потребами . Досудове розслідування хоч і проводиться, однак не вчиняються жодні слідчі дії, а тому, ОСОБА_3 просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до індивідуальних програм розвитку для дітей із особливими потребами (докази), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), оскільки, на її переконання, орган досудового розслідування не має часу виконувати дії відповідно до повноважень, наданих КПК України, а вказані документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, необхідні для повноти встановлення фактичних обставин вчинення неправомірних дій по відношенню до ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_3 .
У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Заслухавши пояснення особи, яка звернулась із клопотанням, вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.
За своїм змістом, клопотання ОСОБА_3 , яка, як вона зазначає у клопотанні, діє в інтересах, з її слів, потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , направлено на отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0004549, тобто на вчинення дій, передбачених ст. 160 КПК України.
В силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 (справа №370/2316/18, провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.
У постанові Верховного Суду України від 30.11.2017 (справа № 5-272кс(15) зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».
Чинним кримінальним процесуальним законодавством України на стадії досудового розслідування в рамках кримінального провадження законодавцем наділено право визначеного кола осіб (сторін кримінального провадження в розумінні ст. 3 КПК України) на звернення з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до слідчого судді, що є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.04.2020 (справа №161/19398/17, провадження №51-8733км18), нормами КПК не передбачено постановлення слідчим суддею ухвали про надання (забезпечення) потерпілому чи його представнику дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.
Постановляючи таке рішення Верховний Суд виходив з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторонами кримінального провадження є, зокрема, з боку обвинувачення - слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених КПК України. Такими випадками є: 1) відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ст. 340 КПК України); 2) зміна прокурором обвинувачення і поставлення питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (ст. 338 КПК України).
У випадках, передбачених статтями 338 і 340 КПК України, потерпілий є стороною кримінального провадження і користується всіма правами сторони обвинувачення лише під час судового розгляду.
В усіх інших випадках потерпілий не є стороною кримінального провадження і займає самостійну позицію як учасник кримінального провадження.
Вичерпний перелік прав і обов`язків потерпілого передбачено статтями 56 і 57 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право, зокрема, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; а також користуватися іншими правами, передбаченими КПК України.
Таким чином, оскільки під час досудового розслідування потерпілий не є стороною кримінального провадження, а є учасником кримінального провадження, вимоги клопотання не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, а слідчий суддя відповідно не має права надавати такий дозвіл. Потерпілий має право ініціювати питання про тимчасовий доступ до речей і документів перед слідчим або прокурором шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог клопотання, з огляду на що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 1-35, 56, 57, 159-166, 309, 338, 340, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1