Справа № 686/8077/21
Провадження № 1-кс/686/3810/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000301,

встановив:

05.04.2021 слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на банківську картку номер НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк» (monobank), яка перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою запобігання можливості вчиняти останнім дії направленні на користування, розпорядження, приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вказаного майна, до скасування тимчасового обмеження у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Державної установи «Райківська виправна колонія (№73)», маючи спеціальне звання капітан внутрішньої служби, являючись працівником правоохоронного органу, 25.03.2021 одержав неправомірну вигоду в розмірі 5000 гривень від громадянина ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Державної установи «Райківська виправна колонія (№73)» ОСОБА_7 , за ініціювання питання про внесення керівництву установи пропозиції щодо застосування до засудженого ОСОБА_8 заходів заохочення.

Так, з метою виконання досягнутих домовленостей із засудженим ОСОБА_8 та подальшого сприяння у отриманні позитивного рішення, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_7 , який на період перебування ОСОБА_5 у відпустці, виконував обов`язки начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Державної установи «Райківська виправна колонія (№73)», із проханням підготувати рапорт щодо ініціювання питання про заохочення ОСОБА_8 , аргументуючи тим, що він володіє відомостями про сумлінну поведінку ОСОБА_8 , який заслуговує на заохочення, чим фактично здійснив вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

В подальшому, 25.03.2021 приблизно о 20 год. 37 хв. ОСОБА_5 під час телефонної розмови із ОСОБА_9 , який діяв у відповідності до вказівок засудженого ОСОБА_8 , повідомив останньому про необхідність перерахуванням грошових коштів у сумі 5000 гривень на банківську картку ОСОБА_5 за номером НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк».

З метою виконання вказаної вимоги, ОСОБА_9 , о 21 год. 46 хв. 25.03.2021 перебуваючи по вул. Михайлівська, 21, у м. Житомирі, за допомогою терміналу самообслуговування АТ КБ «Приват Банк», надіслав на вимогу ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 5000 гривень, які ОСОБА_5 одержав в якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Державної установи «Райківська виправна колонія (№73)» ОСОБА_7 .

31.03.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи Державної установи «Райківська виправна колонія (№73)», повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, тобто про те, що він підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та обіцянці здійснити вплив за надання такої вигоди.

Окрім цього, в період часу з 15 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв. 31.03.2021 було проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована по вул. Центральна, поблизу будинку №1 у с. Райки, Бердичівського району, Житомирської області, яка являється прилеглою територією адміністративної будівлі Державної установи «Райківська виправна колонія (№73)».

Під час проведення вказаної слідчої дії, на ґрунтовій дорозі було виявлено пластикову банківську картку чорного кольору, прямокутної форми на лицевій стороні якої містяться реквізити, а саме заначено номер картки « НОМЕР_1 », дата «дійсна до 06/24», які виконані промисловим способом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що банківська картка із номером НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк» (monobank) перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 .

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 від 01.04.2021, банківську картку із номером НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк» (monobank) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

У межах кримінального провадження необхідно провести ряд досліджень, слідчих дій, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, а також з метою проведення в подальшому експертиз та встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення та викриття інших злочинів, а тому наявна необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні № 000017 від 01.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, а саме на банківську картку номер НОМЕР_1 АТ «Універсал Банк» (monobank), яка перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1