Справа № 214/3020/20
1-кп/214/369/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заводського Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, маючої базову загальну середню освіту, неодруженої, непрацюючої, неповнолітніх дітей на утриманні не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 18 листопада 2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до 1 року 7 місяців 10 днів обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно, 03 квітня 2020 року, приблизно о 21 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, а також у тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з лавочки, яка розташована біля вказаного будинку та на якій вона знаходилась разом з ОСОБА_6 , здійснила крадіжку належного останньому мобільного телефону марки «Sony Xperia», IMEI НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 600 грн., після чого залишила місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У кримінальному провадженні 29 квітня 2020 року між прокурором та обвинуваченою в присутності її захисника у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, при цьому сторони погодились на призначення обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі з випробуванням та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а з боку потерпілого була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами якої він ознайомлений.

Відповідно до положень ст. 474 КПК України розгляд угоди, досягнутої під час досудового провадження, проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Обвинувачена пояснила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 394, 424, 474, 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Її захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор уважала, що відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, просила постановити вирок за укладеною угодою.

Потерпілий в судове засідання не з`явився.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши його матеріали, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю.

Потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, з умовами угоди ознайомлений.

Також установлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою є добровільним, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З`ясовано, що обвинувачена розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також відсутність передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України обставин для відмови в затвердженні угоди, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у кримінальному провадженні не обирався.
Долю речових доказів вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 квітня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази мобільний телефон марки «Sony Xperia», IMEI НОМЕР_1 , який зберігається у ОСОБА_6 , повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .