Справа №487/4747/21
Провадження №1-кс/487/3973/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000018 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
15.07.2021 року слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на речі, які були вилучені в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 07.05.2021, за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 - ч.ч. 2,3 ст. 369-2 КК України, а саме на речі, вилучені в ході обшуку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: особову справу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; особову справу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Метою накладення арешту на вищезгадані речі є уникнення знищення, перетворення та його відчуження.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує.
Справу розглянуто за відсутності власника майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 07.05.2021, за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 - ч.ч. 2,3 ст. 369-2 КК України.
Так, на думку органу досудового слідства у військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_7 , який усвідомлював, що має стійкий авторитет серед службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди від призовників, резервістів та інших військовозобов`язаних осіб за вплив на прийняття рішення невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проходження військової служби, військових зборів, а також видачу відповідних довідок таким призовникам, резервістам та військовозобов`язаним особам.
З метою запобігання викриттю своєї злочинної діяльності, пов`язаної із отриманням неправомірної вигоди, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 підшукав раніше знайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до якого мав довірливе відношення.
ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 обставини свого злочинного плану щодо незаконного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди від призовників, резервістів та інших військовозобов`язаних осіб за вплив на прийняття рішення невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проходження військової служби, військових зборів, а також видачу відповідних довідок таким призовникам, резервістам та військовозобов`язаним особам та запропонував ОСОБА_8 здійснювати діяльність з підшукування осіб, які бажали б надавати неправомірну вигоду за уникнення від військової служби, військових зборів тощо, а також здійснювати посередницькі послуги з передачі йому отриманих від таких осіб в якості неправомірної вигоди грошових коштів. В свою чергу, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що відповідно до вимог ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокати користуються особливими правовими гарантіями, підшукав адвоката ОСОБА_9 , якому повідомив обставини розробленого ОСОБА_7 плану, пов`язаного із незаконним збагаченням шляхом отримання неправомірної вигоди від призовників, резервістів та інших військовозобов`язаних осіб за вплив на прийняття рішення невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проходження військової служби, військових зборів, а також видачу відповідних довідок таким призовникам, резервістам та військовозобов`язаним особам.
В свою чергу, ОСОБА_9 , на думку органу досудового слідства, діючи всупереч своїм професійним обов`язкам адвоката щодо надання правової допомоги, повідомляв особам, які звертались до нього за фаховою юридичною допомогою з питань правомірного порядку проходження військової служби, зборів та призову, що єдиним для них або близьких ним осіб шляхом уникнення військової служби, призову тощо, - є надання йому неправомірної вигоди за вчинення ним впливу на уповноважених на прийняття відповідних рішень службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, ОСОБА_9 небезпідставно формував у таких осіб впевненість, що він, як адвокат, здатний реально вплинути на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проходження військової служби, військових зборів, а також видачу відповідних довідок.
Таким чином, орган досудового слідства вважає, що військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_9 , досягнувши згоди щодо всіх істотних обставин злочинного плану, пов`язаного із незаконним збагаченням шляхом отримання неправомірної вигоди від призовників, резервістів та інших військовозобов`язаних осіб за вплив на прийняття рішення невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проходження військової служби, військових зборів, а також видачу відповідних довідок таким призовникам, резервістам та військовозобов`язаним особам, зокрема, визначивши порядок розподілу отриманої неправомірної вигоди між собою.
14.07.2021 року було проведено санкціонований обшуку у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку начальник відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 добровільно видав документи, які були вилучені, а саме: особову справу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; особову справу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
14.07.2021 вилучені в ході обшуку в рамках кримінального провадження № 0000018 від 07.05.2021 речі визнані речовими доказами
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч.2ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2ст.167 КПК України.
Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.
Відповідно дост.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані,отримані у передбаченому КПК України порядку,на підставі яких слідчий,прокурор,слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин,що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
На виконання ч.1ст.171КПК України слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.
Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для накладення арешту на особову справу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та особову справу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки хоча такі документи і можуть містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, проте, такі відомості можуть здобуватись слідчим у інший передбачений КПК спосіб, у тому числі з інших джерел або завдяки застосуванню іншого заходу забезпечення кримінального провадження.
Накладення арешту на вказані документи може призвести до порушення прав власника, що в даному випадку не відповідає потребам досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000018 про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1