Провадження 1-в/193/76/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2021 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_6 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Софіївська ВК (№ 45)», згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначив, що перебуваючи у місцях позбавлення волі належні висновки зробив.

Його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що до ОСОБА_6 слід застосувати ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково на невідбутий термін, адже він довів виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і може бути звільнений умовно-достроково.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_6 по даній справі засуджений 06 грудня 2016 року за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, 71 КК України до 6 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України України зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 серпня 2016 року по день набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09 лютого 2017 року.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 04 серпня 2016 року по 09 лютого 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 2 ст. 72 КК України.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 02 листопада 2010 року по 10 червня 2011 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно статті 72 частина 5 кримінального кодексу України.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Крім того, ОСОБА_6 раніше був також неодноразово засуджений, зокрема: 1) 17 лютого 2010 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 296, 75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 2) 15 лютого 2011 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 05 серпня 2013 року умовно-достроково на 2 роки 3 місяця 27 днів; 3) 10 травня 2016 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від за ч. 2 ст. 289, 71 КК України до 6 років і 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 04.08.2016 кінець строку: 29.08.2022.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 у задоволенні подання начальнику ДУ Софіївської ВК №45 про звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.06.2020 вищезазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Станом на 20.10.2019 засуджений фактично відбув визначені п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України 3/4 призначеного судом строку покарання ( 4 роки, 11 місців і 13 днів).

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 08.08.2016 року. Під час утримання в установі виконання покарань м. Кривого Рогу Дніпропетровської області характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 31.08.2017 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що буй заохочений два рази правами начальника установи та начальником відділення. Стягнень не має.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У стосунках з персоналом установи виконання покарань завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Працездатний, за власним бажанням без оплати праці виконує роботи по благоустрою установи. При виконані дорученої роботи дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує добросовісно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Заходи виховного характеру відвідує регулярно, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, зарахований до програм диференційованого вкісовного впливу «Правова просвіта», «Професія», «Підготовка до звільнення». Виявляє належну соціально-корисну активність, підтримує соціально-корисні зв`язки з матірю шляхом побачень, цінує ці зв`язки.
За вироком суду позову має позов 736,56 грн., виконавчі листи до установи не надходили.
На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого, суд враховує не лише час перебування ним у ДУ «Софіївська ВК (№45)», а й увесь період його відбування покарання.

Зокрема, встановлено, що засуджений ОСОБА_6 з 08.08.2016 утримувався в Криворізькій установі виконання покарань. Під час перебування у ній засуджений характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

Відтак, ОСОБА_6 за увесь час фактичного перебування у місцях позбавлення волі має два заохочення, які отримані засудженим у 2018 році та у 2019 році, стягнень не має. Станом на час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення 11.03.2021 засуджений не отримував заохочення, про що свідчить його небажання вставати на шлях виправлення, тим самим доводить своєю поведінкою своє виправлення.

Водночас, як вбачається з витягів протоколів засідання дисциплінарної комісії колонії, остання, за підсумками роботи у ІІ кварталу 2020, у ІІІ кварталу 2020, та ІV кварталах 2020 року, вважала не доцільним застосування до ОСОБА_6 заходів заохочення. Таким чином аналізуючи матеріали особової справи та матеріали справи в сукупності не вбачається позитивна динаміка засудженого щодо його ставлення на шлях виправлення .

Крім того, суд зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Враховуючи вищевикладені обставини, врахувавши дані засудженого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив злочин проти власності, за який на даний час відбуває покарання, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ст.81 КК України для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , оскільки, останній на момент розгляду судом питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення своє виправлення не довів.

На підставі ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1