Справа № 183/6648/20
№ 1-кп/183/788/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000290 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 10.12.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 20.04.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

- 13.12.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

- 11.01.2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
18 лютого 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 йшов по пров. Плеханова м. Новомосковська Дніпропетровської області, де проходячи поблизу будинку № 188, він порівнявся з потерпілим ОСОБА_6 , який заважав йому пройти прямо, і в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , реалізуючи який одразу, тобто 18 лютого 2020 року, приблизно о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку № 188 за вказаною адресою, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є протиправними та відкритими для потерпілого ОСОБА_6 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ударив один раз ліктем правої руки в область голови потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю. Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 витяг з правої зовнішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Samsung GТ-С3782», чорного кольору та разом з ним з місця скоєння злочину втік, тим самим відкрито викравши його та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 367 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, підтвердив, що зазначене в обвинувальному акті в повному об`ємі відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Показав, що у вказаний в обвинувальному акті день, час та місце він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по вул.Плеханова, де назустріч йшов ОСОБА_6 , і коли вони зрівнялися, він зачепив потерпілого плечем, в результаті чого ОСОБА_6 почав сваритися з ним, після чого він вдарив його ліктем в обличчя та забрав з карману його куртки телефон марки "Самсунг", який в подальшому заклав до ломбарду, а гроші витратив на власний розсуд. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує щире каяття, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Крім того, обвинувачений, вину визнав повністю, на обліках у лікарів не перебуває (а.п.51,52,53), за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.50), має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, потерпілий претензій не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.23).

Разом з тим, ОСОБА_3 є особою, що раніше неодноразово судима, скоєне ним кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що обтяжує його покарання згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає, що застосування ст. 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 є неможливим, підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні і, виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання виключно у вигляді реального позбавлення волі, в межах передбачених санкцією даної статті.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертиза №1065-20, вартість якої складає (163,44*2) 326,88 гривень (а.п.33), які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2021 року, більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , рахувати з моменту його затримання, тобто з 19.11.2020 року.

Раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , продовжити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ:
- мобільний телефон марки «Samsung GТ-С3782» чорного кольору - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

- договір про надання фінансового кредиту - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 326 гривень 88 копійок.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1