єдиний унікальний номер справи 546/322/21
номер провадження 1-кп/546/63/21
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді домашнього арешту

14 липня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., прокурора Ромашка Д.І., обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника Лук`яненка С.Л., розглянувши в залі суду в межах розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білики Кобеляцького району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

У провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_1 25.02.2021 близько 17 год. 25 хв. на автомобілі ВАЗ-21130, н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», приїхав до земельної ділянки на 172 км. автодороги Н-31 Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка поблизу с. Шкурупіївка Полтавського (Решетилівського) району Полтавської області, з метою крадіжки дизельного пального з техніки ПРЕДСТАВНИЦТВА «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, з паливного баку екскаватора «SOMITOMO SH 490LHD», н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ПРЕДСТАВНИЦТВУ «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ», намагався викрасти дизельне пальне у загальній кількості 27 л., вартістю відповідно до довідки 464,40 грн., однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця із причин, що не залежали від його волі у зв`язку із тим, що був виявлений на місці вчинення злочину працівниками охорони.

Таким чином ОСОБА_1 своїми злочинними діями намагався заподіяти ПРЕДСТАВНИЦТВУ «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ»: ідентифікаційний № 26579227, юридична адреса: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 212, матеріальні збитки на суму 464,40 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено ризики та підстави для застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначені вище.

Посилаючись на вищевказані обставини, та на обставини, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до категорії нетяжкого злочину, вчинив злочин під час відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що підозрюється у скоєнні злочину за який передбачена міра покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним прокурор Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області Ромашко Д.І. звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_1 .

Прокурор у підготовчому судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому зазначили, що в даний час обвинуваченому запропонували роботу водієм, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту проте в нічний час з 21 години до 06 години ранку.

Суд, вивчивши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_1 та заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що в даний час є передбачені законом підстави для обрання ОСОБА_1 такого запобіжного заходу, як домашній арешт, виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 2 цієї статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

При розгляді даного клопотання суддя враховує також загальні положення ч. 3 ст. 176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Нормами ч. 1, 2 ст. 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення в контексті положень п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що прокурором у підготовчому судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання доведено обставини та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Також, встановлюючи та аналізуючи наявність обставин, які передбачені п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України (щодо ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), суд приходить до висновку, що при розгляді даного клопотання обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є доведеними, виходячи з таких підстав.

Громадянин ОСОБА_1 в даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з порушенням проти власності, що могло завдати матеріальної шкоди потерпілому (ч. 2 ст. 185 КК України), за даний злочин законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Також, суд враховує, що ОСОБА_1 повторно вчинив корисливий злочин під час відбування іспитового строку за іншим вироком суду, є особою неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів. Тому застосування іншого запобіжного заходу, крім домашнього арешту, суд вважає при даних обставинах недоцільним.

Прокурор Ромашко Д.І. просив обрати щодо обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Як було встановлено, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 17.03.2021 року ОСОБА_1 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого закінчився 15 травня 2021 року, та ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 також обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого закінчується 14 липня 2021 року.

Протягом часу з 17 березня 2021 року до 13 липня 2021 року порушень умов запобіжного заходу, покладених на обвинуваченого ухвалами суду, ОСОБА_1 допущено не було, що підтвердив прокурор в судовому засіданні, інших кримінальних правопорушень ОСОБА_1 протягом зазначеного часу не вчиняв.

До того ж обвинувачений, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом з 17 березня 2021 року фактично позбавлений можливості заробляти собі на життя.

Враховуючи вищевикладені і встановлені обставини та ризики, суд вважає, що вони в даний час свідчать про неможливість застосування обвинуваченому ОСОБА_1 більш м`яких видів запобіжних заходів, що передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 176 КПК України, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, у зв`язку з чим обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб. Однак при цьому суд вважає доцільний та необхідним застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 години вечора до 06 години ранку.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 8, 9, 26, 28, 176, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області Ромашка Дениса Ігоровича про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білики Кобеляцького району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 діб в нічний час з 22 години вечора до 06 години ранку з 15 липня 2021 року до 12 вересня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до суду;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 22 години вечора до 06 години ранку;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В іншій частині поданого клопотання прокурора Ромашка Д.І. - відмовити.

У разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу направити для виконання за місцем проживання ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В. Зіненко