Провадження 1-в/193/200/21
У Х В А Л А
іменем України

05 серпня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції з Державною установою «Софіївська виправна колонія (№ 45) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2021 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в державній установі "Софіївська виправна колонія (№45)" (надалі Софіївська ВК № 45), згідно з яким останній просив застосувати стосовно нього заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_5 судовому засіданні своє клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Присутній під час розгляду справи представник виправної колонії ОСОБА_4 вирішення даного клопотання засудженого залишив на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, виходячи з такого.

ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Красноармійського міського суду Донецької області від 11.04.2019 за яким його засуджено за ч. 4 ст. 40, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Зараховано у строк покарання строк утримання під вартою з 26.04.2017 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

За ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2021 засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення. Ухвала засудженим не оскаржувалась та набрала законної сили 25 травня 2021 року.

З 28.04.2017 засуджений став утримувався в ДУ "Криворізька установа виконання покарнь (№3)", де за час його перебування там характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав.

У Софіївській ВК №45 засуджений ОСОБА_5 став відбувати покарання з 07.08.2017, де характеризується посередньо, має чотири заохочення та чотири стягнення, які погашені у встановленому порядку.

Початок строку відбування покарання: 26.04.2017; кінець строку: 05.05.2023.

Станом на 05.08.2021 засуджений фактично відбув визначені п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України 1/2 призначеного судом строку покарання (03 роки 1 місяць і 15 днів), невідбута частина якого складає 01 рік, 08 місяців і 15 днів.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно положень ч.7 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші кримінальні правопорушення та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

При регулюванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і відповідно при конкуренції загальних і спеціальних норм застосовуються спеціальні, якими якраз і є положення статті 154 КВК України.

ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин до позбавлення волі на строк, що становить більше п`яти років.

Таким чином, відповідно до положень ч. 7 ст.154 КВК України, даний засуджений набуває право як на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, так і на умовно-дострокове звільнення лише з моменту спливу річного строку з дня останньої відмови судом у застосуванні щодо нього однієї з цих пільг, що саме і мала місце згідно з ухвалою Софіївського районного суду від 18.05.2021.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи щодо ОСОБА_5 не пройшов встановлений Законом строк для повторного звернення з цього питання, позаяк адміністрація Софіївської ВК №45 у березні цього року вже зверталася до суду з клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього та ухвалою суду першої інстанції від 18.05.2021, його залишено без задоволення, проте засуджений передчасно, 18.06.2021, повторно звернувся з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

При цьому, суд зазначає, що у зв`язку з прийняттям цієї ухвали, право засудженого на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким чи умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за останнім зберігається таке право за умови настання строків, передбачених ч. 7 ст. 154 КВК України.

Керуючись ст. 82 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор може подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений у той же строк та порядок, але з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1