Справа № 212/2688/21
У Х В А Л А

12 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 12.03.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Севастополь АР Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
обох у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищезазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стосовно яких на досудовому розслідуванні обрано запобіжний захід у виді триманні під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обґрунтовуючи його тим, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинувачених від суду, ризик незаконного впливу на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та які на теперішній час не встановлені, а також вчинення ними інших кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 заперечив проти клопотання прокурора, просив відмовити у продовження строку тримання під вартою, зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, якими обґрунтовано клопотання, оскільки його підзахисний вже майже рік перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні, а отже заявлені прокурором ризики не є реальними. Крім того, зазначив про відсутність суспільного інтересу при розгляді даного кримінального провадження, яким прокурор обґрунтовує необхідність тримання під вартою обвинуваченого. Просив розглянути можливість визначити обвинуваченому заставу, у визначенні розміру якої поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 підтримав думку адвоката ОСОБА_9 , заперечив проти клопотання прокурора, просив розглянути можливість визначити обвинуваченому заставу, зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, якими обґрунтовано клопотання, не наведено доказів на підтвердження незаконного впливу з боку обвинуваченого на учасників справи. Наголосив на наявності сталих соціальних зв`язків ОСОБА_8 , який одружений, має двох неповнолітніх дітей, а також на наявність хвороби, спричиненої ДТП. Окрім цього, на його думку, наявність іншого кримінального провадження, не впливає на заявлені прокурором ризики.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, надані прокурором в обґрунтування клопотань, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2021 застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 квітня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2021 застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 квітня 2021 року.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений статтею 199 Глава 18 Розділ ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України, згідно з якою прокурор має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У своїх клопотаннях, поданих до суду 05.04.2021, прокурор посилався на те, що на теперішній час існують ризики переховування обвинувачених від суду, вчинення інших злочинів, незаконного впливу на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та місцезнаходження яких не встановлено, і саме ці ризики були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; міцність їх соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 , який є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, щодо нього у іншому суді перебуває інше кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні особливо тяжких злочинів.
ОСОБА_8 , який є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, раніше не судимий, щодо нього у іншому суді перебуває інше кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні особливо тяжких злочинів.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 258 КК України, покарання за яке передбачено до 12 років позбавлення волі, а саме у вчиненні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалу, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяв значної майнової шкоди, з метою впливу на прийняття рішень юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою, що в сукупності з вищенаведеними обставинами, характеризуючими обвинувачених, вказує про суспільну небезпеку як самого діяння, так і осіб, які обвинувачуються у його вчиненні.
При цьому суд, виходить з того, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства). Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінуємого їм злочину за ч. 2 ст. 258 КК України наведені прокурором у своїх клопотанням із посиланням на відповідні матеріали досудового розслідування.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, а саме ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, експертів, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Отже, на підставі викладеного суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199 КПК України, вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, які їм інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим строком на 60 днів без визначення застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
При цьому суд виходить з вимог ст. 183 КПК України, якою передбачено право суду не визначати заставу у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, який одружений, має неповнолітніх дітей, хоча і можуть мати місце, але не можуть бути вирішальними при продовженні запобіжного заходу, з урахуванням наведених вище даних про обвинуваченого ОСОБА_8 , який не працевлаштований, не має офіційних джерел доходів, що ставить під сумнів можливість утримання ним інших осіб.
Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про відсутність законних підстав обґрунтування прокурором ризиків наявністю кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 на розгляді у іншому суді, суд виходить з вимог ст. 178 КПК України, згідно з п. 10 ч. 1 цієї статті, суд при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити у сукупності всії обставини і, зокрема наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Стосовно доводів захисника ОСОБА_9 щодо застосування у іншому кримінальному провадженні запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, суд наголошує на тому, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Таким чином суд вважає, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.
Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.
Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні лише розпочато підготовче провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 315, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 червня 2021 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 червня 2021 року.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення обвинувачених.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1