Справа № 127/8806/21
Провадження № 1-кп/127/361/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2021 р. за № 0000146 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:
12.02.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 13.08.2010 року направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі;
11.04.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
16.12.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. ч. 1, 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ст. 395 КК України, на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, звільнений 13.05.2016 року у зв`язку з відбуттям покарання;
30.03.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
22.05.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
24.04.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області (з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 19.08.2019 року) за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 30.01.2021 року приблизно об 11 год. 00 хв., точний час слідством не встановлено, перебуваючи на другому поверсі у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , між другим та третім поверхами на вікні помітив прикріплену на металеві гачки до вікна металеву решітку розміром 116,5 х 65,5 см, належну співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, зняв з металевих гачків металеву решітку, після чого разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Відповідно до висновку експерта № 743/21-21 від 17.02.2021 року ринкова вартість викраденої металевої решітки розміром 116,5 х 65,5 см становила 349 грн. 77 коп. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , в особі уповноваженого від співвласників будинку ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в розмірі 349 грн. 77 коп.
Крім того, ОСОБА_3 02.02.2021 року, точний час слідством не встановлено, перебуваючи на третьому поверсі у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , між третім та четвертим поверхами на вікні помітив прикріплену на металеві гачки до вікна металеву решітку розміром 116,5 х 65,5 см, належну співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу зняв з металевих гачків вищезазначену металеву решітку, після чого разом з викраденим залишив місце вчинення злочину, викраденим розпорядившись на власний розсуд. Відповідно до висновку експерта № 743/21-21 від 17.02.2021 року ринкова вартість викраденої металевої решітки розміром 116,5 х 65,5 см становила 349 грн. 77 коп. Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , в особі уповноваженого від співвласників будинку ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в розмірі 349 грн. 77 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочинів визнав та показав, що дійсно вчинив дані злочини за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, про вчинене жалкує та просить призначити мінімальну міру покарання.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілого, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочинів, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжкими злочинами, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше притягувався неодноразово, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини, також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що обвинувачений в судовому засіданні стверджує, що у вчиненому розкаявся.
За місцем проживання обвинувачений характеризується формально позитивно, так як в характеристиці з місця проживання зазначено, що скарг на обвинуваченого не надходило.
Крім того, обвинувачений перебував на диспансерному наркологічному обліку в Комунальному підприємстві "Вінницький обласний наркологічний диспансер" "Соціотерапія" з 05.09.2016 року по 21.01.2019 року.
На обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебував на стаціонарному лікуванні з 07.02.2017 року по 09.02.2017 року.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 35 від 29.03.2021 року, ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, та в теперішній час міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру та примусового лікування.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Також суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілого до обвинуваченого, про що потерпілий вказав у письмовій заяві.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, оскільки виправлення обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства.
Згідно протоколу затримання від 25.02.2021 року ОСОБА_3 було затримано 25.02.2021 року.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.04.2021 року включно.
Суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого, вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня постановлення вироку.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2021 року на вилучені під час огляду місця події 02.02.2021 року дві металеві решітки розміром 116,5 х 65,5 см, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме: висновок експерта № 743/21-21 від 17.02.2021 року в розмірі 686 грн. 44 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 50, 65-67, 185 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 127-129, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, а саме з 25.02.2021 року.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, однак на строк, який не може перевищувати 60 днів з дня ухвалення вироку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 44 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2021 року на вилучені під час огляду місця події 02.02.2021 року дві металеві решітки розміром 116,5 х 65,5 см - скасувати.
Речові докази дві металеві решітки розміром 116,5 х 65,5 см, які відповідно до постанови слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області від 03.02.2021 року та квитанції №731ив3076 від 20.02.2021 року визнано речовими доказами та передано до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя