Номер провадження: 11-кп/813/1021/21
Номер справи місцевого суду: 947/2417/21 1-кп/947/520/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 29.01.2021, якою в підготовчому судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження №0002903 від 03.12.2020 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зугдіді респ. Грузія, громадянина респ. Грузії, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.03.2021 із залишенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 29.01.2021 в підготовчому судовому засіданні в процесі судового розгляду обвинувального акту в межах кримінального провадження №0002903 від 03.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було задоволено клопотання прокурора та стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.03.2021, та залишено без змін заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, визначену ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2020 у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168 160 грн. із покладенням на останнього у разі внесення застави певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів. Окрім цього, підготовче судове засідання в зазначеному кримінальному провадженні було відкладено на 05.03.2021 на 10 год.
Мотивуючи зазначене рішення, суд зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, продовження злочинної діяльності та уникнення явки до суду з огляду на його особу, вік, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, громадянство іншої держави, відсутність місця реєстрації на території України, обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_8 винним, а також те, що він не одружений, не працевлаштований, тобто в останнього відсутні постійне джерело прибутку та міцні соціальні зв`язки.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на те, що при застосуванні стосовно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави судом було залишено поза увагою те, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин не спрямований на завдання шкоди життю та здоров`ю особи, вина не доведена, а пред`явлене обвинувачення не обґрунтоване та не підтверджене доказами, а також сума збитків, у заподіянні яких обвинувачується ОСОБА_8 , становить лише 236, 66 грн., в той час як визначений судом максимальний передбачений законом для такої категорії кримінальних правопорушень розмір застави в 710 разів перевищує завданий кримінальним правопорушенням розмір шкоди та є непомірно великим для обвинуваченого.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати в частині визначення розміру застави та ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_8 відповідних процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Київському райсуді м.Одеси знаходиться кримінальне провадження №0002903 від 03.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дали можливість суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та за результатами перевірки в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України доказів, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Статтею 422-1 КПК України визначений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Разом з тим, аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки має право витребувати із суду 1-ої інстанції лише оскаржувану ухвалу та відповідне клопотання сторони обвинувачення, якщо таке подавалось (заявлялось).

За викладених обставин колегія суддів критично оцінює посилання захисника на те, що висунуте його підзахисному обвинувачення не обґрунтоване та не підтверджене доказами, зазначаючи, що такі твердження є передчасними, оскільки оцінка дій обвинуваченого та обґрунтованості обвинувачення, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, буде надана в ході судового розгляду кримінального провадження, який на теперішній час триває та докази досліджуються.

Що стосується доводів сторони захисту про непомірний для обвинуваченого ОСОБА_8 розмір застави у сумі 168 160 грн., апеляційний суд такі доводи оцінює критично з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлюють, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, тобто зазначений злочин, відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 корисливого злочину, пов`язаного із незаконним проникненням до транспортного засобу та заволодінням чужим майном, тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим (позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років), а також характеристикою особи обвинуваченого, який є громадянином іншої держави та на території України зареєстрованого місця проживання не має, не одружений та офіційно не працевлаштований, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не прийнято та на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, потерпіла та свідки підлягають безпосередньому допиту судом, колегія суддів вважає, що в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу останнього на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Водночас, прокурор в судовому засіданні апеляційного суду повідомив, що на стадії судового розгляду в Приморському райсуді м. Одеси перебуває інше кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Сторона захисту зазначену вище обставину підтвердила, у зв`язку із чим апеляційний суд доходить висновку, що притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення нового умисного корисливого злочину беззаперечно свідчить про існування ризику можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене вище, зокрема, з урахуванням обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, який зареєстрованого місця проживання на території України не має, не має стабільного джерела доходів та законних засобів до існування, офіційно не працевлаштований, характеристику його особи та наявність вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення в частині визначення застави в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168 160 грн., який здатний достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Отже, доводи сторони захисту про наявність підстав для зменшення розміру застосованої стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 застави в якості альтернативного запобіжного заходу апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, в тому числі , залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду 1-ої інстанції застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в частині визначення розміру застави залишенню без змін як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України під час судового розгляду кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із залишенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4