У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/525/21
Номер провадження 1-в/184/45/21

28 квітня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», узгоджене головою спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області, про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпро, громадянки України, до засудження не працювала, не заміжня, до засудження проживала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 05.10.1995 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.81 ч.3, 46 ч.1 КК України до 03 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки;

- 18.06.1996 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.229 ч.6, 43 КК України до 03 років позбавлення волі. 25.10.1999 року звільнена по відбуттю строку покарання з ВК-34;

- 31.05.2001 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.143 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України до 03 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 06.08.2001 року звільнена згідно ст.3 п. А Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року;

- 16.07.2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.309 ч.2, 75 КК України до 02 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки;

- 08.10.2004 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 02 років 02 місяців позбавлення волі. 14.07.2006 року звільнена по відбуттю строку покарання з ВК-63;

- 21.02.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.185 ч.2, 75 КК України до 03 років позбавлення волі з іспитовим строком на 02 роки;

- 04.12.2012 року Садгорським районним судом м. Чернівців за ст.185 ч.2 КК України до 06 місяців арешту. Звільнена по відбуттю строку покарання з СІ № 33 м. Чернівці;

- 15.04.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.2, 70, 75, 76 КК України до 05 років позбавлення волі з іспитовим строком на 03 роки;

- 30.05.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.185 ч.2 КК України до 05 років позбавлення волі з іспитовим строком на 03 роки;

засудженої: 01.04.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 05 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2014 року, остаточне покарання - 05 років 01 місяць позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19.07.2019 року замінено не відбуту частину покарання - 02 роки 05 місяців 05 днів на обмеження волі згідно ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського міського суду надійшло подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», погоджене головою спостережної комісії виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 на підставі ст.81 КК України. В обґрунтування подання державна установа посилається на те, що засуджена за час відбування покарання довела своє виправлення, оскільки характеризується задовільно, дотримується правил внутрішнього розпорядку, виконує всі законні вимоги адміністрації, має два заохочення та одне стягнення, яке знято достроково в порядку заохочення, норми виробітку виконує, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.
В судовому засіданні представник ПВЦ-79 та ОСОБА_3 подання підтримали та просили задовольнити з викладених в клопотанні підстав.
Представник спостережної комісії виконкому в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить подання ПВЦ-79 розглянути у їх відсутності.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання ПВЦ-79, оскільки засуджена ОСОБА_3 своєю поведінкою не довела виправлення.

Розглянувши подання, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що вироком Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 01.04.2015 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України та їй призначено покарання у виді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2014 року, остаточне покарання - 05 років 01 місяць позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19.07.2019 року замінено не відбуту частину покарання - 02 роки 05 місяців 05 днів на обмеження волі згідно ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України.

Також у судовому засіданні встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 відбуває покарання з 24.11.2016 року. До Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 24.09.2019 року із Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», де характеризувалась позитивно, мала три заохочення та одне стягнення, яке погашене достроково в порядку заохочення. По прибуттю до установи працевлаштована до виробничої майстерні установи швачкою. За час відбування покарання характеризується задовільно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має два заохочення та одне стягнень, яке знято достроково в порядку заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не бере участь у програмах диференційованого виховного впливу. Іноді бере участь у роботі самодіяльних організації, іноді проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до ради колективу засуджених відділення.

14.02.2020 року комісією установи засудженій ОСОБА_3 було відмовлено в умовно-достроковому звільнені (протокол №3 від 14.02.2020р.).

У відповідності до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на час звернення ДУ «ПВЦ (№79)» із поданням про застосування відносно ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від покарання, засуджена відбула передбачений ч.3 ст.81 КК України строк покарання. Не відбутий строк покарання станом на 14 квітня 2021 року складає 06 місяців 05 днів.

Разом з тим, суд зауважує, що однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з тим, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що засуджена характеризується задовільно, має два заохочення та одне стягнення, яке знято достроково в порядку заохочення, норми виробітку на середньому рівні, не відбутий строк покарання засудженої складає 06 місяців 05 днів, раніше неодноразово судима, а тому суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, її поведінка не може свідчити про її виправлення, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 29 квітня 2021р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1