Справа № 953/8844/21
н/п 1-кс/953/4839/21
"20" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
18.05.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, згідно наведеного переліку у прохальній частині клопотання, яке було вилучено 14.05.2021:
- в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 21;
- в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, б. 20-а, на розі з пр. слави, 1-Б.
Прокурор зазначає, що вилучені документи є речовими доказами у кримінальному провадженні, необхідні для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення та можуть містити в собі його сліди.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
На підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було виявлено та вилучено майно, яке зазначене в протоколах обшуку та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна, а саме:
- в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 21;
- в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, б. 20-а, на розі з пр. слави, 1-Б.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 203-2 КК України, а тому з метою збереження речових доказів, вважає за необхідне накласти арешт на частину вилученого майна.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У той же час арешт на частину носіїв електронної інформації, що були вилучені під час проведення обшуку, на думку слідчого судді, може містить інформацію, яка буде мати доказове значення. Однак, з метою уникнення таких наслідків, як зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, слідчий суддя вважає за потрібне накласти арешт на вищезазначене майно на розумний строк, з метою надання можливості органу досудового розслідування за участю експерта (спеціаліста) дослідити їх зміст та зробити необхідні копії інформації, що там міститься.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити частково клопотання прокурора про арешт майна.
Власником грошових коштів вилучених у сумці ОСОБА_4 у сумі 4955 гривень та 100 доларів США та мобільних телефонів «REDMI» блакитного кольору model-M1908C3XG з пошкодженим склом -1 шт; мобільний телефон «MI» чорного кольору «REDMI» в робочому стані вилучені зі столу де знаходилась ОСОБА_4 , є ОСОБА_4 к.т. НОМЕР_4 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк арешту арештованого майна, електронних носіїв, мобільних телефонів, флешек, визначити до закінчення дослідження експертом (спеціалістом) їх змісту та отримання копії інформації, яка там міститься.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1