Ухвала
5 квітня2021року
м. Київ
справа № 392/801/20
провадження № 51 1185 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
12 березня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам

п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху,

в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направив нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2020 року та ухвали Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року

у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Проте в обґрунтування своїх доводів стосовно незаконності оскаржуваних судових рішень, всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 12 березня 2021 року, захисник знову посилається на неповноту судового розгляду, та неналежну, на його думку, оцінку доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог

до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. В прохальній частині касаційної скарги захисник просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції, що позбавляє можливості встановити дійсну позицію захисника щодо результатів касаційного розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23 вересня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3