Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2640/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0002289, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2021 року прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт на нежилий будинок (літ. «А»), розташований по АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ТОВ «Фортуна-Л» (), із встановленням заборони розпорядження та користування вказаним майном до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0002289, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, в рамках якого вказане нерухоме майно визнане речовим доказом, а тому з метою його збереження наявні підстави для накладення на нього арешту.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб зі службовими особами замовників та підрядників будівництва, проектувальників, експертних організацій та інших юридичних осіб приватного права, зловживаючи повноваженнями, вчиняють незаконні дії щодо будівництва та реконструкції об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , з порушеннями вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, будівель норм, стандартів, правил, містобудівного законодавства, що призводить до хаотичної забудови всупереч затвердженого генерального плану та спричиняє тяжкі наслідки державним та громадським інтересам.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нежилий будинок "літ. А" за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 299,4 кв.м., на праві приватної власності належить ТОВ «Фортуна-Л" ().

При цьому також встановлено, що у свідоцтві про право власності на вказаний нежилий будинок, яке видане на підставі акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта, міститься виправлення квадратури вказаного об`єкта нерухомості.

Проте відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками СС1, здійснюється реконструкція приміщень нежилого будинку ( АДРЕСА_2 . Загальна площа після реконструкції - 299,4 кв.м.

В ході виїзду за вказаною адресою встановлено, що приміщення являє собою двоповерхову споруду, яка на даний час не використовується, будівельні роботи знаходяться на завершальному етапі, виконуються внутрішні роботи.

З огляду на викладене, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на нежилий будинок ( АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить ТОВ «Фортуна-Л» (), із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя ухвалив розглядати клопотання за відсутності прокурора.

Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002289, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань08 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Київська місцева прокуратура №7.

Згідно із ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10, ч.11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 від 01 березня 2021 року нежилий будинок ( АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нежилий будинок ( АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фортуна-Л» (), із забороною розпоряджатися та використовувати вказане майно до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0002289, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1