Провадження № 1-кп/522/1157/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Одеса кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000164 від 16.03.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Тростянець, Вінницької області, громадянка України, з вищою освітою, офіційно не працює, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Учасники процесу:
прокурори - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачена - ОСОБА_7 ,

захисники - ОСОБА_13 , ОСОБА_14

в с т а н о в и в:
формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, 16 березня 2016 року приблизно о 03 годині 46 хвилин, водій ОСОБА_7 будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Lexus GS 300», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись із перевищенням встановленої швидкості приблизно 104 км/год. по вул. Рішельєвській з боку вул. Базарна в напрямку вул. Мала Арнаутська, що в Приморському районі в м. Одесі, біля регульованого перехрестя з вул. Велика Арнаутська, діючи необережно, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та не помітила увімкнутий червоний сигнал світлофору, який забороняв в`їзд на перехрестя, не вжила заходів до зупинки керованого нею транспортного засобу, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Renault Logan» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_15 , та порушила вимоги п. п. 2.3 (б), 2.9 (а), 8.7.3(е), 8.10, 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

2.3. б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

2.9. а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

8.7.3. е) «Сигнали світлофора мають такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»;

8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;

12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.» ( в ред. Постанови від 10.10.2001 року).

2. В результаті ДТП водієві автомобіля «Renault Logan» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_15 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівого поперечного відростку 5-го шийного хребця, черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, забійної рани голови, синців та саден голови, синців грудної клітини, обласні правого ліктьового суглоба, правого стегна, правої гомілки, саден правої гомілки, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості.

3. Крім цього, в результаті ДТП, пасажиру автомобіля «Renault Logan» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_16 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани тім`яної області справа, закритої травми органів грудної клітини у вигляді переломів ІІ правого ребра по навколохребтовій лінії, V, IX, X правих ребер по лопатковій лінії, правої лопатки, правої плечової кістки на рівні анатомічної шийки, забоїв 4, 5, 6 та 8 сегментів правої легені й 6 та 10 сегментів лівої легені компресійних субсегментарних ателектазів 7, 9 та 10 сегментів правої легені, які призвели до розвитку двобічного гідротораксу (рідина у плевральній порожнині), закритої травми черевної порожнини та тазу у формі чисельних розривів V, VІ та VІІ сегментів печінки з крововиливом в черевну порожнину (1500 мл крові зі згустками), забою правої нирки, закритих переломів І-ІІІ крижових хребців, верхніх та нижніх гілок лонних кісток з обох боків, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченої ОСОБА_7 :
4. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 визнала себе винною у повному обсязі, у вчиненні злочину вказаного у вироку, та підтвердила, що за вказаними обставинами вона, керуючи автомобілем вчинила дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої водій автомобіля «Renault Logan» отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а пасажир - тяжкі тілесні ушкодження, у вчиненому розкаюється, частково відшкодувала завдану шкоду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
5. Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченої та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяв потерпілих про розгляд справи за їх відсутності, думки прокурора, обвинуваченої та захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_7 .
6. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена та її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вона вчинила: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а також спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 .
7. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття, вчинення злочину вперше та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

8. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України суд враховує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.
9. Суд, при визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10. У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченої, задля недопущення повторення протиправної поведінки з її сторони. Покарання повинно бути справедливим.

11. При цьому, суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

12. Так, у Постанові від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к, Верховний суд зазначив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

13. У матеріалах кримінального провадження є розписка потерпілого ОСОБА_16 про те, що він не має жодних претензій до ОСОБА_7 . Крім цього, під час судового провадження остання визнала свою провину, дала правдиві добровільні покази, що свідчить про щире каяття і враховується судом як пом`якшуючі обставини. Крім цього, суд враховує, що обвинувачена є особою молодого віку, раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, а наразі обвинувачується у вчиненні необережного злочину, що теж суд враховує при визначенні остаточного покарання. На наркологічному чи психіатричному обліку обвинувачена не перебуває. В той же час, суд не може оминути увагою те, що обвинувачена грубо порушила Правила дорожнього руху, так як вона керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, із суттєвим перевищенням дозволеної швидкості виїхала на заборонний сигнал світлофору та вчинила дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої два учасники отримали середні та тяжкі тілесні ушкодження. Суд вважає, що за таких обставин суспільні інтереси потребують більш суворої оцінки дій обвинуваченої. Так, судом також взято до уваги направленість державної політики щодо посилення відповідальності за водіння у нетверезому стані, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчинення таких злочинів. За таких обставин і умов суд не може вважати, що достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої буде призначення покарання без ізоляції від суспільства. Не зважаючи на відсутність судимостей та притягнень до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за останній рік, у матеріалах провадження є постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_7 визнано винною за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 21 лютого 2016 року. Вказані обставини свідчать про безвідповідальне ставлення ОСОБА_7 до керування джерелом підвищеної небезпеки. Суд також враховує, що саме застосування такого покарання буде сприяти не тільки перевихованню обвинуваченої, а і виконає превентивну функцію покарання щодо інших осіб, сприятиме запобіганню вчинення правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, більш стриманіи? і виваженіи? поведінці водіі?в на дорогах і, як наслідок, приведе до зменшення кількості ДТП у зв`язку із перебуванням водія у стані алкогольного сп`яніння.

14. Таким чином, саме призначення найбільш суворого покарання, в даному випадку відповідає морально-етичним і правовим нормам, та буде забезпечувати однаковий (рівний) для будь-кого із громадян обов`язок понести за вчинений злочин відповідальність в межах санкції відповідної статті кримінального закону. Підстав для не призначення альтернативного додаткового покарання судом не встановлено.

Щодо цивільного позову
15. Крім того, до провадження суду в порядку ст. 128 КПК України, надійшов цивільний позов ОСОБА_15 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 300 (триста) гривень.

16. Так, відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

17. Так, згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із втратою чи пошкодженням її майна.

18. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

19. Стосовно відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку, що насправді потерпілому спричинена моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю, душевних стражданнях і переживаннях, унаслідок суттєвого погіршення стану здоров`я, втраченого часу на лікування, втрати місця роботи, так як останній був водієм, що підтверджується наданими документами. Суд враховує характер та глибину перенесених ним душевних страждань, характер протиправних дій обвинуваченої та ступінь її вини. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що самої тільки констатації спричиненої шкоди не буде достатньо для справедливої сатисфакції, а тому позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з урахуванням принципів співрозмірності та справедливості.

20. Що стосується витрат на правову допомогу, то питання щодо їх розподілу регулюються вимогами ст. 118, ст. 120 КПК України, та главою 8 вказаного Кодексу.

21. Так, відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

22. Відповідно до висновку сформованого у постанові Великої Палати Верховного суду по справі № 598/1781/17 від 17.06.2020 року, процесуальні витрати на правову допомогу, передбачені статтею 118 КПК України і понесені потерпілим або іншим учасником кримінального провадження не є збитками, то не стягуються шляхом подання цивільного позову у кримінальному провадження або окремого цивільного позову після закриття кримінального провадження. Суддя, який розглядає справу у першій інстанції, зобов`язаний розподілити такі витрати і окремо зазначити про їх розподіл як і у обвинувальному вироку, так і в ухвалі про закриття кримінального провадження.

23. Ч. 1 ст. 124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

24. З урахуванням того факту, що потерпілий не надав жодних підтверджуючих документів, що він користувався допомогою адвоката, скільки він поніс за це витрат, суд не уповноважений задовольнити вимоги потерпілого, так як це суперечить вище наведеним нормам процесуального права.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
25. Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

26. Судові витрати стягнути на користь держави з обвинуваченої.

27. З урахуванням призначення покарання пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, задля уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

28. Зважаючи на вимоги Закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне строк відбування покарання обраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 . В строк відбування покарання на підставі ст. 72 КПК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення (застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) у період з 05.04.2021 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 72 (в ред. Закону № 838-VIII), керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
1. ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту її фактичного затримання, а саме з 05.04.2021 року.

3. Цивільний позов ОСОБА_15 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 300 (триста) гривень задовольнити частково.

4. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 в якості відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти у розмірі 50 000 гривень (п`ятдесят тисяч гривень).

5. Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу «Lexus GS 300», у сумі 880, 80 грн (вісімсот вісімдесят гривень вісімдесят копійок).

6. Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу «Renault Logan» у сумі 1321, 20 грн (одна тисяча триста двадцять одна гривня двадцять копійок).

7. Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у сумі 1321, 20 грн. (одна тисяча триста двадцять одна гривна двадцять копійок).

8. Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди у сумі 1321,20 грн. (одна тисяча триста двадцять одна гривня двадцять копійок).

9. Речові докази: автомобіль марки «Lexus GS 300», р.н. НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 вважати переданим за належністю; автомобіль марки «Renault Logan» р.н. НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_17 вважати переданим за належністю; DVD-R диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

10. Обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши її під варту у залі суду.

11. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в ред. - Закону № 838-VIII ) в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_7 в Одеській установі виконання покарань в період з 05.04.2021 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

12. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.

13. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

14. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

15. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокуророві.

16. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
05.04.2021