УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-2708впс21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000180 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що за правилами територіальної підсудності розгляд цього кримінального провадження має здійснювати Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, проте ОСОБА_8 є пасинком судді цього ж суду ОСОБА_9 . Вказана обставина, на переконання прокурора, унеможливлює розгляд у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , оскільки мачуха обвинуваченого може мати вплив на своїх колег, що у свою чергу може позначитися на безсторонності (неупередженості) суду. Крім того, прокурор зазначає, що під час досудового розслідування судовий контроль у цьому кримінальному провадженні здійснювався слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва. Викладене, за твердженням прокурора, свідчить, що ефективність та оперативність кримінального провадження може бути досягнута лише шляхом його направлення на розгляд одному з районних судів м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала клопотання та захисника ОСОБА_6 , який навів доводи про його необґрунтованість, вивчивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
У статтях 32, 34 КПК законодавцем визначено підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого. Однак в клопотанні прокурора не вказано жодної такої підстави для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Твердження прокурора, що оперативність та ефективність цього кримінального провадження можливі лише за умови його розгляду одним із районних судів м. Києва безпідставні, оскільки в абзаці 2 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено виняткові випадки, у яких кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд до іншого суду, проте прокурор не зазначає про такі обставини.
Доводи ОСОБА_7 щодо можливої упередженості суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 є неспроможними.
Так, ст. 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.
Згідно зі ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Наведене свідчить про законодавчо закріплену незалежність суддів і захист їх від впливу та втручання будь-кого.
Водночас, жодних даних про можливу необ`єктивність або упередженість у вказаному кримінальному провадженні суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, прокурор у клопотанні не вказує.
Крім того, посилання прокурора на це є передчасними, оскільки такі відомості за наявності правових підстав підлягають перевірці місцевим судом у порядку параграфа 6 глави 3 КПК.
Ураховуючи викладене, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду не вбачає визначених у кримінальному процесуальному законі підстав для задоволення клопотання прокурора ОСОБА_7 .
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000180 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3