16.06.2021
Справа №642/3484/21
Провадження № 1-кс/642/1617/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу ОСОБА_3 - законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - на постанову дізнавача відділу поліції №2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження№0000050 від 25.02.2021, -
встановив:
До слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова 8 червня 2021 року надійшла скарга законного представника потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача відділу поліції №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 28 травня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000050 від 25.02.2021, яка отримана ним 06.04.2021.
В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що 22.02.2021 року близько 13 години 40 хвилин, невстановлена особа, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 нанесла тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 25.02.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитаний малолітній потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що після закінчення уроків у школі до нього підійшов вітчим його однокласника ОСОБА_6 та взявши його ОСОБА_7 за одяг, підняв його кинув на землю, в результаті чого ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09- 5 39/2021 від 04.03.2021 року, отримав легке тілесне ушкодження, а саме - синець в проекції лівого колінного суглобу.
2 червня 2021 року він, як законний представник малолітнього ОСОБА_4 , дізнався, про те, що 28.05.2021 року дізнавачем була винесена постанова про закриття кримінального провадження.
Підставою для закриття кримінального провадження є припущення дізнавача про те, що начебто легке тілесне ушкодження, яке було заподіяно малолітньому ОСОБА_4 , було спричинено внаслідок необережної вини.
Постанову заявник к вважає незаконною, передчасною, належним чином необґрунтованою.
На його думку, у матеріалах кримінального провадження існує чимало доказів, які суперечать один одному у зв`язку з тим фактом, що досудовим слідством не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджуються один з одним, тому необхідно провести одночасний допит в порядку ч. 9 ст. 224 КПК України: малолітнього потерпілого та особи, яка спричинила йому тілесні ушкодження. Дані слідчі дії могли б допомогти встановити істину у справі і довести наявність умисної вини в діях особи, яка спричинила тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_4 .
Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, внаслідок чого висновок про відсутність умисної вини в діях особи, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 , є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню
Заявник подав заяву з проханням скаргу розглянути у його відсутності, просив скаргу задовольнити.
Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Суду надано матеріали кримінального провадження №0050 від 25.02.2021 року.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи, що слідчому судді надані матеріали кримінального провадження.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
В провадженні дізнавача СД відділу поліції №2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000050 від 25.02.2021 за заявою ОСОБА_3 про нанесення тілесних ушкоджень 22 лютого 2021 року близько 13 год. 40 хвил. його малолітньому синові- ОСОБА_4 .
28 травня 2021 року дізнавач ОСОБА_5 виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування постанови дізнавач зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 22.02.2021 близько 13 год. 40 хвил., невстановлена особа, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 ,нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Допитаний малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що 22.02.2021 після занять у школі він разом із своїми однокласниками повертався додому. До нього підійшов вітчим його однокласника ОСОБА_6 , та взявши його за одяг, кинув на землю, в результаті чого ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-309/2021 від 04.03.2021 отримав синець в проекції лівого колінного суглобу.

Дізнавач послався в постанові на те, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України.

Враховуючи наведене, слідчий прийшов до висновку про недоцільність подальшого проведення розслідування обставин вказаної події з огляду на відсутність судової перспективи та неможливість у такий спосіб встановити наявність ознак складу злочину.
Згідно з положеннями ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 40-1 КПК України д ізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до ч.5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування, яким є орган, що здійснює дізнання, зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як зазначено у ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В порушення вищезазначених положень належна правова оцінка обставинам кримінального провадження не надана.

Відповідно до ст. 23 КК України в иною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Згідно зі ст. 24 КК Ук4раїни у мисел поділяється на прямий і непрямий.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Відповідно до ст. 25 КК Ук4нраїни н еобережність поділяється на кримінальну протиправну самовпевненість та кримінальну протиправну недбалість.

Необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.

Необережність є кримінальною протиправною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В матеріалах міститься диск з відеозаписом вказаних подій, показання малолітнього потерпілого, свідків.

Всупереч наведеним положенням дізнавач не надав оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, та не навів обґрунтування висновку про відсутність умислу на заподіяння малолітньому тілесних ушкоджень, аналізу зібраних в ході дізнання доказів з урахуванням наведених положень Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.9 ст. 224 КПК України с лідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, з урахуванням обмежень, визначених в абз. 4 ч.9 ст. 224 КПК України.

За таких обставин висновок щодо відсутності умислу у батька малолітнього Понто Данили на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 є передчасним.

Оскільки всупереч вимогам ч.5 ст. 110 КПК України постанова не містить обґрунтування висновку дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадженню - скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 - законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову дізнавача відділу поліції №2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 28.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000050 від 25.02.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1 .