Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України

20 травня 2021 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000654 за апеляційною скаргою прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Сарненського району Рівненської області, громадянина України, із середньою загальною освітою, учня Тутовицької ЗОШ, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.289, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и л а :

Неповнолітній ОСОБА_5 27 січня 2020 року приблизно о 00 год. 00 хв., з території господарства ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_1 , куди дістався відкривши руками ворота, умисно, незаконно заволодів належним ОСОБА_10 транспортним засобом автомобілем марки «Renault-19», номерний знак НОМЕР_1 . Так, ОСОБА_5 знаючи, що в замку запалення вказаного транспортного засобу є ключ від цього автомобіля, за допомогою іншої особи, яку обвинувачений ввів в оману щодо наявності у нього дозволу власника автомобіля, сів на водійське сидіння вказаного автомобіля та за межами території господарства запустив двигун ключем запалювання, за відсутності дозволу законного володільця автомобіля ОСОБА_10 на вчинення таких дій, та керуючи цим автомобілем, поїхав в напрямку с. Чемерне Сарненського району Рівненської області, чим незаконно заволодів автомобілем марки «Renault-19», вартістю 34604 грн. 92 коп.

Отже ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

В подальшому ОСОБА_5 27 січня 2020 року приблизно о 00 год. 00 хв., перебуваючи у с.Тутовичі Сарненського району Рівненської області, умисно, з метою гарантування подальшої оплати послуг евакуатора, наданих обвинуваченому ОСОБА_11 , дістав з «бардачка» автомобіля марки «Renault-19», номерний знак НОМЕР_1 , яким напередодні незаконно заволодів, свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане на ім`я « ОСОБА_12 », що перебуває у законному користуванні ОСОБА_10 , та передав його ОСОБА_11 , таким чином незаконно заволодів офіційним документом.

Таким чином своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу.

Згодом, неповнолітній ОСОБА_5 повторно 14 лютого 2020 року близько 23 год. 30 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи поблизу приватного господарства АДРЕСА_1 , помітив у дворі вказаного господарства автомобіль марки «Opel Combo», 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 . З метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, що перебував у власності ОСОБА_13 , він через відчинені ворота проник на територію вказаного господарства та виявивши у замку запалювання автомобіля ключі, сів на водійське сидіння цього автомобіля, запустив двигун ключем запалювання, за відсутності дозволу на вчинення таких дій від власника автомобіля ОСОБА_13 та виїхав у напрямку м.Сарни, Рівненської області з території вказаного господарства, незаконно заволодівши автомобілем вартістю 137826 грн. 44 коп.

Повторно, неповнолітній ОСОБА_5 08 березня 2020 року приблизно о 23 год. 30 хв., відкривши руками ворота, проник на територію господарства ОСОБА_14 , що розташоване по АДРЕСА_2 та підійшовши до автомобіля виявив у замку запалювання ключі. В подальшому ОСОБА_5 сів на водійське сидіння автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , запустив двигун ключем запалювання і не маючи дозволу на це від власника автомобіля ОСОБА_14 , виїхав з територі вказаного господарства та поїхав в напрямку вул.Суворова в м. Сарни Рівненської області, чим умисно, незаконного заволодів автомобілем ОСОБА_14 вартістю 161 024 грн. 60 коп.

Також неповнолітній ОСОБА_5 повторно, 11 липня 2020 року о 22 год. 38 хв., шляхом відчинення воріт, проник на територію господарства ОСОБА_15 по АДРЕСА_1 , звідки таємно, умисно, запустивши за допомогою ключа, що був у замку запалювання, двигун мотоцикла марки «SHINERAY XY250GY-9A», вивів його за межі вказаного господарства, за відсутності дозволу власника транспортного засобу на вчинення таких дій, сів на мотоцикл та поїхав у с.Яринівка Сарненського району Рівненської області, незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом, без державного номерного знаку, вартістю 26 556 грн. 05 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, неповнолітній ОСОБА_5 , 12 липня 2020 року приблизно о 24 год. приїхав на вказаному мотоциклі до господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_16 . В подальшому обвинувачений, відчинивши ворота, проник до території цього господарства, на подвір`ї якого виявив автомобіль марки «RENAULT TRAFIC» із ключем у замку запалювання. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 сів на сидіння вказаного транспортного засобу та без дозволу власника цього транспортного засобу на вчинення таких дій, таємно, умисно, повторно заволодів вказаним автомобілем марки «RENAULT TRAFIC», номерний знак НОМЕР_5 , вартістю 131 226 грн. 85 коп., виїхавши з подвір`я та поїхав на територію Волинської області.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено:

за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

за ч.1 ст.289 КК України на один рік позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України на п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить вказаний вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 призначити покарання:

за ч.1 ст.357 КК України штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

за ч.1 ст.289 КК України на три роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України на п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

На обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначила, що санкція ч.1 ст.289 КК України, за якою засуджено ОСОБА_5 , карається штрафом від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Проте, місцевий суд, призначив ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, не обґрунтувавши таке своє рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, міркування обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо законності оскаржуваного вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.289, ч.1 ст.357 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Однак, призначаючи ОСОБА_5 покарання, місцевий суд в повній мірі не дотримався вказаних вимог Закону.

Зокрема, ОСОБА_5 було визнано винним та засуджено, серед іншого, і за ч.1 ст.289 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк.

Проте, місцевий суд призначив ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, жодним чином не мотивувавши своє рішення про можливість призначення йому покарання нижче, найнижчої межі, встановленої санкцією частини статті, та без покликання на ст.69 КК України.

З огляду на вказане, даний вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням в цій частині нового вироку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, колегія суддів враховує ступінь вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, його неповнолітній вік, наявність пом`якшуючих покарання обставин щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, обтяжуючих покарання.

Тому, з огляду на встановлені обставини кримінального провадження та дані про особу винного, колегія суддів вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки, оскільки воно буде співвмірним із вчиненим злочином та буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасувати.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.289, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з дня вручення йому копії цього вироку.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2