У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення ОСОБА_3

захисника неповнолітнього ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області клопотання про застосування до малолітньої особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності та вчинила суспільно-небезпечне діяння, примусових заходів виховного характеру по матеріалах досудового розслідування за № 0000001 від 04.01.2021 року відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 8-го класу Новосілківської ЗОШ, раніше не судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

Малолітній ОСОБА_7 5 листопада 2020 року, приблизно в 11 год, шляхом вільного доступу, з дозволу власника ОСОБА_6 , зайшов в приміщення його житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де за вказівкою свого брата ОСОБА_8 умисно таємно викрав з барсетки, яка знаходилась в одній із кімнат житлового будинку ОСОБА_6 , належні останньому грошові кошти в сумі 700 доларів США, по курсу НБУ 28 грн за 1 долар США та 11500 грн, після чого з викраденими грошовими коштами з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого суспільно-небезпечного діяння потерпілому ОСОБА_6 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 31100 грн.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих умов до поведінки неповнолітнього, строком на 1 рік, а саме : заборонити перебувати за межами постійного проживання без супроводу дорослих в період часу з 21:00 год до 06:00 год, заборонити відвідувати розважальні заклади;

Малолітній ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що на прохання його брата викрав у потерпілого грошову суму в розмірі 200 дол. США на придбання транспортного засобу. 05 листопада 2020 року, перебуваючи на території домашнього господарства потерпілого, знаючи попередньо, де знаходяться грошові кошти, оскільки неодноразово потерпілий ОСОБА_6 розраховувався із ним за допомогу по господарству, зайшов у житлове приміщення, звідки таємно викрав 700 дол США та 11500 грн, з якими, з місця вчинення кримінального проступку, зник. Грошові кошти віддав брату, а коли почув, що потерпілий звернувся у поліцію, вирішив підкинути їх назад. У вчиненому щиро розкаявся та показав, що подібного не вчинятиме. Просить клопотання задоволити.

Потерпілий проти задоволення клопотання про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру не заперечив. Претензій матеріального та морального характеру у нього немає. Кошти повернуто у повному обсязі.

Крім власного визнання вини, малолітній ОСОБА_7 , його захисник та законний представник повністю погодилися зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні кримінального проступку згідно обвинувального акту за ч.1 ст. 185 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного:
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

2. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

3. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

4. Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення проступку йому виповнилось 13 років.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі, під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», Обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Призначаючи вид примусового заходу виховного характеру стосовно ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, особу винного, умови його проживання та виховання, фактичні обставини справи те, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, повністю добровільно відшкодував заподіяні збитки, раніше не судимий, по місцю проживання та по місцю навчання характеризується з позитивної сторони, з урахуванням наведеного, приходить до переконання, що ОСОБА_7 слід призначити примусовий захід виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих умов до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік, а саме : заборонити перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих чи батьків в період часу з 21:00 год до 06:00 год, заборонити відвідувати розважальні заклади.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст. 447 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який не досяг віку кримінальної відповідальності та вчинив суспільно-небезпечне діяння по матеріалах досудового розслідування за № 0000001 від 04.01.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих умов до поведінки неповнолітнього строком на 1 рік, а саме: заборонити перебувати за межами постійного місця проживання без супроводу дорослих чи батьків в період часу з 21:00 год до 06:00 год, заборонити відвідувати розважальні заклади.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського Апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 7- днів.

Суддя - підпис

з оригіналом згідно:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1