єдиний унікальний номер справи 531/155/21
номер провадження 1-кп/531/94/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого слюсарем в КП ПОР «Полтава водоканал», не військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 02 січня 2021 року, близько 21 години 30 хвилини, перебуваючи за місцем свого проживання разом з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час суперечки з останньою, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_5 кімнатними дверима удар по лівій руці, після цього удар кулаком правої руки наніс один удар в голову, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та забій лівого променево-зап`ясткового суглоба з синцем, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №15 від 14 січня 2021 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, та пояснив, що між ним та матір`ю протягом останніх 1,5-2 років були часті сварки. Під час останньої сварки потерпіла довела його морально до того, що він вдарив її рукою, можливо також зачепив і дверима.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що протягом останніх кількох років син неодноразово висловлював свої претензії щодо квартири. Вона вирішила викласти в соціальній мережі оголошення про розмін квартири. З цього приводу сталася сварка, під час якої обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою та спочатку вдарив її дверима по руці, а потім рукою по голові (чи був це кулак точно сказати не може). Під час цих подій в квартирі були ще невістка з онукою, які перебували в кімнаті зали та нічого не бачили. Після цього вона зачинилась у своїй кімнаті та викликала поліцію. В зв`язку зі святковими днями потерпілій не було одразу проведено огляд експертом, тому вона звернулась до лікарів травматолога та невролога.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковані правильно.

Крім показів обвинуваченого та потерпілої, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджується також:

-медичною картою амбулаторного хворого №4322 на ім`я ОСОБА_5 , відповідно до якої остання 04 січня 2021 року зверталась до лікарів травматолога і невролага та їй було встановлено діагнози: травматологом ушиб лівого кістьового суглобу; неврологом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку;

-висновком судово-медичної експертизи №15 від 14 січня 2021 року, відповідно до якого на тілі ОСОБА_5 встановлені слідуючі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та забій лівого променево-зап`ясткового суглоба з синцем, які утворилися від дії тупих предметів, та які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Як обставину, що обтяжує покарання, згідно 67 КК України, суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; наявність на утриманні малолітньої дитини; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше не судимого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речовий доказ медичну картку амбулаторного хворого №4322 на ім`я ОСОБА_5 повернути до поліклінічного відділення КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича».

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з моменту його проголошення або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя