Справа № 392/1195/15-к
Провадження № 1-в/392/22/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Маловисківського районного сектора філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 25.11.2015 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

про звільнення від відбування покарання призначеного судом у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Маловисківського районного сектора філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області звернулася до суду з вказаним поданням, обгрунтовуючи його тим, що на виконання до Маловисківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області надійшов вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2015 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень. Вказаний вирок набрав законної сили 28.12.2015 року. У зв`язку з тим, що від засудженого не надійшло документа про сплату штрафу, 03.03.2017 року за вих. № 8/14/249 було направлено подання до суду в порядку ст. 26 КВК України, однак ухвалою суду від 30.10.2017 року в задоволенні подання було відмовлено. Для з`ясування фактів ухилення засудженого від відбування покарання, Маловисківським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області були направлені запити про одержання відомостей про судимість. З довідки про судимість № від 21.06.2018 року стало відомо, що ОСОБА_3 від 16.02.2018 року оголошений в розшук Гайворонським ВП ГУНП. Крім того, 06.12.2019 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області (справа № 385/1319/16-к) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України. Оскільки з дня набрання законної сили обвинувальним вироком Маловисківського районного суду від 25.11.2015 року минуло більше двох років, перебіг строку давності виконання обвинувального вироку минув 28.12.2017 року, зібрані матеріали свідчать про відсутність підстави для зупинення та переривання вказаного строку, вказаний вирок не був виконаний з підстав, які не пов`язані з ухиленням засудженого від відбування покарання, тому просять суд вирішити питання про звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Учасники судового провадження до суду не з`явилися, їх неприбуття не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подане подання та матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України, передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України, свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України, передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Судом встановлено, що 25.11.2015 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

Вказаний вирок набув законної сили 28.12.2015 року.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2017 року в задоволенні подання начальника Маловисківського районного відділу пробації Південного МУ виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про заміну міри покарання відносно засудженого ОСОБА_3 відмовлено.

Вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2019 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з призначенням іспитового строку 1 рік. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2015 року про засудження ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень виконувати самостійно.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підставою для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

В матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання призначеного вироком Маловисківського районного суду від 25.11.2015 року.

ОСОБА_3 вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2019 року, який набрав законної сили 09.01.2020 року, засуджено за вчинення 22.07.2016 року нового злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, що стало підставою для переривання строку давності виконання вироку суду від 25.11.2015 року, враховуючи, що в період часу з дня вчинення нового злочину до даного часу, засуджений не вчинив нового злочину, на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Маловисківського районного суду від 25.11.2015 року, тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537-539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2015 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1