У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.05.2021 року, якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
- продовжено строк тримання під вартою до 15.07.2021 року.
Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

______________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/456 /21 Слідчий суддя: ОСОБА_9
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
про продовження строку тримання
під вартою

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 15.07.2021 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник вважає, що слідчий звернувся з клопотанням без наявності відповідних та обґрунтованих підстав для продовження запобіжного заходу.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя не перевірив можливість застосування до підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, чим допустив істотне порушення приписів КПК України, вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ.

Вважає, що ухвала слідчого судді має тільки формальне посилання на тяжкість злочину, що не може бути само по собі підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Звертає увагу на те, що підозрюваний тривалий час знаходиться під вартою. Вважає, що слідчі умисно зволікають у закінченні досудового слідства.

Вказує, що слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про обґрунтованість підозри та вагомості доказів. При цьому наголошує на тому, що знаряддя злочину за допомогою якого нібито був вчинений розбій (ніж) відсутній .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку лютого 2021 року, більш точної дати та часу досудовим розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом зайняття протиправною діяльністю, пов`язаною з нападом на чоловіків нетрадиційної сексуальної орієнтації з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, розробив та запланував ряд підготовчих дій необхідних для досягнення злочинної мети, спрямованих на пошук та знайомство з особами чоловічої статі нетрадиційної сексуальної орієнтації на Інтернет сайті: «Dosky.bluesystem.com», які довів усім співучасникам, при цьому визначивши ролі кожного з учасників на місці вчинення злочину, на що останні надали свою згоду.
Надалі, взявши на себе роль організатора злочину ОСОБА_10 , став координувати дії співучасників з метою досягнення злочинного результату.
Так, 12.02.2021р. один з учасників групи, згідно попередньо спланованого ОСОБА_10 розподілу ролей, більш детально обставини щодо особи, яка фактично здійснювала листування в мережі Інтернет не встановлено, познайомився на сайті знайомств «Dosky.bluesystem.com» з потерпілим ОСОБА_14 , представившись вигаданим ім`ям « ОСОБА_15 » та у подальшому домовився про зустріч з останнім.
Реалізуючи злочинний умисел, за вказівкою та з відома організатора групи, ОСОБА_6 , представившись вигаданим ім`ям « ОСОБА_15 », 15.02.2021, близько 21:00 години, зустрівся з ОСОБА_14 біля супермаркету АТБ за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Оборони, 60А, та запропонував останньому поїхати в готель «Дім Павлових» за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168В, з метою вступу в сексуальний зв`язок, на що він надав свою згоду.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, у цей же день, орієнтовно о 23:00 годині, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_14 поселились до готельного номеру № НОМЕР_1 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». При цьому, ОСОБА_6 встановив у вказаному номері годинник з вмонтованою відеокамерою, який йому надав до цього ОСОБА_10 , з метою фіксації їх наміру вступити у сексуальний зв`язок та в подальшому використання отриманого відеоматеріалу для шантажу потерпілого ОСОБА_14 .
В подальшому, реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , орієнтовно о 02:30 годин, проникли через заздалегідь не зачинені ОСОБА_6 на замок вхідні двері до готельного номеру № НОМЕР_1 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де діючи згідно розробленого плану та розподілених ролей, представились працівниками правоохоронного органу почали погрожувати потерпілому, зокрема ОСОБА_12 пригрожував потерпілому ОСОБА_14 про розголошення відомостей про його приватне життя інтимного характеру, притягнення останнього нібито до кримінальної відповідальності за статеві зносини з чоловіком, який представився вигаданим ім`ям « ОСОБА_15 », та є неповнолітнім і вимагати у останнього грошові кошти.
При цьому, ОСОБА_12 з метою подолання волі потерпілого до вчинення опору застосував відносно нього фізичне насилля, а саме наніс один удар правою рукою у ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_14 та наказав йому викласти зміст кишень на ліжко.
Усвідомлюючи фізичну перевагу та кількість нападників, сприймаючи погрозу як таку що може бути реалізована, побоюючись за своє життя та здоров`я, потерпілий ОСОБА_14 дістав з кишень одягу 5 купюр, кожна номіналом 100 доларів США на загальну суму 500 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 16.02.2021 складає 13 850 гривень), 90 гривень, з яких 2 купюри номіналом по 20 гривень та 1 купюра 50 гривень, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , а також ідентифікаційний код НОМЕР_3 видані на ім`я потерпілого, 5 банківських карток на одній з яких, а саме картці банку «А-Банк» перебувало 170 гривень, які поклав на ліжко згідно вимог нападників.
Побачивши, що у потерпілого є предмет схожий на пістолет та останній може чинити опір їх діям, ОСОБА_16 дістав розкладний ніж, який носив при собі, та, висловлюючи погрозу його застосувати, висунув вимогу потерпілому ОСОБА_14 передати їм предмет схожий на пістолет.
На вимогу ОСОБА_16 потерпілий ОСОБА_14 також поклав на ліжко предмет схожий на пістолет, вартістю 1970 гривень.
Вказаними предметами, які потерпілий виклав на ліжко, на загальну суму 15910 гривень, заволоділи нападники.
У подальшому протиправні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 припинено працівниками правоохоронних органів та їх затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що обгрунтованість підозри, наявності встановлених ризиків, неможливості на даний час отримання основоположних доказів у кримінальному провадженні.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги , думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.
Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається із клопотання слідчого, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчене через призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України підтверджується доказами доданими до клопотання, зокрема, протоколами огляду кімнати № 117 готелю «Дім Павлових» за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 168 В, автомобілю марки «Лексус ІS» (номерний знак НОМЕР_4 ), автомобілю марки «БМВ Х5» (номерний знак НОМЕР_5 ) від 16.02.2021р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 16.02.2021 р., протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2021 р.
Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
З огляду на наведене, твердження захисника щодо необґрунтованості підозри не є слушними.

Відповідно до постанови про продовження строку досудового розслідування від 12.05.2021 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000200 продовжено до 15.07.2021р.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна. Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , свідчить про високу суспільну небезпеку злочинних дій.

Враховуючи обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри, відомості про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що прокурором доведено наявність на даний час ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України.
Так, твердження апелянта про те, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе запобігти вищевказаним ризикам є необґрунтованим та не підтверджуються матеріалами провадження.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419,422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.05.2021 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: