Єдиний унікальний номер 317/10/21
Провадження номер 1-в/317/29/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК №99 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прокоп`євськ Кемеровської області РФ, українця, громадянина України, не одруженого, інваліда III групи, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого: 27.04.2017 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Зарахувати строк тримання під вартою з 04.11.2016 р. по 20.06.2017 р. на підставі ст.72 КК України із розрахунку: 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.11.2016. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі допустив 4 порушення режиму тримання, заохочень не мав.

В Біленьківській виправній колонії №99 відбуває покарання з 25.12.2017. За період відбування покарання допустив 1 порушення установленого порядку відбування покарання. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав 8 заохочень правами начальника установи.

На виробництві установи не працевлаштований, виконує обов`язки двірника установи. До виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно. За вироком суду має цивільний позов на суму 879,60грн, але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає.

На підставі вищевикладеного та характеристики засудженого адміністрація Біленьківської виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)» подання підтримав.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та адвокат підтримав клопотання, вважає що виправився.

Прокурор висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника адміністрації колонії, засудженого та прокурора, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.11.2016 року. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався негативно, допустив чотири порушення режиму тримання, які виразились у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення накладені до набуття вироком чинності. Заохочень не мав. З 15.02.2017 тримався у Дніпровському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. З 25.12.2017 року відбуває покарання у державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки має вісім заохочень правами начальника колонії, хоча допустив одне порушення встановленого режиму відбування покарання, за що отримав одне стягнення, яке було погашено у встановленому законом порядку.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує з позитивно налаштованими засудженими, також при спілкування з негативно налаштованими засудженими має на останніх позитивний вплив. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. На виробництві установи офіційно не працевлаштований, виконує обов`язки двірника установи та роботи з благоустрою, а саме роботи які не потребують кваліфікації, де до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно. Покладені обов`язки виконує вчасно та в строк, вбачає в них суспільно-корисну необхідність. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу до засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення».

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного освітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, інколи відвідує бібліотеку установи.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, а саме редакція стінної газети.

За вироком суду має збитки на суму - 879,60 гривень, але виконавчі листи відсутні.

Згідно заяви має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

26.07.2018 р. комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої статтями 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, за бажанням засудженого, згідно заяви.

26.09.2019 р. комісією колонії відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст. 82 Кримінального кодексу України.

Відповідно до матеріалів, що містяться в особовій справі засудженого, ОСОБА_6 надав заяву про зарахування його до програми диференційованого-виховного впливу фізкультура,та спорт лише 03.09.2020 р., а заяву про зарахування до програми дифиренційованого - виховного впливу підготовка до звільнення - 23.09.2020 р, тобто за три місяці до звернення з поданням.

Особова справа засудженого не містить відомостей стосовно відвідування бібліотеки.

Матеріли подання не містять доказів що засуджений бере участь у роботі самодіяльних організацій, а саме редакція стінної газети.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_6 має вісім заохочень правами начальника установи. Крім того засуджений має 5 стягнень, у вигляді чотирьох доган, та однієї суворої, останнє накладення стягнення відбулось 29.12.2017 р.

Хоча на час звернення до суду з поданням, зазначені стягнення були зняті та погашенні у встановленому законом порядку, проте враховуються судом як характеристика нестабільної поведінки засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Також суд враховує, що згідно довідки засуджений на виробництві колонії не працює та не працював жодного дня, хоча протипоказань немає.

Суд не бере уваги посилання представника адміністрації на те, що засуджений виконує обов`язки двірника установи та роботи з благоустрою, оскільки зазначені обставини не підтвердженні будь-якими доказами.

На запитання суду ОСОБА_6 пояснив, що він не згодний з винесеним вироком. Заперечує надану його діям кваліфікацію та оцінку судом.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що особа не розкаялась та не виправилась.

Суд констатує, що засуджений ОСОБА_6 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст.118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст.537, п. 1 ч. 2 ст.539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія № 99» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити в повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Повний тест ухвали виготовлено 10.02.2021 о 14-00.

Суддя ОСОБА_1