Справа № 362/2425/21
Провадження № 1-кп/362/515/21
У Х В А Л А

13.05.2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000061 від 16.02.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Зелений Бір Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, має на утримані малолітню дитину, без місця реєстрації, житель АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє 20.03.2015 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки 10 місяців позбавлення волі, 18.01.2019 звільнений з Бориспільської ВК №119 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 13.05.2021 за цим провадженням призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що спливає строк попереднього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що був обраний на стадії досудового розслідування. Вказав, що обвинувачений неодноразово судимий, обвинувачується у декількох аналогічних епізодах злочинної діяльності, у тому числі у скоєнні двох тяжких злочинів, за один з яких законом передбачено покарання у виді до 8 років позбавлення волі, проживає у одному населеному пункті з потерпілим та/або свідками, а тому може незаконно впливати на них. Наголосив про існування ризиків, що передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, є недостатніми для забезпечення дієвості цього кримінального провадження, а отже не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Представниця потерпілого підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого, позицію якого підтримав останній, заперечив проти цього клопотання прокурора. Зазначив, що ризики, на які посилався прокурор відсутні, оскільки тяжкість інкримінованих злочинів не може бути критерієм для обрання його підзахисному найбільш суворого запобіжного заходу, проживання з потерпілими та/або свідками у одному населеному пункті також не може слугувати підставою існування ризику незаконного впливу на них. Вважає, що належну поведінку його підзахисному може забезпечити і цілодобовий домашній арешту у будинку сестри. Наголосив, що перебування останнього у слідчому ізоляторі позбавляє його права нормального існування, харчування тощо. Вважає, що підозра щодо вчинення його підзахисним злочину щодо боєприпасів є необґрунтованою. З цих підстав просив суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши заявлене клопотання прокурора, суд дійшов до висновків про таке.

У силу ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та п. «c» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З наданих до суду прокурором матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та злочинів передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно поєднаної з проникненням у сховище, вчиненого у великих розмірах та зберіганні і придбані бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається наявність письмових доказів, на які посилається прокурор при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 , у тому числі, протоколи огляду місця події, протокол огляду речей, протокол обшуку, протоколи допиту свідків та представника потерпілого.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2021 на строк до 14.05.2021 до 02 год. 57 хв.

При вирішенні питання у підготовчому судовому засіданні про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги серед іншого положення ч.1 ст. 194 КПК України та формулювання обвинувачення, що викладене у обвинувальному акті.

З приводу наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, зокрема п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Згідно з положеннями ст. ст. 177,178 КПК України та практикою Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів (ч.4 ст. 185 КК України за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, ч.1 ст. 263 КК України за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років), та кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Разом з тим відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, за найтяжчою санкцією із статей, за якими обвинувачується раніше судимий ОСОБА_4 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Крім того, з обвинувального акта вбачається, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відсутні.

З цих підстав, на думку суду, існує беззаперечне існування ризику щодо незаконного впливу на представника потерпілого та/або свідків у цьому кримінальному провадженні, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження.

Про цьому суд погоджується зі стороною захисту про те, що сам факт проживання обвинуваченого і свідків у одному населеному пункті не вказує на наявність вказаного ризику (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Також суд дійшов висновку про доведеність ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він є раніше судимою особою, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних корисливих злочинів, останній раз був засуджений 20.03.2015 вироком суду за вчинення злочину проти власності до покарання у виді позбавлення волі та був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання у 2019 році. Однак, маючи не зняту і не погашену судимість, знову обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, що викликає сумнів в тому, що він став на шлях виправлення і, перебуваючи на волі і маючи реальну можливість, не вчинить іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зважаючи на той факт, що в обвинувальному акті відсутні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відсутність доказів неможливості перебування ОСОБА_4 в умовах позбавлення волі через вік чи стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зав`язків обвинуваченого, який не одружений, не має реєстрації місця проживання, до затримання офіційно не працевлаштований, його майновий стан, те, що він раніше судимий за вчинення злочину проти власності.
Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Отже, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та усіх встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин справи, суд дійшов до висновку, що застосування до ОСОБА_4 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, виходячи з тяжкості інкримінованих обвинуваченому правопорушень та викладених у обвинувальному акті обставин його вчинення, беручи до уваги дані щодо особи обвинуваченого у їх сукупності, суд вважає за необхідне визначити заставу у виді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись 176-178, 182-183, 193-194, 197, 314-316, 309, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 11 липня 2021 року включно.

Визначити розмір застави, із врахуванням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вказані обов`язки відповідно до вимог частини шостої статті 194 КПК України покладаються на ОСОБА_4 строком на час дії цієї ухвали.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1