У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/6297/2020

пр. 1-кп/336/321/2021
7 травня 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Такий обвинувальний акт отримано в провадження суду, а саме, у складі головуючого судді ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що підстав для повернення прокурору обвинувачльного акту не вбачається, підстав для закриття провадження у справі також немає, просить призначити справу до судового розгляду, таким чином прокурор заперечив на клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, підтримавши клопотання представника потерпілої про накладення арешту на майно обвинуваченого.
Представника потерпілої підтримав думку прокурора, наполігши на клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого у зв`язку із заявленим до останнього позову потерпілої.
Захисник, з думкою якого погодився й обвинувачений, подав суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке підтримав під час підготовчого провадження, заперечивши на клопотання представника потерпілої про накладення арешту на майно обвинуваченого. Так, за змістом клопотання захисника він заперечував проти призначення справи до судового розгляду на підставі поданого суду обвинувального акту, вказуючи на те, що прокурором не надані під розписки стороні захисту копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Крім того, захисник зауважив на те, що обвинувальний акт не скріплений печаткою, він, як й реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам щодо реквізитам офіційного документа та, крім того, названий реєстр не містить відомостей про час проведених процесуальних дій, захисник наголосив на тому, що в обвинувальному акті не повинно бути жодних суперечностей, помилок та описок, а всі його складові частини повинні бути узгоджені як між собою, так й з доданими до нього додатками.
Заслухавши думку учасників підготовчого провадження, перевіривши обвинувальний акт, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, підстав, передбачених п. 1- 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено, в зв`язку з чим процесуальних перешкод для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, не вбачається.
Посилання захисника на відсутність розписки підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, не ґрунтуються на положеннях ст. 314 КПК України, оскільки ці обставини не свідчать про невідповідність змісту обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
При цьому, під час підготовчого судового засідання суд пересвідчився в тому, що прокурором стороні захисту надавалися копія обвинувального акту та копія реєстру матеріалів досудового розслідування, і хоча це й не відбулося одночасно з переданням обвинувального акта до суду та без надання обвинуваченим та захисником відповідних розписок, як це передбачено ст. 293 КПК України, наявність у розпорядженні сторони захисту копій вказаних документів свідчить про можливості у захисника та обвинуваченого ознайомитися з отриманими копіями документів та мати змогу спростовувати доводи сторони обвинувачення щодо необхідності призначення судового розгляду на підставі поданого суду обвинувального акту. Суд приймає до уваги й те, що під час підготовчого судового засідання сторона захисту відмовилася скористатися своїм правом та ознайомитися навіть з матеріалами кримінального провадження, які перебувають у розпорядженні суду, не виявила й бажання ознайомитися з наданими їй прокурором копією обвинувального акту та копією реєстру матеріалів досудового розслідування.
Перелічені судом обставини не перешкоджають призначенню до судового розгляду обвинувального акту, адже останній відповідає вимогам КПК України.
Так, поданий до суду оригінал обвинувального акту містить як підпис прокурора про його затвердження із зазначенням дати та місця його складення та затвердження, так і відбиток гербової печатки місцевої прокуратури, якою вказаний підпис і було скріплено, а тому посилання захисника про відсутність відбитку печатки на наданих стороні захисту копіях обвинувального акту не впливають на висновок суду
Крім того, суд при прийнятті рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту проаналізував точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України.
Згідно із зазначеною нормою закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно для його повного розуміння.
В обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
При цьому, щодо відомостей про час, місце, і спосіб вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, викладені саме ті обставини, які прокурор вважав беззаперечно (безсумнівно) встановленими, а формулювання обвинувачення у викладеному в обвинувальному акті вигляді містить всі необхідні відомості та посилання на обставини, передбачені ст.291 КПК України.
Отже, суд вважає, що фактичні обставини у обвинувальному акті викладені з достатньою конкретикою, і не чинять перешкод для розгляду обвинувачення в судовому засіданні, де це обвинувачення і повинно доводитися стороною обвинувачення.
При цьому, до обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому, відповідно до вимог ст. 109 КПК України містяться дані про проведені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення.
Таким чином, суд не вбачає достатніх підстав, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду.
Інші доводи сторони захисту не впливають на правильність висновку суду, адже не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору в розумінні положень п.3 ч.1 ст. 314, ст. 291 КПК України.
Обставин, передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь головуючого судді в кримінальному провадженні, не вбачається.
Необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме, прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілої, її представника.
Крім того, представником потерпілої до суду було подано клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого задля забезпечення її позову.
Захисник, з думкою якого погодився й обвинувачений, заперечив на заявлене клопотання, посилаючись на те, що ані позову, ані самого клопотання стороні захисту не надавалося.
Інших заперечень не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.1 ст. 170 КПК України).
При цьому, із матеріалів провадження слідує, що потерпілою до обвинуваченого пред`явлено позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 52 002 грн.
Отже, за встановлених обставин необхідно допустити арешт майна обвинуваченого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).
Керуючись ст. ст. 55, 61, 62, 170, 314-316, 336, 350, 392, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно

ОСОБА_5 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

на 14 травня 2021 року о 9-00 годині,
яке відбудеться у залі судових засідань № 6 Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Справу розглядати у відкритому судовому засіданні судом у складі головуючого судді ОСОБА_1 .
Дати розпорядження секретарю судового засідання:
- в призначене судове засідання здійснити виклик прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, її представника.
Заяву ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у межах ціни позову, тобто на майно названої особи, вартість якого окремо чи в сукупності не перевищує 52 002 гривень.
Ухвала в частині накладення арешту може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Повний текст ухвали проголошено о 16-30 год. 14 травня 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

07.05.21