Справа № 457/1477/20
провадження №1-кп/457/23/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 457/1477/20 (провадження1-кп/457/23/21) про вчинення кримінального правопоручення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000683 від 31.08.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Трускавець Львівської області, українцем, громадянином України, з середньою освітою, не працюючим, раніше не судимим, розлученим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 30.08.2020 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем "ВАЗ 2106", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним спочатку заднім ходом, а потім уперед по площадці, яка розташована між вулицями П. Куліша, 2 та Дрогобицької, 25, що у м. Трускавець, Львівської області, грубо порушив вимоги Р.1 п. п.1.5, 1.10 (у частині визначення термінів "дорожня обстановка", "дорожні умови", "безпечна швидкість"); Р. 2 п. п. 2.3.6),д), 2.9.а); Р.10 п. п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому, що він керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час руху заднім ходом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, після чого перед початком руху вперед не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_6 , який перебував на вказаній площадці. У результаті наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, із якими був доставлений у Дрогобицьку міську лікарню, де перебуваючи на лікуванні 31. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, а по суті пред`явлення обвинувачення пояснив, що 30.08.2020 року він приїхав на автомобілі "ВАЗ 2106" до свого дядька ОСОБА_6 . Багажник його автомобіля був відкритий, оскільки в ньому знаходилась медогонка. Поговоривши з ОСОБА_6 він сів в автомобіль та почав рух заднім ходом і раптом стороння жінка почала кричати і він зупинив автомобіль. Коли він вийшов з автомобіля ОСОБА_6 лежав під автомобілем. Оскільки багажник був відкритом, то під час руху заднім ходом він його просто не бачив.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, в якій від провить розглядати справу у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання для обвинуваченого покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального пправопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, те, що є особою пенсійного віку, має незадовільний стан здоров`я, переніс чотири хірургічні операції, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, у потерпілого відсутні претензії матеріального та морального характеру, добровільно відшкодував завдані збитки, згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертиз становлять 4903,50 грн.

Арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.09.2020 року необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 2 ст. 286 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавленням волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком дваи роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки покладені на нього судом.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) Періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;

2) Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк рахувати з дати проголошення вироку.

Скасувати арешт накладений на автомобіль марки "ВАЗ 21061", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02.09.2020 року.

Речовий доказ: автомобіль марки "ВАЗ 21061", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. І.Мазепи, 19а - повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 4903,50 грн. (чотири тисячі дев`ятсот три грн. 50 коп.).

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1