ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4359/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/626/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції

представника цивільного відповідача ОСОБА_10 ,

потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глушківка Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2003, 2006 та 2014 року народження, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 1 ст.135 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі;
- ч.2 ст.286 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3-х років.
Відповідно до ст.70.ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3-х років.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраним у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислюється з 22.10.2018 року з часу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_14 1000 000 грн., ОСОБА_13 300 000 грн. та ОСОБА_11 500 000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_14 16 700 гривень витрати на поховання; ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17 страхове відшкодування, у зв`язку зі смертю утриманця 44 676,00 гривень; ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 страхове відшкодування, у зв`язку зі смертю утриманця 44 676,00 гривень, ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17 страхове відшкодування моральної шкоди 11 169 грн.; ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 страхове відшкодування моральної шкоди 11 169 грн.; ОСОБА_14 страхове відшкодування моральної шкоди 11 169 грн..
Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_13 страхове відшкодування моральної шкоди 11 169 грн. та страхове відшкодування, у зв`язку зі смертю утриманця 44 676,00 гривень.
Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 витрати на лікування в розмірі 145 137,49 грн. та страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та встановлення 1-групи інвалідності у розмірі 134 028 грн..
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави в особі Харківської міської ради 18 014,44 грн. витрачені на стаціонарне лікування ОСОБА_11 .
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1 430 грн., 8 452, 91 грн., 5 797,67 грн., 6 802, 49 грн., 6 083, 67 грн., 5 797, 67 грн., 5 824, 50 грн., 6 083, 67 грн., 2 574 грн., 8 008 грн., 11 932 грн.
Згідно вироку, 20.10.2018, близько 20:15, в с. Глушківка, Куп`янського району, Харківської області, обвинувачений ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Cadett», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно довідки № 31/20/6-47 від 30.01.2019 наданої регіональним сервісним центром № 6346 в Харківській області, зареєстрований на ім`я обвинуваченого, рухаючись, в темний час доби з увімкненим дальнім світлом фар, по проїзній частині вул. Миру с. Глушківка, в напрямку с. Колісниківка, Куп`янського району, Харківської області, з перевищенням максимально допустимої для населених пунктів швидкістю руху, а саме 135 км/год., в районі б.59, під час наближення до пішоходів ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , які стояли на зустрічній смузі руху, перед початком виконання маневру вліво по напрямку свого руху не переконався в тому, що це буде безпечно, в наслідок чого, скоїв наїзд на вказаних пішоходів, чим грубо порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано:
п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Згідно висновку комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 08-21/2019/7/85/86СЕ-19 від 28.01.2019, в даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання дорожньо-транспортної пригоди для водія ОСОБА_9 визначалася шляхом виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру та які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортної пригоди.
В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_19 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-20/2019 від 28.01.2019, отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних саден в лобній області зліва, забійної рани в області зовнішнього кута лівого ока, забійної рани в проекції лівої виличної кістки та крововиливів у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-скроневих областях зліва; забійної рани по передній поверхні грудної клітки зліва, двох саден по передній поверхні грудної клітки зліва, садна в проекції лівої реберної дуги, розшарування міжреберних м`язів області 9-го міжребір`я зліва від середньо-ключичної лінії до лопаткової; закритої травми живота та тазу у вигляді підкапсульного крововиливу та трьох розривів в області нижньої поверхні правої долі печінки, перелому в області лобкового зчленування з масивним крововиливом м`яких тканин, перелому в області клубово-крижового зчленування зліва з масивним крововиливом м`яких тканин, повного розриву сечового міхура та наявністю садна в області живота в центрі та справа від пупка, масивного синця в проекції лівої клубової кістки; множинних саден по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по тильній поверхні лівої кисті; множинних саден по зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, множинних саден по поверхні правого стегна в нижній третині, забійної рани по внутрішній поверхні правої гомілки в нижній третині, множинних саден по передньо - зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині, множинних саден на всьому протязі тильної поверхні правої стопи, тильної поверхні 2-5-го пальців правої стопи, садна по передній поверхні лівого стегна у нижній третині, забійної рани по передньо - внутрішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, садна в проекції внутрішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглобу, синця передньої поверхні 1-го пальця лівої стопи, множинних саден з тильної поверхні лівої стопи, закритого косо-поперечного осколкового перелому обох кісток лівої гомілки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у Куп`янській міській лікарні.
Причиною смерті ОСОБА_19 є травматичний шок, що розвився внаслідок поєднаної травми животу та тазу.
За ступенем тяжкості: поєднана травма живота та таза відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою загрози для життя; закритий перелом кісток лівої гомілки - до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості; забійна рана на грудній клітині, забійна рана по внутрішній поверхні правої гомілки, як окремо так і в сукупності відносяться - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_11 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-19/2019 від 28.01.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку важкого ступеню, вогнищ контузії головного мозку, двобічної субдуральної гематоми та наявністю забійної рани на підборідді; закритої поєднаної травми грудної клітини та живота у вигляді перелому 5-го ребра по передній пахвовій лінії праворуч, розриву печінки, що супроводжувався внутрішньочеревним крововиливом; відкритого подвійного перелому лівої великогомілкової кістки в верхній та середній третинах та перелом проксимального епіметафіза лівої малогомілкової кістки з наявністю забійної рани на гомілці; закритого внутрішньо-суглобного перелому між виросткового підвищення правої великогомілкової кістки без зміщення, забійної рани в середній третині правої гомілки, забійної рани в області правого ліктьового суглобу.
За ступенем тяжкості: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку важкого ступеню, закрита поєднана травма грудної клітини та живота, відкритий подвійний перелом великогомілкової кістки, як окремо, так і в сукупності, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою загрози для життя; перелом лівої малогомілкової кістки та закритий внутрішньо-суглобний перелом між виросткового підвищення правої великогомілкової кістки, як окремо, так і в сукупності, відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості; забійна рана в області правого ліктьового суглобу відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 20.10.2018, приблизно о 20:15, обвинувачений ОСОБА_9 після скоєння наїзду на пішоходів ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , яке сталося в районі будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що пішоходи ОСОБА_19 та ОСОБА_11 в результаті його неправомірних дій отримали різної ступені тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок чого, перебувають в небезпечному для життя стані та позбавлені реальної можливості до самозбереження, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, не зупинився та не звернувся за допомогою до присутніх осіб і не відправив потерпілих до лікувального закладу, хоча повинен і мав об`єктивну можливість це зробити, легковажно розраховуючи на те, що можлива допомога буде надана іншими особами, натомість умисно, з метою уникнення передбаченої законодавством відповідальності, зник з місця пригоди та залишив потерпілих в небезпеці.

З вироком суду не погодилися прокурор у кримінальному провадженні, захисник обвинуваченого та представник МТСБ України, які подали апеляційні скарги.

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро просить вирок суду скасувати в частині задоволення цивільного позову та прийняти новий вирок, яким відмовити в задоволенні цивільного позову повністю.

Зазначає що судом не були застосовані норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Право потерпілого на відшкодування реалізується шляхом подання повідомлення про ДТП та протягом 30 днів з дня подання повідомлення подати МТСБУ заяву про страхове відшкодування. ОСОБА_14 та ОСОБА_11 не зверталися до МТСБУ про здійснення виплати за наслідками ДТП., їм як потерпілим не було відмовлено у виплаті, а відтак звернення до суду з цивільним позовом було передчасним, так як на момент звернення до суду МТСБУ не порушувало жодних прав відповідачів на відшкодування.

Витрати на придбання ліків віднесені до додаткових витрат та мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Суд, задовольняючи позов про стягнення витрат на медичну допомогу в сумі 147 137 грн та 134 028 шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності, не було враховано положень вказаного Закону України. Загальна сума такої шкоди за виром склала 288 165 грн. Однак на день ДТП ліміт страхової виплати за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого складала 200 000 грн.
Крім того, суд не дослідив наявність письмових доказів, що доводять факт призначення лікарським закладом таких ліків, копії чеків яких, додано до матеріалів справи. У зв`язку із відсутністю виданих лікарями рецептів, довідок, рахунків або висновку судово-медичної експертизи, неможливо погодитися з витратами на лікування.

Деякі чеки неможливо віднести ані до фіскальних, ані до розрахункових квитанцій, тому вказані документи не можна вважати належним доказом, які доводять факт існування витрат на купівлю бандажу та трості.

Деякі чеки не містять підписів осіб, що їх склали та не скріплені печаткою особи. Такі бланки чеків неможливо віднести до документів в розмінні ст. 99 КПК України..

ОСОБА_9 не виконав свого зобов`язання та не подав повідомлення про ДТП, тому саме він несе обов`язок відшкодувати спричинену ним шкоду.

Вказує, що жодних позовних вимог від ОСОБА_14 в межах цього провадження МТСБУ не отримувало, не надавала МТСБУ документ на підтвердження витрат на поховання та не пред`явила оригінал свідоцтва про смерть. Виданий ОСОБА_14 документ від 23.10.2018 року про витрати на поховання неможливо віднести до розрахункових документів. Накладну неможна вважати належним доказом на підтвердження витрат по похованню.

Не відповідає ст.27 вказаного Закону задоволення вимог про стягнення з МТСБУ моральної шкоди в інтересах ОСОБА_13 та неповнолітніх дітей в сумі 11 169 грн кожній особі. Позовна заява в інтересах неповнолітніх ОСОБА_18 та ОСОБА_17 не була отримана МТСБУ. Про існування таких вимог відповідач дізнався з вироку та був позбавлений можливості здійснити захист своєї позиції в частині вимог в інтересах неповнолітніх осіб. З заявою про виплату страхового відшкодування в інтересах неповнолітніх не зверталися, копії свідоцтв про їх народження до МТСБУ не подавалися.

Відсутні докази того, що ОСОБА_13 перебувала на утриманні загиблого. Суд дійшов передчасного висновку про наявність прав у ОСОБА_13 на страхове відшкодування 44 676 грн, як особи, що знаходилась на утриманні у загиблого.

Захисник обвинуваченого просить допитати повторно свідків за клопотанням захисника, призначити судово-медичну експертизу за клопотанням захисника, призначити додаткову автотехнічну експертизц за клопотанням, скасувати вирок та ухвалити новий, виключивши з обвинувачення смерть потерпілого ОСОБА_19 , пом`якшити обвинуваченому покарання.

Вказує, що обвинувачення не доведено. Потерпілі порушили п. 4.14 Правил дорожнього руху України. Як встановлено в ході розгляду справи потерпілі вийшли на проїжджій частині, бігали по проїжджій частині в нетверезому стані, односельці їм кричали що їде автомобіль. Місце зіткнення автомобіля з потерпілими не визначено, не досліджено цього питання і експертним шляхом, суд відмовив в задоволенні клопотання адвоката про призначення судово-автотехнічної експертизи. Місце зіткнення не знаходиться в місці перебування потерпілих на дорозі, а в іншому місці, не на смузі руху обвинуваченого,.

Обвинувачення в порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху грунтується тільки на припущеннях. Вказане підтверджується показаннями потерпілих, свідків. Залишилися без відповіді питання щодо причин смерті ОСОБА_20 сумнів в правильності лікування останнього в медичному закладі. Дії ОСОБА_9 неправильно кваліфіковані через сумніви у правильності лікування.

Показання обвинуваченого не перевірені шляхом повторного допиту свідків та потерпілої щодо неоправданого маневру водія. Протоколи слідчих експериментів від 23.11.2018 року є недопустимим доказами, оскільки було порушено КПК України, оскільки обвинувачений не приймав участі при їх проведенні, хоча і не відмовлявся, не встановлено місце зіткнення, не проведено вимірювання, фотографування, відеозапис. У трьох слідчих діях приймали участь одні і ті ж поняті. Всі учасники трьох експериментів чули та бачили один одного, що є підставою для визнання цих доказів недопустимими. Особи, з яким проведені експерименти є родичами потерпілих та заінтересованими особами. На підставі цього проведено експертизу. Суд не розглянув питання недопустимості доказів.

Без врахування поведінки потерпілих на дорозі, причин смерті ОСОБА_20 не можна сказати, що вирок справедливий, покарання є суворим, не відповідає тяжкості та особі обвинуваченого.

Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги, про що надав до суду відповідну заяву.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника щодо апеляційних вимог сторони захисту, пояснення представника цивільного відповідача, думку прокурора, потерпілих, їх представника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно дост. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З вироку суду вбачається, що ОСОБА_9 свою провину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав частково, зазначивши, що дійсно 20.10.2018 року приблизно о 19.00, рухався на автомобілі «Opel Cadett» по проїзній частині вул. Миру в с. Глушківка, в напрямку с. Колісниківка Куп`янського району Харківської області зі швидкістю 70-80км/год.. Після того як порівнявся з зустрічним автомобілем, включив дальнє світло фар та в цей час побачив групу людей, яка знаходилася на смузі руху автомобіля. Не знижуючи швидкість руху, здійснив наїзд на людей, після чого покинув місце ДПТ. Не зупинився, оскільки злякався. Не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Крім того дана ділянка дороги була не освітлена. Позов потерпілих не визнає, так як в дорожньо-транспортній пригоді вбачає вину потерпілих. Визнає свою провину в тому, що залишив потерпілих без допомоги. Згідно апеляційних вимог сторони захисту факт ДТП та участі в ньому ОСОБА_9 як водія, який керував автомобілем «Opel Cadett», не заперечується. При цьому захисник вважає, що вина ОСОБА_9 не доведена, не враховано, що потерпілі порушили п. 4.14 Правил дорожнього руху України, оскільки були на проїжджій частині, бігали по дорозі в нетверезому стані.

Такі твердження захисту спростовуються поясненнями свідків, наданими в суді першої інстанції, та потерпілих.

Зокрема, свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що проїжджа частина була сухою та освітленою, так як вздовж дороги є вуличне освітлення. Зі сторони с. Колісниківка їхав автомобіль таксі, всі, окрім Яни та Вадима, зійшли з дороги. Машина об`їхала Яну та Вадима та зупинилася на узбіччі. Побачила, що зі сторони смт. Ківшарівка рухається легкова машина. Десь за 300 метрів, машина призупинилася, у зв`язку з чим всі подумали, що когось висаджують, однак машина продовжила рух та не доїжджаючи 100 метрів до людей, водій збільшив швидкість, включив світло дальнього виду та виїхав на зустрічну смугу, де в цей момент знаходилися ОСОБА_22 та ОСОБА_23 та здійснив на них наїзд. Не збавляючи швидкості, не зупинившись, поїхав далі. Враховуючи, які маневри здійснював автомобіль, склалося враження, що водій умисно здійснив наїзд на потерпілих.

Свідок ОСОБА_24 коли переходила на проїжджу частину, побачила як на великій швидкості їде автомобіль. Не зупиняючись, автомобіль збив ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та не знижаючи швидкості поїхав далі. Те, що автомобіль належав обвинуваченому знає, так як ОСОБА_27 неодноразово на даному автомобілі приїздив до магазину, робив покупки. Сам наїзд на ОСОБА_26 не бачила, так як автомобіль їхав зі включеним світлом фар. Від місця ДТП, яке було добре освітлене за рахунок вуличного освітлення, знаходилася на відстані 2 метрів.

Свідок ОСОБА_28 . В ввечері зібралися проводжати родичів. Всі вийшли на дорогу. Видимість була гарна, вулиця освітлена за рахунок вуличного освітлення, дорога суха. Побачивши, що зі сторони ОСОБА_29 їде машина таксі ОСОБА_25 та ОСОБА_26 стали її зупиняти. Машина таксі об`їхала ОСОБА_23 та ОСОБА_30 , які знаходилися на проїзній частині на смузі руху даного автомобіля та зупинилося від них на відстані 2 метрів на узбіччі. За кермом таксі знаходився ОСОБА_31 . В цей час зі сторони смт. Ківшарівка їхала також машина таксі на ближньому світлі фар. Почувши наростаючий гул, побачила як дана машина їде вже на дальньому світлі фар та збільшує швидкість. Всі хто стояв на смузі руху даного автомобілю перейшли на узбіччя дороги. Вадим та ОСОБА_22 залишилися стояти на зустрічній смузі по відношенню руху вказаного автомобілю. Приблизившись до них, автомобіль змінив напрямок руху, виїхавши на зустрічну смугу де здійснив наїзд на ОСОБА_23 та ОСОБА_30 .

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що восени 2018 десь о 20.10. рухався по дорозі с. Глушківка в сторону смт. Ківшарівка. В с. Глушківка дорога освітлюється вуличним освітленням. В районі кафе-магазину «Олімп» стояла група людей. Приблизно на відстані 800 метрів в зустрічному напрямку рухався легковий автомобіль. Вадим з ОСОБА_33 стояли на дорозі на смузі руху свідка. Інші, на узбіччі дороги зустрічної смуги. Побачивши знайомих свідок зупинився, об`їхавши стоячих на дорозі та зупинився на узбіччі. В цей час біля машини свідка проїхав на швидкості більше 100 км/г автомобіль, який їхав у зустрічному напрямку, при цьому автомобіль виїхав на смугу руху свідка та здійснив наїзд на ОСОБА_23 та ОСОБА_30 . Після наїзду, ОСОБА_22 знаходилася на узбіччі з зустрічної смуги, а ОСОБА_23 знаходився на проїзній частині. Побачивши, що автомобіль виключив габаритне освітлення, щоб не було видно номерного знаку, та продовжив рух не збавляючи швидкості на дальньому світлі фар, розвернувся та поїхав за даним автомобілем.

Свідок ОСОБА_34 пояснив, що 20.10.2018 йшов з друзями з дому в кафе «Олімп». Знаходилися від проїжджій частині на відстані 5 метрів, коли побачили, що на швидкості приблизно 80-90 км/г по дорозі проїхала машина обвинуваченого. Лобове скло машини було розбите, пом`ятий капот, погнутий дах. Вказані свідки підтверджують, що автомобіль змінив напрямок руху, виїхавши на зустрічну смугу, де здійснив наїзд на ОСОБА_35 та ОСОБА_26 . Підстави сумніватися в показаннях свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, відсутні.

Потерпіла ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснила, що 20.10.2018 приблизно о 20.00 в с. Глушківка Куп`янскього району Харківської області, біля магазину «Олімп» після весілля проводжали гостей. Всі вийшли на дорогу, стали вздовж проїзної частини в очікуванні автобуса. Проїзна частина була добре освітлена за рахунок вуличного освітлення. Побачила як зі сторони смт. Ківшарівка у напрямку с. Глушківка по своїй слузі, рухається легковий автомобіль з включеним габаритним освітленням. По мірі наближення, автомобіль став збільшувати швидкість, виїхав на смугу зустрічного руху, де в цей час знаходилися чоловік потерпілої ОСОБА_19 та ОСОБА_26 та здійснив на них наїзд.

Потерпілий ОСОБА_12 , пояснив, що 20.10.2018, святкували з потерпілою ОСОБА_26 другий день весілля в с. Глушківка Куп`янського району Харківської області. Знаходячись біля магазину «Олімп», почув звук удару та побачив, як легковий автомобіль з вимкненим світлом фар, рухається на великій швидкості зі сторони смт. Ківшарівка в сторону Кругляківки. Коли підбіг до місця ДТП побачив, що на зустрічній смузі, відносно руху легкового автомобіля, на асфальті без тями лежить дружина, ОСОБА_26 , рядом з нею лежав ОСОБА_19 .

Та обставина, що очевидцями події були в тому числі і родичі потерпілої та померлого не спростовує достовірності їх показань, не є підставою для визнання їх недопустимими. Норми КПК України не містять застережень, що родичі потерпілих не можуть бути свідками у кримінальному провадженні, оскільки свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань. Перелік осіб, які не можуть бути допитані як свідки визначений ст. 65 КПК України і родичі потерпілих не входять до цього переліку. З цих підстав залучення родичів потерпілих до проведення слідчого експерименту не є порушенням вимог КПК України.Крім того, показання про те, що автомобіль здійснив маневр, виїхавши на зустрічну смугу руху, де були потерпілі, надають і інші свідки, які не є родичами потерпілих.

Підстави вважати, що потерпілі бігали по проїжджій частині, як про це зазначає захисник, відсутні. Жоден із очевидців події не повідомив про те, що вони бігали по дорозі чи знаходилися на смузі руху обвинуваченого.

Адвокат вказує, що експертним шляхом не визначено на якій ділянці дорозі знаходиться місце зіткнення.
Проте згідно вироку судом встановлено, що ОСОБА_9 керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Cadett», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно довідки № 31/20/6-47 від 30.01.2019 наданої регіональним сервісним центром № 6346 в Харківській області, зареєстрований на ім`я обвинуваченого, рухаючись, в темний час доби з увімкненим дальнім світлом фар, по проїзній частині вул. Миру с. Глушківка, в напрямку с. Колісниківка, Куп`янського району, Харківської області, з перевищенням максимально допустимої для населених пунктів швидкістю руху, а саме 135 км/год в районі б.59, під час наближення до пішоходів ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , які стояли на зустрічній смузі руху, перед початком виконання маневру вліво по напрямку свого руху не переконався в тому, що це буде безпечно, в наслідок чого, скоїв наїзд на вказаних пішоходів.
З показань свідків та потерпілих вбачається, що зіткнення відбулося на зустрічній до обвинуваченого смузі руху.

Відповідно до протоколів слідчих експериментів, які були проведені за участю свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_32 , потерпілої ОСОБА_14 , останні пояснили механізм ДТП. До протоколів долучені фотознімки та схеми з відповідними позначеннями, де вказано місце знаходження потерпілих та автомобіля безпосередньо перед ДТП, зазначені відстані розташування потерпілих на проїжджій частині по відношенню до краю смуги рухи автомобіля обвинуваченого. Слідчі дії зі свідками та потерпілою були проведені з інтервалом в 20 хвилин, об`єктивні підстави вважати, що учасники слідчих експериментів чули та бачили один одного, про що стверджує захисник, відсутні. Те, що під час трьох слідчих експериментів були залучені одні і ті ж поняті, не свідчить про недопустимість протоколів як доказів у кримінальному провадженню. Норми КПК України не визначають обов`язку для слідчого залучати різних осіб для проведення слідчих дій в одному місці. Відповідно до ч. 3 ст. 240 КПК України до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Залучення підозрюваного до проведення слідчого експерименту з іншими учасниками не є обов`язковим. Щодо посилання захисника на відсутність в матеріалах відмови ОСОБА_9 від проведення з ним слідчого експерименту, слід зазначити, що під час досудового розслідування ОСОБА_9 взагалі заперечував свою причетність до вчинених кримінальних правопорушень, висуваючи версію, що його автомобіль був викрадений, а тому на той час були відсутні об`єктивні підстави для проведення з підозрюваним слідчого експерименту.
Відповідно до ч. 2 ст. 240 КПК України під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. В даному випадку під час проведення слідчих дій було складено схеми, здійснювалася фотозйомка. Здійснення відеозапису не є обов`язковим під час проведення слідчого експерименту.
Показання обвинуваченого щодо ДТП були враховані судом першої інстанції, але вони спростовуються показаннями інших учасників кримінального провадження. Підстави для повторного допиту свідків та потерпілої щодо невиправданого маневру водія відсутні, останні вже надали показання в суді першої інстанції. Пояснення свідків та потерпілих не є суперечливими, не викликають сумнівів в їх достовірності.
Захисник зазначає про сумніви щодо причин смерті ОСОБА_36 . Проте такі доводи взагалі позбавлені обгрунтованого змісту та базуються на припущеннях. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_19 № 12-17/298-КПт/18 від 22.10.2018 року, встановлені тілесні ушкодження, перелік яких визначений даним висновком. Дані тілесні ушкодження утворилися від ударної та ударно - ковзаючої дії тупих твердих предметів, можливо в строк та при обставинах, вказаних в даній ухвалі суду, тобто в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Причиною смерті гр-на ОСОБА_19 явилася вищевказана сукупна закрита тупа травма живота, тазу, нижніх кінцівок, яка супроводжувалась розривом печінки, переломами кісток тазу, розривом сечового міхура, закритим переломом обох кісток лівої гомілки, що визвало травматичний шок.

Відповідно до комісійної судово-медичної експертизи за № 08-19/2019 від 11.03.2019 причиною смерті ОСОБА_19 явився травматичний шок, що розвинувся внаслідок поєднаної травми живота та тазу. Тому, між отриманою травмою живота та тазу та настанням смерті постраждалого є причинний зв`язок. Вищезазначені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_19 утворилися від дії тупих твердих предметів та явилися наслідком наїзду легкового автомобілю на пішохода в умовах дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20.10.2018. Крім того, висновком висновком комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи за № 08-21/2019/7/85/86 СЕ-19 від 15.03.2019 встановлено механізм утворення тілесних ушкоджень, отриманих померлим. Зокрема, в момент первинного контакту гр. ОСОБА_19 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні та був обернений переважно лівою передньо- бічною поверхнею тіла до середньої частини передньої поверхні автомобіля «Opel Kadett», що рухався. За рахунок первинного контакту на автомобілі були деформовані передній реєстраційний номер та передня частина капоту посередині, а на тілі постраждалого утворилися забійна рана по внутрішній поверхні правої гомілки в нижній третині, множинні садна по передньо- зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині, множинні садна на всьому протязі тильної поверхні правої стопи, тильної поверхні 2-5-го пальців правої стопи, садно по передній поверхні лівого стегна у нижній третині, забійна рана по передньо- внутрішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, садно проекції внутрішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглобу, синець попередній поверхні 1 -го пальця лівої стопи, множинні садна з тильної поверхні лівої стопи, закритий косо-поперечний осколковий перелом обох кісток лівої гомілки. У подальшому відбулося падіння тіла постраждалого на автомобіль «Opel Kadett» з його переміщенням по капоту і контактом з переднім вітровим склом та передньою частиною даху, внаслідок чого на автомобілі утворилася деформація капоту в його середній частині, було зруйноване переднє вітрове скло та деформована передня частина даху, а на тілі ОСОБА_19 виникли множинні садна в лобній області зліва, забійна рана в області зовнішнього кута лівого ока, забійна рана в проекції лівої виличної кістки та крововиливи у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-скроневих областях зліва; забійна рана по передній поверхні грудної клітки зліва, два садна по передній поверхні грудної клітки зліва, садно в проекції лівої реберної дуги, розшарування міжреберних м`язів області 9-го міжребір`я зліва від середньо-ключичної лінії до лопаткової; закрита травма живота та тазу у вигляді підкапсульного крововиливу трьох розривів в області нижньої поверхні правої долі печінки, перелому в області лобкового зчленування з масивним крововиливом м`яких тканин, перелому в області клубово-крижового зчленування зліва з масивним крововиливом м`яких тканин, повним розривом сечового міхура та наявністю садна в області живота в центрі та справа від пупка, масивного синця в проекції лівої клубової кістки; множинні садна по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по тильній поверхні лівої кисті; множинні садна по зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, множинні садна по передній поверхні правого стегна в нижній третині. Потім тіло постраждалого було скинуте з автомобіля на дорожнє покриття.
Таким чином, травми які стали причиною смерті ОСОБА_19 були отримані ним від падіння тіла постраждалого на автомобіль «Opel Kadett» з його переміщенням по капоту і контактом з переднім вітровим склом та передньою частиною даху, внаслідок чого на автомобілі утворилася деформація капоту в його середній частині, було зруйноване переднє вітрове скло та деформована передня частина даху.
Тілесні ушкодження, які встановлені в ході експертного дослідження, були отримані померлим саме внаслідок ДТП, а не через неправильне лікування, як вважає адвокат. Причина смерті чітко визначена у експертному висновку, а доводи захисника щодо неналежного лікування є безпідставними припущеннями. Враховуючи зазначене, відсутні підстави для виключення з обвинувачення факту смерті ОСОБА_20 внаслідок ДТП.
Вина ОСОБА_9 , крім показань свідків та потерпілих, підтверджується:

протоколом огляду місця події від 20.10.2018 з наданою до нього схемою та матеріалами роботи по огляду місця події за фактом ДТП; письмовою інформацією з ВРЕР ДАІ з обслуговування Куп`янського, Шевченківського та Дворічанського районів ГУМВС України в Харківській області про те, що власником транспортного засобу OPEL KADETT номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_9 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/298-КЛТ/18 від 23.10.2018; протоколом пред`явлення особи для впізнання, свідок ОСОБА_37 , серед пред`явлених осіб вказав на ОСОБА_9 , як на особу, яка приїжджала на автомобілі марки «Опель Кадет» 20.10.2018 біля НОМЕР_2 на АЗС № 16 розташованої по вул. Казанцева в с. Новоосинове, Куп`янського району, де заправляв автомобіль газом, після чого уїхав в бік с. Новоосинове, Куп`янського району Харківської області; довідкою з Комунального некомерційного підприємства «Куп`янська міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області від 23.10.2018 за № 01/611/10-18 вбачається, що ОСОБА_11 , 1984 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 20.10.2018 о 20.20 год. в непритомному стані була доставлена машиною швидкої допомоги до приймального відділення лікарні з приводу ДТП. Була госпіталізована в реанімаційне відділення; письмовою інформацією з Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 23.10.2018 за № 23-23/28 про те, що в проміжок часу з 19.30 год. до 20.30 год. 20.10.2018 року спостерігалась слабка роса, слабкий серпанок, безхмарна погода, вітру не було, температура повітря становила 9,6 С, ґрунту 8,8 С, вологість 93%; протоколом огляду місця події від 22.10.2018 з наданими до нього фото таблицями, встановлено, що місцем огляду є АЗК № 16 «Укргазвидобування», яка розташована за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Новоосинове, вул. Казанцева, 23, де було виявлено та вилучено відеозапис від 20.10.2018, який було відтворено в судовому засіданні та фото товарного чеку № 1469; в ході огляду місця події від 22.10.2018 з наданими до нього фото таблицями, вбачається, що в ході огляду квартири АДРЕСА_2 , були виявлені та вилучені штани чорні, спортивні, светр сірого кольору з малюнком та куртка чорного кольору, які належать ОСОБА_9 ; в ході огляду торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПП ОСОБА_14 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено належні Догодайло Вадиму штани синього кольору та спортивну кофту синього кольору зі слідами РБК зовні схожі на кров та з механічними пошкодженнями, які визнані і приєднані до справи в якості речових доказів, що підтверджується постановою від 24.10.2018; в ході огляду місця події від 22.10.2018 з наданими до нього фото таблицями, вбачається, що в ході огляду будинку АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені светр синього кольору, штани спортивні синього кольору, светр сірого кольору, що належать ОСОБА_9 , які визнані і приєднані до справи в якості речових доказів, що підтверджується постановою від 24.10.2018; після огляду в кабінеті № 213 Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14, спортивних штанів та спортивної кофти, які належали потерпілій ОСОБА_11 , визнані і приєднані до справи в якості речових доказів, що підтверджується письмовою заявою ОСОБА_12 , протоколом огляду від 22.10.2018 з наданою до нього фото таблицею, постановою від 24.10.2018; в ході огляду ділянки місцевості між с. Глушківка та с. Новоосинове Куп`янського району Харківської області, розташованої ближче до с. Глушківка на відстані 3 км. 100 м. від дорожнього знаку с. Глушківка на відстані близько 70 - 100 м. від ґрунтової дороги виявлено автомобіль «Оpel-Kadett» сіро-чорного кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , яке має механічні пошкодження, що підтверджується протоколами огляду від 23.10.2018 з наданою фото таблицею. У процесі огляду були вилучені змиви речовини бурого кольору, обшивки з правого та лівого крісла, два тканеві чохли з підголівників червоного кольору, лобове скло з вказаного автомобілю, відрізки липкої стрічки зі змивами папілярних візерунків, які визнані і приєднані до справи в якості речових доказів, що підтверджується постановою від 01.11.2018; з протоколів огляду предметів від 24.10.2018 та від 06.11.2018 з наданим до нього ілюстративним матеріалом, вбачається, що місцем проведення огляду є майданчик затриманого автотранспортного майна Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14, де в ході огляду автомобіля Оpel-Kadett» сіро-чорного кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 були вилучені фрагменти транспортного засобу з метою проведення судових експертиз по кримінальному провадженню; протоколом огляду місця події від 21.10.2018 з наданим до нього ілюстративним матеріалом, відповідно до якого місцем огляду є палата інтенсивної терапії в Куп`янській міській лікарні в смт. Ківшарівка, м. Куп`янськ Харківській області, де на одному ліжку знаходиться труп ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; За результатами судової молекулярно - генетичної експертизи за № 1040 від 05.12.2018 встановлено генетичні ознаки (ДНК- профіль) зразка крові підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; результатами судової молекулярно - генетичної експертизи за № 1036 від 06.12.2018; протоколами проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_32 , потерпілої ОСОБА_14 , з наданими до них ілюстративними матеріалами та схемами; за результатами автотехнічної експертизи № 1219/18 від 10.12.2018, на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Opel Kadett» р.н. НОМЕР_1 , знаходилися в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на їх вихідні параметри, що підтверджується висновками експерта з наданими до нього ілюстративними таблицями ; висновком судово-медичної експертизи трупу гр-на ОСОБА_19 , що підтверджується судово-медичною експертизою № 12-17/298-КПт/18 від 22.10.2018 року, висновком експерта за № 12 від 22.12.2018 за результатами експертизи матеріалів, інформацією наявних баз даних ТСЦ 6346 РСЦ МВС в Харківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Харківській області зареєстровано транспортний засіб марки «Opel Kadett», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 1987 року випуску, кузов № НОМЕР_3 ; висновком судово-медичної експерти за № 12-14/958-А/18 від 06.12.2018 року, щодо ушкоджень ОСОБА_11 , даними комісійної судово-медичної експертизи за № 08-19/2019 від 11.03.2019 року, комплексної судово-медичної експертизи за матеріалами справи за № 08-20/2019 від 11.03.2019, комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи за № 08-21/2019/7/85/86СЕ-19 від 15.03.2019р., з наданої до нього ілюстративними таблицями, проведеною судово-медичною експертизою речових доказів за № 17-24-МКС/19 від 14.02.2019р. проведеною судово-медичною експертизою речових доказів за № 17-25-МКС/19 від 14.02.2019р.; висновком експерта 15 № 1161-С/18/19 від 21.01.2019, даними висновку судової трасологічної експертизи № 25846/877-880 від 19.03.2019, вилученою інформацією про вхідні і вихідні дзвінки та смс - повідомлення від оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» відносно номерів мобільних телефонів: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 та НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_38 , визнані речовими доказами по матеріалам кримінального провадження, що підтверджується відповідними постановами від 24.10.2018, 06.11.2018.

Судом першої інстанції досліджена вся сукупність доказів, протоколи слідчих дій, висновки експертиз, показання учасників провадження, їм надано вірну оцінку та вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, доведена в повному обсязі. Судовий розгляд проведено у відповідності до вимог КПК України, встановлені всі обставини, необхідні для доведення винуватості особи. Колегією суддів не встановлено неповноти судового розгляду, про яку зазначає захисник.

Не вбачається підстав надавати оцінку діям потерпілої ОСОБА_39 та померлого ОСОБА_20 , оскільки як встановлено судом автомобіль під керуванням обвинуваченого здійснив маневр вліво, виїхавши таким чином на зустрічну смугу руху, де знаходилися потерпілі, та відповідно до висновків експертиз мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів шляхом виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України. Для виконання вказаних вимог у водія ОСОБА_9 , не було будь-яких перешкод технічного характеру.
При судово-медичній експертизі крові трупа ОСОБА_19 був виявлений спирт у кількості 0,67%о, що відповідає легкому алкогольному сп`янінню, однак вказана обставина не знаходиться у причинному зв`язку ані з ДТП, ані з настанням смерті.
Судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено в задоволені клопотань захисника про проведення додаткової судово-автотехнічної експертизи та комісійної судово-медичної експертизи, оскільки такі клопотання є безпідставними, не узгоджуються з вимогами КПК України.
Захисник вважає, що покарання, призначене судом, є занадто суворим та не відповідає тяжкості і особі обвинуваченого.
Проте, перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Судом першої інстанції при визначенні підсудному виду та розміру покарання враховано суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, перебуває на обліку військовозобов`язаних запасу у Куп`янському ОМВК, за місцем проживання характеризуються задовільно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2003, 2006 та 2014 року народження, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.
Згідно досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставини, які як пом`якшують так і обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи, що внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України, помер ОСОБА_19 , потерпіла ОСОБА_11 отримала першу групу інвалідності, приймаючи до уваги, що окрім вчинення ДТП, обвинувачений залишив місце події, не надавши допомоги потерпілим, заявляв про викрадення його транспортного засобу, колегія суддів не вбачає обгрунтованих підстав для пом`якшення останньому покарання. Саме визначений судом вид та міра покарання є необхідними для досягнення його мети.
Щодо вирішення судом цивільного позову, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі № 465/4621/16, положення частини 1 статті 128 КПК України щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України як юридичної особи, на яку статтею 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено обов`язок відшкодування такої шкоди.
Для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є обов`язковим.
У зв`язку із зазначеним апеляційні доводи представника МТСБУ про те, що звернення до суду за захистом порушених прав є передчасним, не узгоджуються із наведеним висновком Великої Палати Верховного Суду.
Представник МТСБУ зазначає, що їм не було відомо про наявність позовних вимог ОСОБА_14 . Проте такі доводи колегія суддів вважає необгрунтованими, виходячи з наступного. В матеріалах справи наявне клопотання представника потерпілої ОСОБА_14 , в якому зазначено, що ОСОБА_14 було заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого та МТСБУ. Потерпілою МТСБУ повідомлено про страховий випадок та МТСБУ відкрито номер справи 56995, долучено до вказаного клопотання фотокопію відповіді МТСБУ про розгляд звернення. Крім того, цивільний позов ОСОБА_14 був також адресований і до МТСБУ, яке визначено відповідачем, тому підстави вважати, що МТСБУ не було повідомлено про позовні вимоги ОСОБА_14 відсутні.
Цивільні позови інших потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 були направлені судом до МТСБУ та були отримані МТСБУ. Крім того, судом надсилалися судові повістки. Однак МТСБУ, маючи можливість скласти відзиви на позовні заяви, брати участь в судових засіданнях, не вживали жодних заходів для участі під час судового розгляду.
Натомість апеляційним судом встановлено, що інші апеляційні доводи МТСБУ заслуговують на увагу, зокрема в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 . Згідно вироку судом прийнято рішення про стягнення з МТСБУ на користь потерпілої витрати на лікування в розмірі 145 137,49 грн. та страхове відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та встановлення 1-групи інвалідності у розмірі 134 028 грн.
Загальна сума вказаних виплат становить 279 165, 49 гривень. При цьому на день ДТП ліміт страхової виплати за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого складав 200 000 гривень. Сума виплат, що стягнуті на користь ОСОБА_11 перевищує визначений ліміт, у зв`язку із чим загальну суму вказаних виплат слід зменшити до 200 000 гривень. З вимогою про стягнення іншої частини коштів, що є різницею, потерпіла має право звернутися до обвинуваченого в порядку цивільного провадження. Обгрунтованість понесених витрат на лікування встановлена судом першої інстанції, на підтвердження чого потерпіла надавала чеки про придбання ліків, рецепти лікарів на їх придбання. Посилання представника на те, що деякі чеки неможливо вважати доказами понесених витрат на лікування є неспроможними, оскільки розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість, що було надано потерпілою. При цьому правильність ведення підприємницької діяльності, складання розрахункових документів не залежить від потерпілою та не може бути підставою для відмови у відшкодування понесених нею витрат на лікування.
Обгрунтованим є доводи апелянта щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди з МТСБУ.
Відповідно до ст. 27.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент ДТП, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).
Таким чином, МТСБУ відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи у випадках, якщо таку шкоду спричинили учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом; у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; власники транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду.
Виходячи з наведеного, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в інтересах неповнолітніх дітей, ОСОБА_14 про стягнення з МТСБУ моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, відсутні та в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Витрати на поховання стягнуто судом першої інстанції небезпідставно. Потерпілою ОСОБА_40 підтверджено понесені витрати на поховання. Відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Потерпілою надано фотокопію накладної ФОП ОСОБА_41 про витрачені кошти на поховання, долучено фотокопію витягу з реєстру платників податків про те, що ОСОБА_41 зареєстрована як фізична особа-підприємець з правом здійснення відповідних видів діяльності, в тому числі організація поховань та надання суміжних послуг. З огляду на зазначене позовні вимоги ОСОБА_14 в цій частині є вмотивованими.
Посилання представника МТСБУ на те, що накладна не може бути належним доказом понесених витрат, є безпідставними, оскільки в даному випадку форма документа, що посвідчує такі витрати, не може бути підставою для відмови в їх відшкодуванні.
Відповідно до ст. 27.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент ДТП, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Статтею 1200 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Право на одержання батьками утримання від дітей знайшло відображення в положеннях ст. 51 Конституції України та вимог Сімейного Кодексу України, де визначено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги; повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку. За таких умов мати померлого ОСОБА_13 мала право на одержання утримання та відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Вимоги позивачів в цій частині є обгрунтованими. Апеляційні доводи представника МТСБУ про те, що вони не були повідомлені про існування вимог щодо здійснення виплат неповнолітнім дітям померлого, не спростовують права неповнолітніх дітей померлого та його матері на отримання відповідних виплат та не спростовують наявності такого обов`язку у МТСБУ.

Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_15 задовольнити частково.
Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_9 змінити в частині цивільного позову.
Цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 витрат на лікування в розмірі 145 137,49 грн. та страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та встановлення 1-групи інвалідності у розмірі 134 028 грн. задовольнити частково.
Зменшити суму відшкодування витрат на лікування та за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності, визначивши загальний розмір вказаних виплат - 200 000 гривень.
Цивільні позови ОСОБА_14 та ОСОБА_13 задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_14 про стягнення з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17 страхового відшкодування моральної шкоди 11 169 грн.; ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 страхового відшкодування моральної шкоди 11 169 грн.; ОСОБА_14 страхового відшкодування моральної шкоди 11 169 грн.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 про стягнення з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_13 страхового відшкодування моральної шкоди 11 169 грн.
Вирок суду в частині рішення про стягнення з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_14 16 700 гривень витрати на поховання; ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_17 страхове відшкодування, у зв`язку зі смертю утриманця 44 676,00 гривень; ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_18 страхове відшкодування, у зв`язку зі смертю утриманця 44 676,00 гривень, на користь ОСОБА_13 страхове відшкодування, у зв`язку зі смертю утриманця 44 676,00 гривень залишити без змін.
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: