справа №176/446/21
провадження №1-кп/176/121/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, такого, що не має малолітніх та неповнолітніх дітей, на обліку в центрі зайнятості не перебуваючого, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, покладено обов`язки визначені ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2021 року за №0000025,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , судового розпорядника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 09.03.2021 року приблизно о 10 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна та заздалегідь знаючи про те, що у сусідньому з ним будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та який фактично перебуває у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніхто на той час не перебуває, вирішив вчинити крадіжку будь-якого майна з території вказаного домоволодіння.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, 09.03.2021 року приблизно о 10 годині 15 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке огороджено по периметру металевим парканом.

Після чого, ОСОБА_3 переступив через найнижчу ланку огорожі у вигляді колючого дроту, тобто незаконно проник на територію вказаного домоволодіння.

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи на території двору вказаного домоволодіння, побачив на землі дві металеві труби довжиною одна 6 м діаметром 2,5 см, інша довжиною 4 м діаметром 2 см, та секцію металевого паркану, що складається з металевих кутників та металевих прутів (арматури), розміром 2 м*07 м, визначив їх предметом свого злочинного посягання. Продовжуючи реалізацію свого злочинний умислу направленого на повторне викрадення будь-якого чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює їх, почергово виніс з території вказаного домоволодіння дві металеві труби довжиною одна 6 м діаметром 2,5 см, інша довжиною 4 м діаметром 2 см, та секцію металевого паркану, що складається з металевих кутників та металевих прутів (арматури), розміром 2 м * 07 м.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно, повторно, викрав дві металеві труби: довжиною 6 м діаметром 2,5 см, вартістю 296,16 грн. і довжиною 4 м діаметром 2 см, вартістю 161 грн. та секцію металевого паркану, що складається з металевих кутників та металевих прутів (арматури), розміром 2 м * 07 м, вартістю 1155 грн., з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальний збиток, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17 від 22.03.2021 року на загальну суму 1612 гривень 16 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Не заперечує проти розгляду кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Суд вважає можливим провести судовий розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілої.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений в силу вимог ст.63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення, відповідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на поведінку обвинуваченого скарги від сусідів не надходили.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога у Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради та у комунальному некомерційному підприємстві «П`ятихатська центральна міська лікарня» П`ятихатської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно повідомлення Жовтоводської міської філії та П`ятихатської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, обвинувачений на обліку як безробітній не перебуває.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 на військовому обліку не перебуває.

Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, досудової доповіді від 09 квітня 2021 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі. У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням пропонують, окрім обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, додатково покласти на обвинуваченого обов`язок, визначений п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприянння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання і навпаки відсутність обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавленні волі з відбуванням покарання реально в місцях позбавлення волі.

При цьому суд, призначаючи покарання обвинуваченому, повинен керуватися загальними засадами призначення покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 року за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, керуючись загальними засадами призначення покарання, суд вважає необхідним застосувати ч.1 ст.71 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши йому невідбуту частину покарання за вироком П`ятихатськго районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 року, з урахуванням вимог ст.72 КК України.
Підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки під час іспитового строку обвинувачений вчинив новий умисний злочин.
Підстав для застосування ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом або призначення покарання нижче від найнижчої межі, суд не вбачає, оскільки судом застосовуються вимоги ст.71 КК України.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженню не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у даному кримінальному провадження слід вирішити відповідно ст. 100 КПК України. Зокрема: дві металеві труби та металеву секцію паркану, що складається з металевих кутників та арматури,слід залишити потерпілій ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368,369-371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 /три/ роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 року і остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 1 /один/ місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання на підставі даного вироку суду.
Речові докази у кримінальному провадженні: дві металеві труби та металеву секцію паркану, що складається з металевих кутників та арматури- залишити потерпілій ОСОБА_8 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя