Номер провадження: 11-сс/813/367/21
Номер справи місцевого суду: 947/4593/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ТОВ «Кредо і Ко» ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 представника власника майна ТОВ «Кредо і Ко» на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 11.02.2021, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000101, внесеному до ЄРДР 19.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366; ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 11.02.2021, задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , про арешт майна та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,3099 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 151 «А» (кадастровий номер :35:011:0028), яка перебуває у користуванні ТОВ «Кредо і Ко», із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, а також забороною проведення на вказаній земельній ділянці будівельних робіт, у кримінальному провадженні № 0000101, внесеному до ЄРДР 19.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366; ч. 1 ст. 382 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу представник ТОВ «Кредо і Ко», у користуванні якого перебуває вказана земельна ділянка, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій стверджує про те, що оскаржена ухвала є незаконною та постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, посилається на такі обставини:

-вказує, що ТОВ «Кредо і Ко» є орендарем земельної ділянки, в той час коли власником цього нерухомого майна є територіальна громада в особі Одеської міської ради;

-земельна ділянка площею 0,3099 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 151 «А» (кадастровий номер :35:011:0028), яка перебуває у користуванні ТОВ «Кредо і Ко», не відповідає визначеним ст. 98 КПК України ознакам речового доказу та не може бути використана як доказ у цьому кримінальному провадженні;

-з клопотанням про арешт майна мав право звертатись виключно прокурор, а не слідчий за погодженням прокурора, оскільки зазначена земельна ділянка є власністю третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна у кримінальному провадженні;

-у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, зокрема посадовим особам ТОВ «Кредо і Ко».

За таких обставин, представник просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 11.02.2021, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Кредо і Ко» адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовільнити її у повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законим є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальний процесуальним законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції не дотримано наведені вимоги кримінального процесуального закону України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
При цьому, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
При розгляді апеляційної скарги апеляційний суд перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами п. 1) ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого, погодженого з прокурором, та додані до нього матеріали, дійшов висновку про те, що вказане клопотання є обґрунтованим та існують достатні підстави вважати, що зазначена у клопотанні земельна ділянка може бути об`єктом кримінально протиправних дій, відтак, слідчий суддя, прийшов до переконання, що в цілях забезпечення збереження вказаного речового доказу, виключення можливості відчуження, передачі майна, а також з метою забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, клопотання підлягає задоволенню.
Водночас, як вбачається із матеріалів справи, кримінальне провадження № 0000101, внесене до ЄРДР 19.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366; ч. 1 ст. 382 КК України, розпочате на підставі тих обставин, що посадові особи ТОВ «УКРСТРОЙ СЕРВІС» та ТОВ «Кредо і Ко» під час розробки та видачі проектної документації, внесли до офіційних документів недостовірні відомості та ТОВ «Кредо і Ко» проводить за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 151 «А», підготовчі та будівельні роботи, виконання яких на цій території заборонено.
При цьому, зі змісту оскарженої ухвали та клопотання слідчого, погодженого з прокурором, вбачається, що для мотивів накладення арешту на майно не наведено жодних підстав щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Відтак, земельна ділянка площею 0,3099 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 151 «А» (кадастровий номер :35:011:0028) не може бути предметом кримінального правопорушення, оскільки з об`єктивної складової ст. 366 КК України вбачається, що предметом такого правопорушення є офіційні документи.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначена земельна ділянка безпідставно визнана речовим доказом та не відповідає критеріям майна, визначеним ст. 98 КПК України, на яке, згідно з ст. 170 КПК України, у цьому кримінальному провадженні може бути накладений арешт.
Таким чином, доводи апеляційної скарги представника ТОВ «Кредо і Ко» є обґрунтованими в цій частині.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на обставину того, що до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна, за погодженням з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , звернулась слідча СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 (а.с. 1-7).
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Кредо і Ко» не є власником земельної ділянки площею 0,3099 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :35:011:0028), проте орендує зазначене нерухоме майно, водночас, власником зазначеної земельної ділянки є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
З аналізу положень ч. 2 ст. 64-2 КПК України вбачається, що права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Таким чином, апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що земельна ділянка площею 0,3099 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :35:011:0028) є майном третьої особи, щодо якого вирішується питання про арешт, відтак, правом на звернення до слідчого судді про арешт такого майна наділений лише прокурор у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин, апеляційний суд констатує факт того, що звернення слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , до слідчого судді з клопотанням про арешт майна є таким, що не передбачено кримінальний процесуальним законом, відтак, має місце звернення неналежного суб`єкта до слідчого судді, що апеляційний суд визнає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання слідчого, погоджене з прокурором.
Відтак, апеляційна скарга представника ТОВ «Кредо і Ко» в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з цим, апеляційний суд вважає, що посилання захисника на факт того, що жодній особі у цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, є недоречними, оскільки слідчим суддею розглядалось питання про арешт майна речового доказу у кримінальному провадженні, без посилань на перебування вказаного майна у розпорядженні осіб з процесуальним статусом, передбаченим ст. 42 КПК України, відповідно, таке питання не може бути предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.
Крім того, апеляційний суд також звертає увагу на позицію ЄСПЛ, висловлену в рішенні по справі «Волохи проти України», в якому Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.
Враховуючи, що апеляційний судом встановлено обставини недотримання слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону України, які апеляційний суд визнає істотними та такими, які відповідно до положень ст.ст. 409, 412 КПК України, є беззаперечною підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ТОВ «Кредо і Ко» підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду на скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційна скарга представника ТОВ «Кредо і Ко» ОСОБА_8 підлягає задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою належить відмовити у задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором.
Керуючись статтями 64-2, 98, 170, 171, 173, 267-279, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

апеляційну скаргу представника ТОВ «Кредо і Ко» ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 11.02.2021, задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , про арешт майна та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,3099 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 151 «А» (кадастровий номер :35:011:0028), яка перебуває у користуванні ТОВ «Кредо і Ко», із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, а також забороною проведення на вказаній земельній ділянці будівельних робіт, у кримінальному провадженні № 0000101, внесеному до ЄРДР 19.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366; ч. 1 ст. 382 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити задоволені клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , про арешт майна, а саме земельної ділянки площею 0,3099 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 151 «А» (кадастровий номер :35:011:0028), яка перебуває у користуванні ТОВ «Кредо і Ко», у кримінальному провадженні № 0000101, внесеному до ЄРДР 19.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366; ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4