Ухвала
Іменем України

03 червня 2021 року
м. Київ

справа № 607/6401/21
провадження № 51-2724впс21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Тернопільського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 607/6401/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
Як вбачається із матеріалів провадження 29 березня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Тернопільської обласної прокуратури з повідомленням про злочин, в якому просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. На думку ОСОБА_4 таке правопорушення вчинене слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та суддями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Тернопільської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та суддями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
До Тернопільського апеляційного суду з апеляційною скаргою, на вказану ухвалу слідчого судді звернувся ОСОБА_4 .
Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду 25 травня 2021 року ухвалила звернутися до Верховного Суду з поданням про направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 для розгляду до іншого суду апеляційної інстанції.
31 травня 2021 року до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшло подання Тернопільського апеляційного суду про направлення вищевказаних матеріалів провадження із зазначеного суду до апеляційного суду іншої області.
Подання мотивовано тим, що судді ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відомості відносно яких ОСОБА_4 просить внести до ЄРДР, є суддями Тернопільського апеляційного суду, а тому кримінальне провадження не може здійснюватися цим судом.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про день і час розгляду подання, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень про відкладення розгляду подання від них не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.
З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_4 звернувся до Тернопільського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Тернопільської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та суддями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Приймаючи рішення про необхідність звернення до Верховного Суду із поданням про направлення матеріалів за апеляційною скаргою ОСОБА_4 для розгляду до іншого суду апеляційної інстанції, Тернопільський апеляційний суд виходив з того, що зазначені судді працюють у цьому ж суді, що перешкоджає розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 . При цьому, як в ухвалі колегії суддів від 25 травня 2021року, так і у поданні суду є посилання на вищезгадані норми кримінального процесуального закону, що забороняють розгляд кримінального провадження у тому суді, де працює або працював суддя, який є обвинуваченим.
Статтею 42 КПК України визначено статус підозрюваного та обвинуваченого. При цьому матеріали провадження не містять даних, які б підтверджували, що судді ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є такими особами. А сам по собі факт звернення особи із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення, на його думку, суддями кримінального правопорушення, не дає законних підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Крім того за матеріалами провадження не встановлено наявність на даний час таких обставин, які свідчать про необхідність передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, що передбачає таку можливість, коли після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав

для направлення матеріалів провадження № 607/6401/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року із Тернопільського апеляційного суду до апеляційного суду іншої області.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Подання Тернопільського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 607/6401/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3