Номер провадження: 11-сс/813/496/21
Номер справи місцевого суду: 522/4111/21 1-«кс»/522/2510/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 09.03.2021, якою в межах кримінального провадження №0000288 від 07.03.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславівка Подільського р-ну Одеської області, громадянина України, із повною вищою освітою, не одруженого, працевлаштованого начальником відділу продаж ТОВ «Світ кованих виробів», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 05.05.2021.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та в зазначеному провадженні органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявні ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити безпосереднє знаряддя вчинення злочину, незаконно впливати на потерпілих та свідків у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які пов`язані з тим, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, на теперішній час не встановлено місцезнаходження невідомого предмету, ззовні схожого на пістолет, за допомогою якого вчинялись хуліганські дії, кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням фізичного насилля стосовно потерпілих.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що вона є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:
- посилання слідчого судді на доведену обґрунтованість підозри його підзахисного у вчиненні злочину є грубим припущенням, натомість, всупереч викладеним фактичним обставинам підозри, конфлікт був спровокований так званими потерпілими особами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є професійними бійцями та неодноразово під час конфлікту погрожували ОСОБА_8 фізичною розправою, нецензурно лаялись, ображали останнього та його друзів, а в подальшому завдали їм тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим за їх діями було відкрито кримінальне провадження №0000668, тому ОСОБА_8 не мав наміру порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а намагався захистити себе та своїх друзів від неправомірного посягання вищевказаних осіб та їх чисельної та фізичної переваги;

- висновок слідчого судді щодо наявності в зазначеному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтований лише тяжкістю обвинувачення, натомість, не враховано того, що підозрюваний неофіційно працевлаштований в ТОВ «Мир кованых изделий», має постійне місце проживання в квартирі, належній на праві приватної власності його матері, на його утриманні перебувають матір-інвалід, фактична дружина та її неповнолітня донька, яка потребує термінового лікування та фінансового забезпечення з боку ОСОБА_8 , огляд місця події вже проведений та всі докази вилучені, ризик впливу на потерпілих та свідків є недоведеним, оскільки підозрюваний місце події не покидав та був впевнений у тому, що стосовно нього було скоєно насилля та спровокована нерівна бійка, останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення має ситуаційний характер;

- слідчий суддя не обґрунтував неможливості застосування стосовно підозрюваного іншого (альтернативного) запобіжного заходу з огляду на характеристику його особи, який має повну вищу освіту, позитивно характеризується зі сторони навчального закладу, сусідів та органів поліції за місцем мешкання, активно займався спортом та спортивним вихованням молоді, раніше не судимий та ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, під час затримання та при обшуку підозрюваного у нього не було вилучено жодних заборонених речей;

- захисник звернув додаткову увагу на те, що в своїй заяві депутат Авангардської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_13 зобов`язався взяти підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку, поручився за виконання останнім покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України та зобов`язався за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи до суду на першу про те вимогу.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із тримання під вартою, а саме особисту поруку депутата Авангардської селищної ради Одеського району Одеської обл. ОСОБА_13 .

До початку апеляційного розгляду від депутата Авангардської селищної ради ОСОБА_13 на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про бажання взяти ОСОБА_8 на особисту поруку, в якій депутат, посилаючись на позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання та навчання, перше притягнення до кримінальної відповідальності, а також поручившись за його належну поведінку та зобов`язавшись забезпечувати його явку до органу досудового розслідування або суду за першою вимогою, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді його, депутата ОСОБА_13 , особистої поруки.
Від підозрюваного ОСОБА_8 29.03.2021 до початку судового засідання надійшло клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги за його відсутності, проти чого захисник ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_6 не заперечували, на підставі чого колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 07.03.2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с. 97-101), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме в тому, що він 07.03.2021 в нічну пору доби прибув разом із ОСОБА_14 , на транспортному засобі «ВМW Х5» в кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , до розважального закладу караоке-бару «Vanity», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, 23 з метою відпочинку та розпиття спиртних напоїв, при цьому, під час перебування в приміщені зазначеного ресторану між ОСОБА_8 та раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , який на той час теж відпочивав у вищевказаному закладі у компанії своїм знайомих ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , раптово виник конфлікт та словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 поступово перемістилися на вулицю, до виходу ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Знаходячись поблизу входу до ресторану, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_14 , добре усвідомлюючи те, що вони наразі знаходяться в громадському місці, продовжуючи раніше розпочату словесну перепалку, почали висловлюватися на адресу ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 нецензурною брутальною лайкою, умисно ображаючи їх честь та гідність, тим самим провокуючи виникнення між ними конфлікту. Надалі, у ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , які на той час впевнились у своїй фізичній перевазі по відношенню до трьох вищевказаних осіб та визначили їх об`єктом свого злочинного посягання, виник єдиний злочинний умисел, направлений на умисне спричинення із хуліганських мотивів ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 різного роду тілесних ушкоджень, тим самим грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи явну зневагу до установлених норм моралі та поведінки в суспільстві.
Надалі, діючи з вищевказаною метою, ОСОБА_8 раптово наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_10 , після чого одразу ж продовжив наносити серію множинних ударів кулаками обох рук по голові та тулубу ОСОБА_10 . В цей час на допомогу ОСОБА_10 прийшли його знайомі ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , які одразу намагалися припинити протиправні дії ОСОБА_8 , намагаючись спільно припинити хуліганські дії останнього.
Паралельно із цим ОСОБА_14 , виконуючи свою роль у спільному злочинному плані, направленому на грубе порушення громадського порядку, з метою підтримки та сприяння вчиненню протиправних дій ОСОБА_8 , почав швидким темпом бігти до припаркованого навпроти ресторану «Vanity» вищезазначеного транспортного засобу ««ВМW Х5», належного ОСОБА_8 , де, добігши до даного транспортного засобу та відчинивши передні пасажирські двері, дістав із салону автомобіля невідомий предмет, ззовні схожий на пістолет, який він одразу там привів в готовність, після чого знову повернувся назад до ОСОБА_8 , який на той час продовжував наносити численні удари кулаками обох рук по голові та тулубу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Прибігши назад, ОСОБА_14 одразу передав вищевказаний невідомий предмет, ззовні схожий на пістолет ОСОБА_8 , який в свою чергу, отримавши від ОСОБА_14 даний невідомий предмет, добре усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, перебуваючи в людному місці, протиставляючи себе суспільству та ігноруючи правила поведінки в ньому, незважаючи на присутність сторонніх громадян, які не брали участі у конфлікті, здійснив із вищевказаного невідомого предмета, ззовні схожого на пістолет, один постріл догори в повітря, після чого ж одразу направив дульний зріз ствола невідомого предмета в бік вищезазначених учасників конфлікту, а також в бік випадково прохожих громадян, які на той час намагалися припинити його протиправні дії. Незважаючи на вищевказані обставини, ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечний характер свої дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків, почав вести по вищезазначеним учасникам конфлікту прицільну стрільбу із невідомого предмета, ззовні схожого на пістолет, тим самим грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.
У наступному, діючи за вищевказаним спільним злочинним планом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та моралі, ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці вищевказаний невідомий предмет, умисно здійснив із нього один прицільний постріл в область лівої частини черевної порожнини ОСОБА_12 , який від отриманого поранення одразу розвернувся та почав втікати від ОСОБА_8 по тротуару вул. Катериненська в напрямку вул. Деребасівська в м. Одесі, проте ОСОБА_8 , продовжуючи вчиняти вищевказані свої злочинні дії, в подальшому здійснив ще один прицільний постріл із даного невідомого предмета в область задньої частини стегна правої ноги ОСОБА_12 , після чого направив дульний зріз ствола невідомого предмета, ззовні схожого на пістолет, в бік ОСОБА_15 , який на той час ховався за стовбуром дерева та не вчиняв жодних активних дій, та здійснив один прицільний постріл із даного невідомого предмета в стегно лівої ноги ОСОБА_15 , від якого той одразу нахилився вперед до ОСОБА_8 , після чого останній умисно здійснив ще один постріл з близької відстані в область голови ОСОБА_15 , від чого той одразу втратив свідомість та упав на землю.
Надалі, продовжуючи вчиняти свої протиправні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та моралі, ОСОБА_8 навів дульний зріз ствола невідомого предмета на ОСОБА_10 , який на той час уже почав втікати з місця події, відходячи назад до приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснив два послідовних постріли із невідомого предмета в область грудної клітини та черевної порожнини ОСОБА_10 та, ймовірно після закінчення набоїв, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи в групі осіб із ОСОБА_14 , почали наносити численні удари ногами та руками по тулубу і голові ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , які після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень уже не вчиняли жодного опору їх протиправним діям, а також паралельно із цим нападали на інших громадян, які в цей час намагалися припинити їх хуліганські дії та допомогти потерпілим.
В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_8 в групі осіб із ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_15 спричинені тілесні ушкодження у виді вогнепального не проникаючого поранення лобної ділянки, вогнепального поранення тазової ділянки зліва, ЗЧМТ, СГМ; потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у виді рубленої рани верхньої губи, вогнепального поранення передньої черевної стінки, задньої поверхні правого стегна; потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді вогнепального (не проникаючого) поранення грудної клітини справа, вогнепального поранення правої епігастральної ділянки справа.
Крім цього, протиправні хуліганські дії ОСОБА_8 та ОСОБА_14 продовжувалися протягом тривалого часу, що потягло за собою тимчасове порушення нормальної діяльності ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 23.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про те, що підозра у вчиненні його підзахисним інкримінованого йому злочину необґрунтована, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК Українина даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 07.03.2021 (а.с. 19-22), протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 від 07.03.2020 (а.с. 27-29, 36-38, 45-47 відповідно), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 від 07.03.2021 (а.с. 30-31, 39-40, 49-50 відповідно), протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 від 07.03.2021 (а.с. 53-56, 66-69 відповідно), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (а.с. 59-60, 70-71 відповідно), протоколом обшуку від 07.03.2021 (а.с. 61-65) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто наданий стороною обвинувачення відеозапис камер зовнішнього відео-спостереження біля ресторану «Vanity», який підтверджує викладені у повідомленні про підозру обставини та відповідно до якого особа, ймовірно ОСОБА_8 , використовуючи невідомий предмет, ззовні схожий на пістолет, здійснює постріли у сторону наявних на місці конфлікту осіб та наносить удари ногами особі, яка перебуває на землі та опору не чинить.
Апеляційний суд критично оцінює посилання сторони захисту на те, що його підзахисний не мав наміру порушувати громадський порядок та захищався від неправомірного посягання групи професійних бійців ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у зв`язку із чим на теперішній час відкрите кримінальне провадження №0000668, оскільки зазначені доводи не підтверджують необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину за кваліфікуючими ознаками хуліганства із використанням зброї, а початок досудового розслідування кримінального провадження стосовно інших осіб за ч. 1 ст. 125 КК України автоматично не свідчить про відсутність в діях підозрюваного в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення; зазначені обставини будуть з`ясовані під час проведення досудового розслідування.
Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний критично оцінює твердження сторони захисту про те, що заявлені органом досудового розслідування та зазначені в ухвалі ризики є недоведеними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, зауважує на тому, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення безпосереднього знаряддя вчинення злочину, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином,обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, пов`язаного із посяганням на життя та здоров`я людей, що в Україні визнаються найвищою соціальною цінністю, із використанням вогнепальної зброї; не одружений та утриманців не має; на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження невідомого предмету, ззовні схожого на пістолет, за допомогою якого вчинялись хуліганські дії; підозрюваний має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження та, як наслідок, із анкетними даними потерпілих осіб та свідків.
При цьому, колегія суддів критично оцінює посилання слідчого судді на наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризику вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, натомість, підозрюваний раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Водночас, апеляційний суд вважає слушними посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_8 працевлаштований, має на утриманні матір-інваліда, має місце реєстрації та постійного проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, активно займався спортом та спортивним вихованням молоді, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують вищенаведені ризики та не можуть слугувати підставою для обрання стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи захисника про те, що на утриманні підозрюваного перебувають його фактична дружина та її неповнолітня донька колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані обставини жодними доказами не підтверджуються, а факт спільного проживання не обов`язково свідчить про перебування зазначених осіб на утриманні ОСОБА_8 .
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
З огляду на викладені вище обставини колегія суддів також не знаходить підстав для задоволення заяви депутата Авангардської селищної ради ОСОБА_13 та передачі підозрюваного ОСОБА_8 на його особисту поруку, оскільки такий запобіжний захід у вигляді особистої поруки, з огляду на встановлені судами 1-ої та апеляційної інстанції обставини, які включають обґрунтованість підозри, наявність доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та наведену вище характеристику особи підозрюваного, є занадто м`яким та не здатен буде запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, так само як і заяви депутата ОСОБА_13 , оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час, стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Відмовити в задоволенні заяви депутата Авангардської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_13 про передачу підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.05.2021 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4