Справа№751/5272/21
Провадження №1-кс/751/1584/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2021 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця седища Варва Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України ,

у кримінальному провадженні № 0000234, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12. 2014 року,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 22.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Процесуальне керівництво здійснює Чернігівська обласна прокуратура.

Досудовим розслідуванням установлено, що згідно протоколу № 1 зборів засновників ТОВ «Насіння - Агрохім» від 30.01.2004 року, вирішено створити ТОВ «Насіння - Агрохім» та призначити директором указаного товариства одного із засновників - ОСОБА_7 . Згідно свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Насіння - Агрохім» зареєстроване Срібнянською адміністрацією 04.02.2004 за №0010068.

Статутом ТОВ «Насіння - Агрохім», затвердженим протоколом № 1 від 30.01.2004 загальних зборів засновників регламентовано діяльність директора Товариства. Зокрема:

п. 15.7.1 поточне керівництво діяльністю Товариства здійснюється директором Товариства;

п. 15.7.2 директор призначається та звільняється з посади рішенням Загальних зборів Учасників Товариства. Директор товариства може бути призначений і не зі складу Учасників Товариства;

п. 15.7.3 заступники директора та головний бухгалтер призначаються на посади та звільняються з посад рішенням директора Товариства;

п. 15.7.4 директор здійснює керівництво оперативною діяльністю Товариства у межах його компетенції та прав, встановлених цим Статутом та рішеннями загальних зборів Учасників;

п. 15.7.5 директор вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Загальних зборів Учасників;

п. 15.7.6 директор Товариства підзвітний Загальним зборам Учасників та організовує виконання їх рішень. Він не має права приймати рішення, обов`язкові для учасників Товариства;

п. 15.7.7 директор несе особисту відповідальність за виконання покладених на нього обов`язків. Директор зобов`язаний добросовісно і розумно діяти в інтересах Товариства, не перевищувати своїх повноважень;

п. 15.7.8 директор Товариства має право:

без довіреності діяти від імені Товариства, представляє його у всіх установах, підприємствах і організаціях, у тому числі іноземних;

видавати довіреності, доручення, відкривати в банках поточні та інші рахунки і розпоряджатися коштами, що знаходяться на цих рахунках;

розпоряджатися майном Товариства (крім основних засобів). Рішення про відчуження у будь - який спосіб та заставу основних засобів Товариства приймають Загальні збори учасників Товариства;

укладати та підписувати без попередньої згоди Загальними зборами Учасників господарські договори, контракти, інші правочини, у тому числі про отримання кредитів, субсидій, позик, надання гарантій, поруки, застави, тощо, загальна сумарна вартість яких не перевищує 1000000 гривень, або суму еквівалентну їй, в будь - якій іншій валюті світу, за курсом Національного банку України на день здійснення такого правочину. На укладання господарських договорів, контрактів, інших правочинів, загальна сумарна вартість яких перевищує 1000000 гривень, Директор повинен попередньо отримати згоду Зборів учасників Товариства;

приймати та звільняти працівників Товариства, одноособово розподіляти обов`язки між працівниками і визначати їх повноваження;

в межах своєї компетенції видавати документи, накази, розпорядження та давати вказівки, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства, її філій, представництв і дочірніх підприємств;

визначати обсяг конфіденційної інформації і вживати заходів для збереження комерційної таємниці Товариства від розголошення, в тому числі вживати заходи до осіб, винних у її розголошенні, аж до звільнення винного працівника з Товариства;

здійснювати інші дії для досягнення цілей Товариства в межах його компетенції, встановленої чинним законодавством, рішеннями Загальних зборів Учасників Товариства та укладеним з ним контрактом (у випадку його укладання).

На підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Насіння - Агрохім» від 12.11.2014 року та наказу № 1 від 12.11.2014 року ОСОБА_7 звільнено з посади директора ТОВ «Насіння - Агрохім» з 12.11.2014 року.

Досудовим розслідуванням установлено, що 27.08.2009 року між ТОВ «Насіння - Агрохім» та « ОСОБА_8 » укладено контракт про поставку кормової кукурудзи у кількості 77000 метричних тонн.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за вказаним контрактом з боку ТОВ «Насіння - Агрохім», компанія «НІБУЛОН С.А.» звернулась до арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ТАФТА. Арбітражним судом прийнято рішення № 14-283А від 23.12.2011 року про стягнення із ТОВ «Насіння - Агрохім» (, адреса: Чернігівська обл., Срібнянський р-н, с. Калюжинці, вул. Незалежності, 51) на користь « ОСОБА_8 » (адреса: Авеню де ля Тер, СН-2001 Ньовшатель, Швейцарія) грошових коштів разом з відсотками, що нараховуються щоквартально на рівні 5% річних в розмірі 3 664 946,90 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.01.2013 року склало 29 293 920,57 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за контрактом від 27.08.2009 року.

24.01.2013 року Срібнянським районним судом Чернігівської області, у справі

№ 2521/930/2012, винесено ухвалу про задоволення клопотання « ОСОБА_8 » про визнання та надання дозволу на виконання рішення арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ТАФТА № 14-283А від 23.12.2011 року. Згідно із ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 12.03.2013 року вказане рішення залишено без змін.

01.04.2013 року Срібнянським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного рішення арбітражного суду № 14-283А від 23.12.2011 року.

30.04.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_9 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37877961 від 30.04.2013 року.

Досудовим розслідуванням установлено, що на банківський рахунок ТОВ «Насіння - Агрохім» № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Мегабанк», після набрання законної сили ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24.01.2013 року, надходили грошові кошти. За період із 01.01.2013 року по 06.08.2015 року оборот за Дебетом рахунку становив суму в розмірі 11 666 865 грн 82 коп, оборот за Кредитом рахунку становив суму в розмірі 11 666 357 грн 45 коп.

ОСОБА_7 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Насіння - Агрохім», діючи умисно, достовірно знаючи про наявність ухвали Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24.01.2013 року, у справі № 2521/930/2012, якою задоволено клопотання « ОСОБА_8 » про визнання та надання дозволу на виконання рішення арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ГАФТА № 14-283А від 23.12.2011 року, маючи фінансову можливість частково погасити суму заборгованості перед « ОСОБА_8 » у розмірі 11 329 051 грн 26 коп, наявні на рахунку підприємства грошові кошти на виконання рішення суду не спрямував, а використав на господарську діяльність підприємства.

Такими діями ОСОБА_7 завдано істотної шкоди інтересам потерпілого - компанії «НІБУЛОН С.А.», яка полягає у ненадходженні грошових коштів у сумі 11 329 051 грн 26 коп, у якості часткового погашення заборгованості за рішенням арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами ТАФТА № 14-283А від 23.12.2011 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Варва Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- висновком експерта за результатами почеркознавчої експертизи № 1900 від 05.08.2016 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 з додатками до нього;

- висновком експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи № 2491/18-24 від 25.07.2018 року;

- висновком експерта за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи № 3742/3743/16-24 від 08.11.2016 року;

- статутом ТОВ «Насіння - Агрохім» від 30.01.2004 року;

20.07.2021 року ОСОБА_7 , у порядку статей 278, 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні ухвали суду, що набрала законної сили, чим заподіяно істотну шкоду інтересам юридичної особи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : ОСОБА_7 під час розслідування даного кримінального провадження не з`являвся за викликами слідчого для проведення процесуальних дій, що вказує на ризик переховування від органів досудового розслідування, у силу займаної посади матиме можливість знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення; впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження з метою зміни їх свідчень, схиляння до дачі неправдивих показань свідків; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, що може бути виражено у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Тому, більш м`який ніж тримання під вартою запобіжний захід застосувати неможливо, так як запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані докази. Додатково пояснив, що ОСОБА_7 неодноразово викликався до органу досудового розслідування, однак не з`являвся, що підтверджується повістками про виклик. Крім зібраних доказів у кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри частково підтверджується і деклараціями ОСОБА_7 , з яких вбачається що дружина та батько ОСОБА_7 мають у власності разом 100% права у ТОВ «Батьківщина», сам підозрюваний користується автомобілем цього товариства. Ухвала Срібнянського районного суду Чернігігвської області від 24.01.2013 року не виконана і до цього часу, як керівник товариства ОСОБА_7 заподіяв істотну шкоду юридичній особі. Просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на письмові заперечення та додані до нього докази. Додатково пояснив, що ОСОБА_10 отримав підозру 20.07.2021 року , а до цього він міг бути у якості свідка, у випадку неявки до слідчого до нього можна було застосувати примусовий привід. Сторона обвинувачення, пред`являючи підозру ОСОБА_7 намагається перекласти відповідальність за невиконання рішення суду із юридичної особи на фізичну. Крім того, запобіжний захід - тримання під вартою, є крайнім заходом, тому зазначені прокурором ризики не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Також, прокурором не доведено , що до підозрюваного ОСОБА_7 не можливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 заперечуючи щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою. Не виконання рішення Срібнянського районного суду від 24.01.2013 року не стосується ОСОБА_7 , примусове виконання рішення суду покладається на державну виконавчу службу, яка не виконувала своїх обов`язків. Крім того, ОСОБА_7 20.07.2021 року з порушенням КПК України вручено повідомлення про підозру від 19.07.2021 року.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав своїх захисників. Пояснив, що він протягом періоду досудового розслідування кримінального провадження, не міг і не вчиняв тиск на Срібнянський районний суд, державного виконавця, який виконував ухвалу суду. До 20.07.2021 року його жодного разу не викликали на допит, після повідомлення про підозру зявився до прокурора та надав покази в якості підозрюваного. У 2019 році компанія Нібулон зверталася до суду із скаргою про скасування постанови прокурора, який відмовив у пред`явленні підозри, суд відмовив у задоволенні скарги. Він вважає, що подання клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою це переслідування його, щоб погіршити його здоровя, моральний стан його та його сім`ї.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали даного провадження , матеріали із кримінального провадження № 0000234, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно із ст.. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 розпочате 22.12.2014 року, що підтверджується витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

19.07.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_7 має статус підозрюваного, тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Факти , які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а саме : в умисному невиконанні ухвали суду, що набрала законної сили, чим заподіяно істотну шкоду інтересам юридичної особи.

Пред`явлена ОСОБА_7 підозра ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Сторона обвинувачення вважає, що у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 самостійно з`явився до Новозаводського районного суду міста Чернігова для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, отримавши клопотання напередодні, що вказує на відсутність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Однак, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що може мати значення при визначенні ризику переховування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 у сукупності з іншими обставинами, а саме : діюче законодавство не містить заборони застосування більш м`якого запобіжного заходу, наявність у підозрюваного офіційних джерел доходу, перебування на виборній посаді в органах місцевого самоврядування, наявність власної сім`ї .

Тому, співставивши можливі негативні для підозрюваного наслідки переховування із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, можна зробити висновок що такий ризик існує.

Що стосується такого ризику як вплив підозрюваного на свідків, слідчий суддя враховує що досудове розслідування здійснюється більше шести років, ОСОБА_7 у цей період був обраний народним депутатом України, зараз працює головою Прилуцької районної ради Чернігівської області , відомостей щодо впливу на свідків матеріали провадження не містять , крім того об`єктивна сторона злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 може підтверджуватися письмовими доказами та висновками експертиз. Тому, слідчий дійшов висновку про відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела і наявність такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні зазначено, що підозрюваний може створювати штучні докази та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Однак, такі припущення сторони обвинувачення не можуть виправдовувати обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою .

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме : ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має власну родину, постійне місце роботи працює на виборній посаді голова Прилуцької районної ради, матеріально забезпечений, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме: домашнього арешту, з покладанням обов`язків передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 177-179, 181, 183, 184, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23:00 год по 06:00 год, за виключенням випадків отримання медичної допомоги.

Запобіжний захід обрати строком на 2 місяці, до 23.09.2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити два місяці, до 23.09.2021 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. У разі порушення умов домашнього арешту до нього буде застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного до Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 27 липня 2021 року.

Слідчий cуддя ОСОБА_1