Справа№751/506/21
Провадження №1-кп/751/119/21
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2021 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005073 від 28.08.2020 року, за обвинуваченням:

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області, громадянина України, українця, із повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючого монтажником АТ «Укртелеком», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_9

обвинувачених неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Встановив :

20.07.2020, близько 02 год 40 хв, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись біля супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: буд. 55-з по вул. Музичній у м. Чернігові, побачили ОСОБА_10 , який проходив поряд з вказаним закладом. В цей час, у неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 , та останні прослідували за потерпілим до буд. АДРЕСА_6 .

У подальшому, 20.07.2020, близько 02 год 42 хв, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи єдиний спільний умисел, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи узгоджено, підійшли до ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_5 з метою подолання можливого опору ОСОБА_10 , наніс останньому один удар кулаком лівої руки по обличчю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та ОСОБА_4 разом із неповнолітнім ОСОБА_3 підхопили ОСОБА_10 під руки та відтягли його в арку, розташовану між будинками АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , при цьому ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 один удар лівою ногою в область стегна.

У подальшому, 20.07.2020, близько 02 год 43 хв, неповнолітній ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в арці, розташованій між будинками АДРЕСА_8 , продовжуючи реалізовувати єдиний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , з метою подолання можливого опору потерпілого, застосували відносно ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме кожен наніс ОСОБА_10 по одному удару кулаком в область тулуба, та ОСОБА_4 додатково наніс ще один удар кулаком по обличчю ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_5 розпилив газовий балончик «Терен-4» в обличчя потерпілого та ОСОБА_4 шляхом ривку зірвав з плеча ОСОБА_10 його чоловічу сумку, що не має для останнього матеріальної цінності, в якій знаходились грошові кошти у сумі 900 грн, банківські картки Публічного акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , держателем яких є ОСОБА_10 , а також мобільний телефон марки «Хіаомі Redmi 4х, 32 GВ», вартістю 1 200 грн, з сім-карткою карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , яка не має для потерпілого матеріальної цінності, після чого неповнолітній ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зникли з місця вчинення злочину.

Зазначеними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , застосувавши відносно ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрали майно, що належить останньому на загальну суму 2100 грн 00 коп, чим заподіяли ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

У подальшому, 20.07.2020, близько 02 год 45 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу буд. 1 по вул. Музичній в м. Чернігові, маючи умисел на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи «Райффайзен-онлайн Україна» Публічного акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», спрямоване на витік та блокування інформації, а саме отримання доступу до банківських рахунків ОСОБА_10 та блокування доступу до них іншим особам, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний додаток автоматизованої системи «Райффайзен-онлайн Україна», попередньо встановлений на раніше викрадений мобільний телефон марки «Хіаомі Redmi 4х, 32 GВ» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з номером НОМЕР_3 , який є фінансовим номером клієнта ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» ОСОБА_10 , без відома та за відсутності згоди ОСОБА_10 , шляхом введення у мобільному додатку автоматизованої системи «Райффайзен-онлайн Україна» відомостей про номер, СVV-код та дату закінчення дії раніше викраденої банківської картки № НОМЕР_1 ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», держателем якої є ОСОБА_10 , а також паролю - авторизації, надісланого банком на телефонний номер НОМЕР_3 , отримав доступ до автоматизованої системи «Райффайзен-онлайн Україна», в якій було відображено інформацію про поточний стан банківських рахунків ОСОБА_10 , що призвело до несанкціонованого витоку вказаної інформації та надало можливість останньому здійснювати за допомогою зазначеної автоматизованої системи фінансові операції з грошовими коштами, розміщеними на банківських рахунках № НОМЕР_4 IBAN - НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 відповідно, відкритих в ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на ім`я ОСОБА_10 , а також призвело до несанкціонованого блокування можливості проведення відповідних фінансових операцій іншим особам.

20.07.2020, близько 02 год 50 хв, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу буд. 1 по вул. Музичній в м. Чернігові, діючи умисно та повторно, вступили у злочинну змову щодо таємного викрадення грошових коштів ОСОБА_10 . З метою реалізації вищевказаного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовились про те, що ОСОБА_4 надасть ОСОБА_5 відомості про номер своєї банківської картки, після чого ОСОБА_5 , за допомогою раніше отриманого останнім через автоматизовану систему «Райффайзен онлайн Україна» Публічного акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» доступу до рахунків № НОМЕР_4 IBAN НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритих в ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на ім`я ОСОБА_10 , здійснить перерахунок грошових коштів із зазначених рахунків на банківську картку ОСОБА_11 .

Далі, 20.07.2020, близько 02 год 52 хв, перебуваючи поблизу буд. 1 по вул. Музичній в м. Чернігові, продовжуючи реалізовувати єдиний умисел на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , надав ОСОБА_5 відомості про номер банківської картки Акціонерного товариства

Комерційний банк «Приватбанк» № НОМЕР_8 , держателем якої є ОСОБА_4 . У подальшому, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний додаток автоматизованої системи «Райффайзен онлайн Україна», встановлений на раніше викраденому у ОСОБА_10 мобільному телефоні марки «Хіаомі Redmi 4х, 32 GВ», за допомогою попередньо отриманого ОСОБА_5 через автоматизовану систему «Райффайзен онлайн Україна» доступу до рахунків № НОМЕР_4 IBAN НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритих в ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на ім`я ОСОБА_10 , здійснив переказ грошових коштів у розмірі 950 грн з банківського рахунку № НОМЕР_4 IBAN НОМЕР_5 , відкритого у ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на ім`я ОСОБА_10 на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , держателем якої є ОСОБА_4 , а також у розмірі 550 грн з банківського рахунку № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритого у ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на ім`я ОСОБА_10 на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , держателем якої є ОСОБА_4 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали грошові кошти на загальну суму 1500 грн 00 коп, що належать ОСОБА_10 , чим заподіяли останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 20.07.2020, близько 02 год, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходились біля супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: буд. 55-з по вул. Музичній у м. Чернігові. У цей час проходив потерпілий ОСОБА_10 , який запропонував погуляти, але пішов далі та почав лаятися нецензурно. Вони його наздогнали, ОСОБА_5 наніс потерпілому один удар кулаком по обличчю, а вони з ОСОБА_4 його підхопили під руки та потягли в арку. Потім кожен наніс потерпілому по одному удару кулаком в область тулуба, та ОСОБА_4 ще наніс удар по обличчю ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_5 розпилив газовий балончик в обличчя потерпілого та ОСОБА_4 зірвав з плеча ОСОБА_10 його сумку. Після цього, ОСОБА_12 з ОСОБА_4 забрали з сумки кошти, банківські картки та мобільний телефон. Потім, ОСОБА_5 з мобільного телефону потерпілого, з картки останнього, здійснив переказ коштів на картку ОСОБА_4 . У скоєному щиро кається, просив вибачення у потерпілого та суворо не карати. Зазначив, що відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті. Надав аналогічні покази обвинуваченого ОСОБА_3 . Указав, що він також наносив декілька ударів потерпілому. Потім, ОСОБА_5 розпилив газовий балончик в обличчя потерпілого, а він зірвав з плеча ОСОБА_10 його сумку. Після цього забрали з ОСОБА_5 з сумки кошти, банківські картки та мобільний телефон. Потім, ОСОБА_5 з мобільного телефону потерпілого, з картки останнього, здійснив переказ коштів на його картку. Кошти розділили між собою. У подальшому повернули потерпілому телефон. У скоєному щиро кається, просив вибачення у потерпілого та суворо не карати. Зазначив, що відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті. З вартістю та кількістю речей, які зазначені в обвинувальному акті, також погоджується. Надав аналогічні покази обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Указав, що він також наносив декілька ударів потерпілому. Потім, він розпилив газовий балончик в обличчя потерпілого, а ОСОБА_4 зірвав з плеча потерпілого сумку. Після цього, з ОСОБА_4 забрали з сумки кошти, банківські картки та мобільний телефон. Потім, він з мобільного телефону потерпілого, з картки останнього, здійснив переказ коштів на картку ОСОБА_4 . Кошти розділили між собою. У подальшому повернули потерпілому телефон. У скоєному щиро кається, просив вибачення у потерпілого та суворо не карати. Зазначив, що відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинувачених та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України.

Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно та у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, що призвело до витоку та блокування інформації, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.

Призначаючи покарання суд, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд, також враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення неповнолітнім, останній не працює, на утриманні дітей не має, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. Крім того, судом враховуються умови життя та виховання обвинуваченого, вплив дорослих, рівень розвитку, його матеріальне становище, вік та стан здоров`я, досудова доповідь уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

В силу пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, добровільне відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, відсутність претензій потерпілого, а також те, що неповнолітній ОСОБА_3 вину визнав повністю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, що у сукупності із обставинами, які пом`якшують покарання, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а тому суд вважає за можливе застосувати до нього положення ст.69 КК України і при призначенні йому покарання за дане кримінальне правопорушення перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення, у виді громадських робіт.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд, також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 працює, неодружений, на утриманні дітей не має, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідки скоєного, добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди потерпілому, відсутність претензій потерпілого, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, суд дійшов висновку щодо можливості призначення покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі у межах санкцій статей ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд, також враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 не працює, неодружений, на утриманні дітей не має, раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, однак 07.06.2020 був доставлений в кабінет медичних оглядів наркологічного диспансерного відділення та йому встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння). Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та становить середню небезпеку для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наслідки скоєного, добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди потерпілому, відсутність претензій потерпілого, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, суд дійшов висновку щодо можливості призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі у межах санкцій статей ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.361 КК України та за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, зі звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення ним кримінальних правопорушень будь-яких посад та будь-якою діяльністю не займався (не працював) і на даний час не працює, тобто вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 361 КК України не було пов`язане з займаною ним посадою чи зайняттям ним певною діяльністю, додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 361 КК України, у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, не підлягає застосуванню.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, суд не вбачає.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме таке покарання є достатнє для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Клопотань про обрання запобіжних заходів до вступу вироку у законну силу до суду не надходило. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинувачених, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 653 грн 73 коп, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави в дольовому порядку.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 361 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 217 (двісті сімнадцять) грн 92 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 217 (двісті сімнадцять) грн 92 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 217 (двісті сімнадцять) грн 92 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Хіаомі Rеdmі 4х, 32 GВ», який переданий за відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити у його розпорядженні;

- картку мобільного оператора «лайфселл», яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити у його розпорядженні;

- банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1