Справа № 305/1885/19
Номер провадження 1-кп/305/418/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, безробітного, військовозобов`язаного, на утриманні якого одна неповнолітня дитина,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно рішення Рахівського районного суду від 11 грудня 2012 року, справа №709/2881/2012, провадження по справі №2/709/1233/2012, сплачувати ОСОБА_5 , яка є опікуном його дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, з усіх видів заробітку аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, однак не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 15 листопада 2012 року, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених вищевказаним рішенням суду коштів, внаслідок чого, станом на 31 серпня 2019 року допустив заборгованість у сумі 93 532,57 (дев`яносто три тисячі п`ятсот тридцять дві гривні) 57 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно він не сплачує аліменти, оскільки офіційно ніде не працює, працює по найму, зароблених коштів не вистачає на сплату аліментів. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, натомість надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд притягнути ОСОБА_4 до відповідальності. Міру покарання залишає на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який на даний час ніде не працює, посередньо характеризується по місцю проживання, на момент вчинення проступку є особою, несудимою, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю проступку.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин не встановлено.

Враховуючи викладене, позицію прокурора, який наполягав на призначенні покарання пов`язаного з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, беручи до уваги загальну суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів, яка є досить значною та вказує на наявність ознаки "злісність", а саме небажання з боку обвинуваченого виконувати судове рішення та послідовне і свідоме ігнорування обов`язку сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним інших злочинів неможливо без його ізоляції від суспільства. За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у виді арешту на певний строк, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання - 2 (два) місяці арешту.

Строк відбуття покарання призначеного ОСОБА_4 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів, з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1