Справа № 362/1298/21
Провадження № 1-кп/362/464/21
ВИРОК

Іменем України

06.04.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000033 від 07.01.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, має середню спеціальну освіту, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:
07.01.2021 о 21:45 год на логістичний пристрій сектору реагування патрульної поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області надійшов виклик від ОСОБА_5 про те, що у м. Василькові по вул. Сагайдачного (Фрунзе) невідомий чоловік у стані алкогольного сп`яніння вчиняє правопорушення, а саме знущається над твариною. Цього дня на добове чергування у складі автопатруля Васильківського ВП «Коток-10» заступили інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 Васильківського ВП ГУНП в Київській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (посвідчення НОМЕР_1 видане 09.12.2020), та поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Васильківського ВП ГУНП в Київській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (посвідчення НОМЕР_2 видане 25.03.2019).

Надалі вказані працівники поліції, що були одягнені у формений одяг працівників поліції, прибули на місце події - АДРЕСА_1 , представилися обвинуваченому ОСОБА_4 і показали йому свої службові посвідчення. При цьому останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не представився і не надав жодних пояснень з приводу жорстокого поводження з твариною, натомість штовхав працівників поліції і нецензурно лаявся щодо них.

З цих підстав працівники поліції застосували спеціальний засіб кайданки відповідно до ст.ст. 43, 45 Закону України «Про національну поліцію», а також вирішили доставити ОСОБА_4 до відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області з метою встановлення його особи та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час доставки ОСОБА_4 до вказаного відділу поліції, що за адресою: м. Васильків Київської області, вул. Покровська, 1, останній, перебуваючи на сходах перед вхідними дверима зазначеної будівлі, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_6 є працівником Національної поліції, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення йому тілесних ушкоджень, наніс один удар лобною частиною своєї голови в зону носа потерпілого.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 007 від 19.01.2021 у ОСОБА_6 виявлено перелом кісток носу, рана на переніссі, які спричинені від дії твердого предмета, за своїми властивостями можуть відповідати терміну виникнення на який вказує потерпілий, і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровця (більше 6 днів, але менше 21 доби), забійні рани спинки носу.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України. Пояснив, що дійсно 07.01.2021 перебував у м. Василькові Київської області по вул. Сагайдачного. Там у нього сталася сутичка з поліцейськими, він поводив себе агресивно. Через це працівники поліції одягли на нього кайданки і повезли до відділення поліції. У кайданках йому було незручно. Перед входом до приміщення відділення поліції, на сходах, він, ОСОБА_4 , своєю головою здійснив удар у переносицю одного із поліцейських. Розуміє, що скоїв неправильно, кається у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просить розглядати дане кримінальне правопорушення за його відсутності. Скарг матеріального чи морального характеру не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст.349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службового обов`язку.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дочку і дружину, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні, процесуальних витрат немає.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1