справа № 462/6864/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000267 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який не працює, із середньою освітою, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

31.01.2020 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи на АДРЕСА_2 , маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження дверей та злому навісного замка, проник в підвальне приміщення, що належить ОСОБА_4 , звідки таємно викрав належне потерпілому майно, а саме: металевий візок, металеву сушку для фруктів та металевий обігрівач, що згідно висновку експерта №16/252 від 02.04.2020 становить 841,00 гривню.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , 31.01.2020 близько 12 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження навісного замка підвального приміщення, належного ОСОБА_6 , проник у вказане приміщення звідки таємно викрав належне потерпілому майно, а саме: дві пари лижних палок, орієнтовною вартістю 300,00 гривень та металеву трубу від карниза, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, які викладені в обвинувальному акті, зазначив, що викрадені речі із підвальних приміщень здав як металобрухт, отримав за це близько сто гривень, які витратив на продукти харчування, у вчиненому щиро розкаюється, у судовому засіданні просив вибачення у потерпілого та просив суд його суворо не карати, запевняв суд, що більше такого не повториться.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що досудове розслідування проведено формально, але завдяки його наполяганням скеровано до суду обвинувальний акт, просив призначити обвинуваченому максимальну міру покарання з огляду на його особу.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, так як обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення чи сховище, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким злочином, вчиненим умисно з корисливих мотивів, особу винного, згідно досудової доповіді ризик небезпеки для суспільства та вчинення повторного кримінального правопорушення оцінується як середній, визнав свою вину та розкаявся у вчиненому злочині, на обліках в психоневрологічному диспансері та в КНП ЛОР «Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень» не перебуває, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, суд із врахуванням позиції державного обвинувача, прийшов до переконання, що ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст. 75 КК України - звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду припинення протиправної поведінки та недопущення злочинів з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки, а виправлення можливе без реального відбування покарання відповідно до досудової доповіді органу пробації, встановивши мінімальний іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним у подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на залучення експерта становлять 942 /дев`ятсот сорок дві/ гривні 06 копійок, оскільки проведення товарознавчої експертизи №16/252 від 02.04.2020 було зумовлено необхідністю доведенням скоєння даних злочинів обвинуваченим.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 50, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, 118, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного йому покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 /один/ рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.

Речові докази: металевий візок, металеву сушку для фруктів та металевий електрообігрівач, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Залізничного ВП ГУНП у Львівській області /а.с. 27 матеріали кримінального провадження/ повернути потерпілому ОСОБА_4 , як власнику;

- дві пари лижних палок та металеву трубу від карниза, що знаходяться на зберіганні ОСОБА_6 повернути потерпілому ОСОБА_6 , як власнику /а.с. 27-28 матеріали кримінального провадження/.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 942 /дев`ятсот сорок дві/ гривні 06 копійок процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1