Справа № 522/8293/21
Провадження № 1-кп/496/466/21
У Х В А Л А
12 липня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В :
До Біляївського районного суду Одеської області надійшли для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які ухвалою призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого суд доходить до висновку про можливість призначення їх до судового розгляду, за наступними підставами.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.
Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, думку сторін, суд вважає, що є достатні підстави для призначення судового розгляду.
У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді триманні під вартою. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ризики які враховувалися на досудовому розслідуванні при обранні вказаного запобіжного на даний час не відпали. ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, а тому знаючи що у разі засудження обвинуваченого, йому загрожує вказане покарання, та не маючі міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, не маючи постійного джерела доходу, офіційно не працює, отже ризик переховування існує, може знищити або сховати речі, які мають істотне значення для досудового розслідування, продовжити кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 у підготовчому засіданні заперечувала проти клопотання захисника та вважала за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник у підготовчому засіданні підтримали думку захисника ОСОБА_6 .
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обирати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Суд погоджується з доцільністю тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти, які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Так, судом встановлено, що обвинувачений не має сім`ї, не працевлаштований, не має законних джерел для існування, тобто наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду і можливість скоїти інше кримінальне правопорушення.
Щодо ризику вказаним прокурором про можливість обвинуваченим знищити або сховати речі, які мають істотне значення для досудового розслідування, то він є необґрунтованим, так як досудове розслідування закінчено, докази зібрані та обвинувальний акт перебуває на розгляду т у суді
У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи, а тому клопотання захисника не підлягає задоволенню.
Між тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При визначенні альтернативної міри запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_4 , тяжкість правопорушень, у яких обвинувачується, та відповідно до ст. 182 КПК України вважає необхідним визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою прокурора та суду; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування з свідками, іншими обвинуваченими, в рамках кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 191, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 20 липня 2021 року о 12-00 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області, за участю прокурора, захисників та обвинувачених.
Клопотання прокурора - задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 09.09.2021 року, включно в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181600 грн., яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу застава за ОСОБА_4 .
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою прокурора та суду; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування з свідками, іншими обвинуваченими, в рамках кримінального провадження.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженої службової особі: начальнику ДУ «ОСІ».
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1