ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/654/21 Справа № 201/3183/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
третіх осіб, щодо майна яких
вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника третьої особи,
щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000158,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000158 було задоволено.
Накладено арешт на автомобіль марки: «Porsche», модель: «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 , та ключі від вказаного транспортного засобу, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.
Рішення суду обґрунтовано тим, що метою накладання арешту на майно є збереження речових доказів, а саме запобігання його відчуження. Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що майно є речовим доказом, що зберегло на собі сліди злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, може бути виконане. Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів, оскільки автомобіль, який оголошено у розшук, може бути відчужений, пошкоджений, зіпсований, знищений, переданий третім особам, що унеможливить проведення подальших слідчих дій.
Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, оскільки існують підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити цей вид забезпечення кримінального провадження, а саме: майно, про арешт якого ставить питання слідчий, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вказане майно підпадає під ознаки речового доказу.

Адвокат ОСОБА_10 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року та скасувати її.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час винесення вказаної ухвали ОСОБА_7 участі у судовому засіданні не брав та про час і дату його проведення сповіщений не був. 07.04.2021 року захисником була отримана копія ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року від слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 під час проведення огляду автомобіля 07 квітня 2021 року.
Вважає ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно такою, що винесена передчасно, необгрунтовано, без належного з`ясування всіх об`єктивних обставин.
Вказує на те, що автомобіль : «Porsche», модель: «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 було вилучено під час проведення огляду. З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, а відповідно до норм КПК отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими.
Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до можливого вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Так, 07 вересня 2020 року останнім було укладено договір купівлі-продажу даного автомобіля. Тож, ОСОБА_7 є добросовісним набувачем транспортного засобу, і законні підстави для позбавлення його цього майна відсутні. Арешт та заборона користування автомобілем для ОСОБА_7 , тобто порушення права власності останнього, не може бути виправданим для досягнення інтересів суспільства, так як інтереси суспільства в даному випадку є меншими, ніж наслідки порушеного права власності ОСОБА_7 .
Вказує на те, що на утриманні ОСОБА_7 знаходиться син - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий в силу проблем зі здоров`ям потребує постійного медичного обстеження, а в разі різкого погіршення самопочуття - оперативної доставки до медичного закладу охорони здоров`я, для чого необхідний транспортний засіб. Вважає, що окрім порушення права власності ОСОБА_7 , суд порушує права і інтереси ОСОБА_12 , оскільки іншого транспортного засобу вказані особи не мають.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останнього обчислюється з дня отримання ним копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить. Тому колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, щопри вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 09.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
09.02.2021 року до відділення поліції № 5 ДРУП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом обману заволодів автомобілем марки «Porsche» модель «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 », д.н.з. НОМЕР_3 ., яке на праві власності належить потерпілій, чим спричинив значну шкоду останній.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 07.05.2018 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 була надана довіреність на користування, розпорядження та відчуження автомобіля марки «Porsche» модель «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_4 .н.з. НОМЕР_3 , посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 на гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В подальшому приблизно 05.09.2020 року ОСОБА_8 було повідомлено гр. ОСОБА_9 , про те, що ОСОБА_8 буде скасовувати нотаріальну довіреність на свій автомобіль, оскільки він їй потрібен, та довіри до останнього не має.
07.09.2020 року ОСОБА_8 звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_14 та відповідно до нотаріального запису № 345 від 07.09.2020 року довіреність на користування, розпорядження та відчуження автомобіля марки «Porsche» модель «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_9 була скасована, про що 07.09.2020 року о 14:37:04 відомості внесено до Єдиного реєстру довіреностей, за номером у реєстрі нотаріальних дій: 2144.
10.03.2021 року було проведено тимчасовий доступ до речей та документів реєстраційної справи автомобіля марки «Porsche» модель «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_3 в Територіальному сервісному Центрі МВС №1242, за адресою: м. Дніпро, проспект Праці, 16, встановлено, що перереєстрація автомобіля фактично відбулась 08.09.2020 року на підставі заяви № 273132304 ОСОБА_7 який набув права власності на вказаний автомобіль на 07.09.2020 року що підтверджується договором купівлі-продажу вказаного транспортного засобу № 7877/20/003717 від 07.09.2020 року згідно якого, продавцем на підставі договору комісії укладеного з ОСОБА_9 від 07.09.2020 року є ФОП ОСОБА_15 ( НОМЕР_5 ), також з акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 07.09.2020 року №7877/20/003717 завіреного печаткою ФОП ОСОБА_15 ( НОМЕР_5 ), його підписом та підписом ОСОБА_9 , встановлено що вартість вказаного автомобіля значно занижено, що стало підставою для призначення авто-товарознавчої експертизи. На теперішній час вказаний транспортний засіб марки «Porsche» модель «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » зареєстровано з д.н.з. НОМЕР_2 .
В ході досудового розслідування встановлено особу ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_5 , саме за яким зареєстровано ФОП ОСОБА_15 , який в своїх показаннях в якості свідка зазначив, що вищевказані документи він раніше не бачив, не посвідчував власним підписом та підпис в документах не схожий на його власний та печаткою, а про те, що перебував у статусі фізичної особи - підприємця взагалі не знав, що дає підстави вважати договір недійсним, а право власності набуте на вказаний транспортний засіб- незаконним.
17.03.2021 року від потерпілої ОСОБА_8 надійшло клопотання про проведення слідчих дій та процесуальних дій : накладення арешту на рухоме майно, а саме на транспортний засіб марки «Porsche» модель «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 .
29 березня 2021 року слідчий СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, погодженим прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки: «Porsche», модель: «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 , та ключі від вказаного транспортного засобу.
Органом досудового розслідування в якості підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження зазначено, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому з метою збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні слід накласти на нього арешт.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, щопри вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку на вищезазначене майно рішенням слідчого судді було цілком обґрунтовано, з дотриманням вимог закону накладено арешт, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Разом з тим, аналізуючи викладені в ухвалі слідчого судді обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що ані слідчим у своєму клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні, ані судом першої інстанції під час постановлення свого рішення не наведено достатніх підстав, що обґрунтовують необхідність арешту вищезазначеного автомобіля із забороною власнику, добросовісному набувачу користування ним, а очевидна істотна причина для утримання цього автомобіля державою відсутня.
Також приймається до уваги, що даний автомобіль використовується ОСОБА_7 для власних потреб та потреб своєї родини. Арешт вказаного автомобіля унеможливлює таке використання, надмірно обмежуючи звичайний спосіб життєдіяльності останнього, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, в частині оскарження заборони користування арештованим автомобілем.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 284, 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року - скасувати.
Клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000158 задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки: «Porsche», модель: «Cayenne», 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 » д.н.з. НОМЕР_2 шляхом позбавлення права розпорядження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4