Справа № 216/2956/17
провадження 1-кп/216/64/21
УХВАЛА
іменем України
про закриття кримінального провадження

13 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001287 від 28.05.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянка України, має вищу освіту, працює ФОП, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2Є ст. 190 КК України.

13 липня 2021 року під час судового розгляду кримінального провадження судом встановлено, що через канцелярію суду, до початку судового засідання, обвинувачена надала письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

У ході судового засідання обвинувачена та її захисник підтримали заявлене клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, просив його задовольнити.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем ФОП « ОСОБА_4 », РНОКПП: НОМЕР_1 , в період часу з 20 травня 2013 року по 20 липня 2016 року здійснювала підприємницьку діяльність з продажу меблів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходився у користуванні згідно з договором оренди №20/05-2013 від 20 травня 2013 року за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 уклала договір доручення №245-0389 з ПАТ «Укрсиббанк» та договір про комплексне банківське обслуговування суб`єкта господарювання №3743329 від 29.10.2014 з ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до яких уповноважена від імені банків укладати договори про надання споживчих кредитів.

Так, 06.12.2015, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_6 уклала договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 5000 гривень та усно домовилися про поставку меблів у строк 30 робочих днів. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5000 гривень.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Крім цього під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем ФОП « ОСОБА_4 », РНОКПП: НОМЕР_1 , в період часу з 20 травня 2013 року по 20 липня 2016 року здійснювала підприємницьку діяльність з продажу меблів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходився у користуванні згідно з договором оренди №20/05-2013 від 20 травня 2013 року за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 уклала договір доручення №245-0389 з ПАТ «Укрсиббанк» та договір про комплексне банківське обслуговування суб`єкта господарювання №3743329 від 29.10.2014 з ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до яких уповноважена від імені банків укладати договори про надання споживчих кредитів.

Так, 09.12.2015, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , повторно, знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_7 , уклала договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 2200 гривень. Також в цей же день між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладений договір поставки меблів №72 від 09.12.2015, відповідно до якого потерпілою було сплачено завдаток у сумі 3000 гривень. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5200 гривень.

Крім цього 24.01.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, повторно, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу ліжка «Фантазія», заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_8 , уклала з останньою договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 5000 гривень. Також в цей же день, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 був укладений договір поставки меблів №1 від 23.01.2016. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 5000 гривень.

Крім цього 24.01.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, повторно, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_9 , уклала з останнім договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 8780 гривень. Також в цей же день, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 усно домовилися про поставку меблів, відповідно до якого потерпілим було сплачено завдаток у сумі 5000 гривень. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 13780 гривень.

Крім цього 29.01.2016, точного часу під час досудового розслідування встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: м. Кривий Ріг вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , переслідуючи корисливу мету, під приводом продажу меблевої стінки «Франек», заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_10 , уклала договір поставки меблів №3 від 29.01.2016 та отримала особисто грошові кошти у сумі 7900 гривень в якості розрахунку за меблі. Однак умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 7900 гривень.

Крім цього 14.02.2016, точного часу під час досудового розслідування встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_11 , уклала договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 6360 гривен. Також в цей же день між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 був укладений договір поставки меблів №9 від 14.02.2016, відповідно до якого потерпілою було сплачено завдаток у сумі 600 гривень. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим саме потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 6960 гривень.

Крім цього 19.02.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_12 , уклала договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 3500 гривень. Також в цей же день між ОСОБА_4 та ОСОБА_12 був укладений договір поставки меблів №8 від 19.02.2016 відповідно до якого потерпілою було сплачено завдаток у сумі 500 гривень. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 3500 гривень.

Крім цього 28.02.2016, точного часу під час досудового розслідування і встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_13 , уклала договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 4840 гривень. Також в цей же день між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 був укладений договір поставки меблів №14 від 28.02.2016, відповідно до якого потерпілою було сплачено завдаток у сумі 4000 гривень. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 8840 гривень.

Крім цього 13.03.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-на ОСОБА_14 , уклала договір №00 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 1800 гривень. Також в цей же день між ОСОБА_4 та ОСОБА_14 був укладений договір поставки меблів №17 від 13.03.2016, відповідно до якого потерпілим було сплачено завдаток у сумі 1800 гривень. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 3600 гривень.

Крім цього, 19.03.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_16 , уклала усний договір поставки меблів та отримала особисто грошові кошти у сумі 2000 гривень в якості завдатку за меблі. Однак умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_16 матеріальний збиток на загальну суму 2000 гривень.

Крім цього 25.03.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», що за адресою: м. Кривий Ріг вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, повторно, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_17 , уклала договір поставки меблів №21 від 23.03.2016 та отримала особисто грошові кошти у сумі 5000 гривень в якості завдатку. Однак умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_17 матеріальний збиток на загальну суму 5000 гривень.

Крім цього 03.04.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, повторно, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_18 , уклала договір №401699536 з ПАТ КБ «Альфа-Банк» оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту на суму 6993,81 гривень. Також в цей же день, між ОСОБА_4 та ОСОБА_18 був укладений договір поставки меблів №25 від 03.04.2016, відповідно до якого потерпілою було сплачено завдаток у сумі 1000 гривень. В подальшому ОСОБА_4 умови договору про поставку меблів не виконала, грошовим коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_18 матеріальний збиток на загальну суму 7993,81 гривень.

Крім цього 15.05.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_19 , уклала договір поставки меблів №32 від 15.05.2016 та отримала особисто грошові кошти у сумі 7500 гривень в якості розрахунку за меблі. Однак умов договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_19 матеріальний збиток на загальну суму 7500 гривень

Крім цього 19.05.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_20 , уклала договір поставки меблів №33 від 19.05.2016 та отримала особисто грошові кошти у сумі 2700 гривень в якості розрахунку за меблі. Однак умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_20 матеріальний збиток на загальну суму 2700 гривень.

Крім цього, 10.06.2016, точного часу під час досудового розслідування встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_21 , уклала усний договір поставки меблів та отримала особисто грошові кошти у сумі 3000 гривень в якості завдатку за меблі. Однак умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_21 матеріальний збиток на загальну суму 4000 гривень.

Крім цього, 27.06.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр-ку ОСОБА_22 , уклала договір №0 з ПАТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку на суму 7000 гривень. Також в цей же день ОСОБА_4 та ОСОБА_22 уклала усний договір поставки меблів та отримала особисто грошові кошти у сумі 770 гривень в якості завдатку за меблі. Однак умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_22 матеріальний збиток на загальну суму 7770 гривень.

Крім цього 30.06.2016, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 повторно, знаходячись у приміщенні магазину «Меблі», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лебедєва-Кумача, 1/188, переслідуючи злочинний намір, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи корисливу мету під приводом продажу шафи-купе, заздалегідь знаючи, що вказані меблі постачати не буде, тим самим обманюючи гр. ОСОБА_23 , уклала договір поставки меблів №38 від 30.06.2016 та отримала особисто грошові кошти у сумі 5500 гривень в якості розрахунку за меблі. Однак умови договору про поставку меблів не виконала, грошовими коштами розпорядилась на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_23 матеріальний збиток на загальну суму 5500 гривень.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Під час розгляду справи обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, не визнала.

Однак, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, згідно з яким, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а згідно з частиною четвертою цієї ж статті кримінального Закону, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, виходячи з санкції ч. 1 ст. 190 КК України, інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.

Поряд з цим, виходячи з санкції ч. 2 ст. 190 КК України, інкримінований обвинуваченій злочин за ступенем тяжкості є нетяжким злочином.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Між тим визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення, з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 12 грудня 2018 року, у справі №462/7282/14-к.

Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, який за версією досудового слідства було вчинено 06.12.2015 та нетяжкого злочину, останній епізод якого за версією досудового слідства датовано 30.06.2016, не ухилялася від слідства та суду, не вчинила нового кримінального правопорушення та надала згоду на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Водночас судом встановлено, що в рамках цього кримінального провадження потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , кожен окремо, звернулися до обвинуваченої з цивільними позовами про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальними правопорушеннями.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільних позовів, дійшов висновку про залишення їх без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 по справі №531/2332/14-к зазначив наступне: «Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.»

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що цивільні позови у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням цивільним позивачам права вирішення їх в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, ст. 190 ч.ч. 1, 2 КК України, ст.ст. 122, 129, 286, 288, 326, 393, 395, 532, 533 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001287 від 28.05.2016, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити.

Позовну заяву ОСОБА_20 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи без самостійних вимог Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи без самостійних вимог Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_17 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи без самостійних вимог Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_25 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи без самостійних вимог Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_14 до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи без самостійних вимог Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи без самостійних вимог Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_24 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи без самостійних вимог Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_23 до ФОП ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінальних правопорушень,- залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_22 до ФОП ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,- залишити без розгляду.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1