ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/7788/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1243/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженої ОСОБА_8 , 1973 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.10.2015 року.
Суд мотивував своє рішення тим, що засуджена ОСОБА_8 на даний час не стала на шлях виправлення, при цьому проаналізував поведінку засудженої, її ставлення до праці, характеристику за весь час відбування покарання в сукупності, врахував відсутність заохочень й стягнень, взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженої ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі захисник засудженої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.
Вважає, що в матеріалах справи наявні докази, що ОСОБА_8 довела своє виправлення, а твердження про те, що вона на шлях виправлення не стала, на її думку, безпідставні.
Зокрема вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що ОСОБА_8 не має стягнень, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, ввічлива, працевлаштована швачкою, має сім`ю, непрацездатну матір похилого віку.
Зазначає, що ОСОБА_8 намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника засудженої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали провадження, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
ОСОБА_8 раніше судима:
- 05.05.2010 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;
- 20.07.2012 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.
На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.
Початок строку 14.06.2017 року, кінець строку 14.06.2021 року.
З матеріалів особової справи засудженої вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 15.06.2017 року. Під час перебування в Полтавському СІЗО характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. До праці не залучалась.
З 18.09.2017 року відбуває покарання в ДУ «Качанівська ВК (№ 54)», де характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнень та заохочень не має. В установі працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно, але потребує контролю з боку виробничого персоналу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою отримання поблажливості. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи здійснювати за ними належний догляд, використовувати тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», «Правова просвіта», «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження», до участі реалізації програм ставиться задовільно.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженої ОСОБА_8 вбачається, що остання не має заохочень та стягнень. З виписок із протоколів загальних зборів вбачається, що до засудженої ОСОБА_8 рішеннями дисциплінарної комісії прийнято не заохочувати останню.
До того ж, рішенням виправної колонії від 10.11.2019 року в зміні умов тримання відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Рішенням комісії виправної колонії від 24.10.2018 року в зміні умов тримання відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Згідно Витягу з протоколу № 16 засідання комісії ДУ «Качанівська ВК (№ 54)» від 19.06.2019 року вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким як на особу, яка не стала на шлях виправлення.
Таким чином, суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі дані про поведінку засудженої за весь період відбування покарання, з урахуванням даних, що містяться у характеристиці, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 на даний час не стала на шлях виправлення.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на дані щодо поведінки ОСОБА_8 , зокрема на те, що вона не має стягнень, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, ввічлива, працевлаштована швачкою, має сім`ю, непрацездатну матір похилого віку вже комплексно досліджені судом першої інстанції при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення, а підстав для надання ним іншої оцінки колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не стала на шлях виправлення, а тому застосування до неї умовно-дострокового звільнення неможливе.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий -
Судді -