Провадження №1-кс/463/156/21
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні скарги

29 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення суддею Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її зверненням, -
встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова в порядку ст.303 КПК України зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення суддею Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її зверненням.
В поданій письмовій скарзі жодних мотивів для обґрунтування підставності заявленої скарги не зазначила. Не зазначила, за яким статтями КК України просила внести відомості до ЄРДР, в чому полягали вчинені кримінальні правопорушення. Вважає, що уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин не вирішила питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення. А тому скаржник звернулася до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду скарги була повідомлена належним чином. В попередніх судових засіданнях скаргу просила задоволити. На вимогу суду копії заяви про вчинення кримінального правопорушення не представила, незважаючи на те, що в поданій до суду скарзі зазначала про те, що додатки до такої та відповідні копії будуть надані суду в подальшому.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Відповідно п.1 розділу 3 до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України;
Тобто, законодавцем чітко встановлено часові межі, протягом яких заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення мають бути внесені до ЄРДР, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання відповідної заяви чи повідомлення.
Судом встановлено, скаржник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення суддею Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її зверненням.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Встановлено, що скаржник, звертаючись до суду з даною скаргою, копії заяви про вчинення кримінального правопорушення до такої не додала. Крім того, скаржник таку не представила і на вимогу суду в подальшому при розгляді даної скарги по суті.
Згідно наявної в матеріалах справи копії відповіді від 02.12.2020 року за №В-6828/12-03/2-20, підписаної заступником начальника Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м.Льовові та адресованої ОСОБА_3 , встановлено, що 01.12.2020 року на розгляд ТУ ДБР надійшло її звернення на дії судді Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 щодо недопуску ОСОБА_3 до ознайомлення з матеріалами справи. З вказаного суд робить висновок про те, що скаржник ОСОБА_3 стверджуючи про вчинення, на її думку, суддею кримінального правопорушення, фактично не погоджується з його рішенням, що не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР та відповідно свідчити про вчинення суддею кримінального правпорушення.
Аналіз обставин справи свідчить про те, що скаржником недоведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, вимог ст.214 КПК України, оскільки в подані нею скарзі не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення суддею Сихівського районного суду м.Львова діянь, які мають ознаки кримінального правопорушення.
У зв`язку з вищенаведеним суд у скарзі відмовляє.
Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -
постановив:
В скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення суддею Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її зверненням - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1