Справа № 128/599/20
Провадження №11-кп/801/498/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю :

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000038 від 14.01.2020 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_8 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Якушенці, Вінницького району Вінницької області,

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В строк покарання зараховано строк затримання ОСОБА_9 з 14.01.2020 року по 16.01.2020 року.

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця: с. Ялтушків, Барського району Вінницької області,

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки.

Відповідно до п.1,2,4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_14 та ОСОБА_10 витрати за проведення судових експертиз на користь держави в загальній сумі 4 919,67 грн.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 в січні 2020 року, точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено, вступив у попередню змову із своїм знайомим, неповнолітнім ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном з будинку ОСОБА_15 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, попередньо узгодивши свої дії, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна 13 січня 2020 року, близько 11:30 години, неповнолітній ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 направились до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, відчинивши хвіртку, проникли на територію вищевказаного домоволодіння. Після чого, шляхом часткового демонтажу та розбиття віконного скла житлового будинку АДРЕСА_3 проникли усередину, та з житлової кімнати будинку вчинили крадіжку грошових коштів у сумі 2500 доларів США, які станом на 13.01.2020 року відповідно до курсу НБУ по відношенню до гривні становили 59 900 грн., акустичної колонки марки «JBJ» моделі «Charge 3» червоного кольору, вартість якої, згідно висновку експерта №120 від 18.02.2020 становить 313,33 грн. Після чого, місце вчинення злочину з викраденим майном покинули, та в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 60 213,33грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 ставиться питання про зміну вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2021 року в частині стягнення процесуальних витрат. Просить стягнути з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а у разі відсутності грошових коштів в останніх, із їх законних представників ОСОБА_16 та ОСОБА_12 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в рівних частках на користь держави в сумі 2460грн. Вимоги мотивує тим, що при ухваленні вирока суд в порушення норм КПК України не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Враховуючи рівну участь обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, необхідно стягнути з них вартість проведених у справі експертиз в рівних частках з кожного. Враховуючи, що на день скоєння кримінального правопорушення обвинувачені не досягли повноліття, вони не можуть нести повну матеріальну відповідальність, а тому необхідно стягнути процесуальні витрати у випадку відсутності майна із їх представників.

У своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 ставить питання про зміну вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2021 року щодо ОСОБА_9 , просить звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Свої вимоги мотивує тим, що вирок підлягає зміні через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення. Зазначає, що суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_9 повністю визнав вину під час досудового розслідування та в судовому засіданні, щиро розкаявся, є молодою людиною, є учнем ДНЗ «Вище професійне училище №7», раніше не судимий. Відповідно до доповіді Вінницького РВ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області виправлення ОСОБА_9 можливо без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_13 з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі, при цьому заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_8 не заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, також просили задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту

Обвинувачений ОСОБА_10 , його законний представник ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_7 не заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_13 підлягає до задоволення, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Наведене в апеляційній скарзі прокурора істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині відшкодування процесуальних витрат, апеляційний суд вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з п. 2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно зі ст.1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності - особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена уч. 2 ст. 1179 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на час вчинення кримінального правопорушення були неповнолітніми, ніде не працювали та будь-яких інших доходів не мали та перебували на утриманні батьків, а тому процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з їх законних представників.

Таким чином, вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції, на підставі п.п. 3,4 ч.1 ст.409 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в частині того, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі враховано особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання неповнолітньому підсудному відповідно до ст. 103 КК України, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України, необхідно брати до уваги умови життя й виховання неповнолітнього, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи.

Апеляційний суд приходить до висновку, що районний вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливо лише за умови ізоляції його від суспільства .

Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_9 в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідати положенням ст. 65 КК України.

Зокрема, ОСОБА_9 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, на даний час притягується до кримінальної відповідальності по іншому кримінальному провадженню, що свідчить про підвищену антисуспільну та кримінальну спрямованість особи обвинуваченого ОСОБА_9 .

Також судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин у неповнолітньому віці.

З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що такий вид та міра покарання, на глибоке переконання суду, відповідатимуть не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими, і відповідають меті покарання ( ст. 50 КК України ) та положенням ст. 1 КК України .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_13 задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11 лютого 2021 року, - змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про стягнення з ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_14 та ОСОБА_10 витрати за проведення судових експертиз на користь держави в загальній сумі 4 919,67 грн.

У резолютивній частині вироку зазначити про стягнення з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а у разі відсутності грошових коштів в останніх, із їх законних представників ОСОБА_16 та ОСОБА_12 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в рівних частках на користь держави в сумі 2460 гривень.

В решті вирок -залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом 3 (трьох) місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4