УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/863/19
Провадження №1-кп/348/71/21

13 серпня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067, за обвинувальним актом від 24.04.2019, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з базовою загальною середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000067 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Так, 02 лютого 2019 року близько 10 год. 00 хв. неподалік будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 під час словесного конфлікту на побутовому ґрунті, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, наніс ОСОБА_6 один удар рукою в ліву половину обличчя.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої половини обличчя у вигляді синця та набряку, що згідно висновку судово-медичного експерта № 27 від 08.02.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку не визнав, натомість заявив клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити, про що подав письмову заяву.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення від 11.09.2020, згідно якої на нього накладено грошове стягнення за неявку в судове засідання на 11.09.2020 без поважних причин та не повідомлення про причини неявки.

Клопотання мотивує тим, що вказаного числа він хворів, перебував на лікуванні, тому через погіршення стану здоров`я не зміг з`явитись у вказане судове засідання, однак підтверджуючих документів про лікування не має. Крім того зазначив, що він є особою похилого віку, отримує невелику пенсію, за рахунок якої живе, інших доходів не має, тому накладення на нього грошового стягнення призведе до погіршення його матеріального стану.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та просив його задоволити. Також підтримав клопотання обвинуваченого про скасування грошового стягнення, оскільки обвинувачений є особою похилого віку, часто хворіє, тому у зв`язку з погіршенням стану здоров`я не зміг з`явитись в судове засідання на 11.09.2020. Також просить суд врахувати, що стягнення грошового стягнення з пенсії обвинуваченого призведе до погіршення його матеріального становища. Просив клопотання обвинуваченого скасування грошового стягнення задоволити та скасувати ухвалу суду від 11.09.2020 про накладення на обвинуваченого грошового стягнення за неявку в судове засідання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив відносно задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цого є всі передбачені законом підстави. Також не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого про скасування грошового стягнення за неявку в судове засідання.

Потерпіла та її представник в судове засідання не з`явились, однак від них поступили письмові заяви, в яких просять кримінальне провадження розглядати у їх відсутності.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз указаних норм дозволяє дійти висновку, що звільнення від кримінальної відповідальності у разі спливу строків давності є безумовним правом обвинуваченого, якщо відсутні обставини, визначені ч.ч. 2-5 ст. 49 КК України.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, вчинено 17.04.2019.

Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 закінчилися строки давності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

В судовому засіданні 13.08.2021 обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду. Крім того судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава, з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, не є реабілітуючою. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 ствердно відповів, що розуміє наслідки такого звільнення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від досудового розслідування або суду та не вчинив нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового слідства у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, чи його ухиляння від досудового розслідування слідства чи суду (а.с. 4-5).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущенні, усі сумніви тлумачаться на користь особи, що притягується до кримінальної відповідальності, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те що кримінальне правопорушення, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, за який передбачене найсуворіше покарання у виді виправних робіт на строк до одного року, та з моменту вчинення такого кримінального проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався, обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від досудового розслідування та суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067, за обвинувальним актом від 24.04.2019, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України слід закрити, та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286, ст. 285 КПК України клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності розглядається негайно. При цьому суд враховує наявність передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності та згоду обвинуваченого на таке звільнення, якщо підстави для нього є нереабілітуючими.

Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вище вказаним нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої злочином, слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Стосовно заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про скасування накладеного штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Ухвалою суду від 11.09.2020 накладено на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з неявкою в судове засідання на 11.09.2020 без поважних причин та не повідомленням про причини неявки, грошове стягнення у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1098,00 грн.

Згідно ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.
Слідчий суддя, суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення. Особа, яка подала клопотання, а також слідчий, прокурор, за клопотанням якого було накладено грошове стягнення, повідомляються про місце та час розгляду клопотання, проте їх неприбуття не перешкоджає такому розгляду.
Слідчий суддя, суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , 11.09.2020 він хворів, перебував на лікуванні, тому через погіршення стану здоров`я не зміг з`явитись у вказане судове засідання. Суд бере до уваги пояснення обвинуваченого, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 дійсно є особою похилого віку та часто хворіє. У зв`язку з незадовільним станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_4 не міг прибути в судове засідання.

Таким чином судом встановлено, що грошове стягнення на обвинуваченого ОСОБА_4 накладено безпідставно,оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився в судове засідання на 11.09.2020 з поважних причин. Крім того обвинувачений ОСОБА_4 є пенсіонером, отримує невелику пенсію, за рахунок якої живе, інших доходів не має, тому накладення на нього грошового стягнення призведе до погіршення його матеріального стану.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів обвинуваченого ОСОБА_4 та про скасування ухвали суду про накладення на нього грошового стягнення за неявку до суду.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, арешт на майно не накладався.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», керуючись ст.ст. 128, 129, 139, 147, 284, 285, 286, 288, 349, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2020 про накладення на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , у зв`язку з неявкою в судове засідання на 11.09.2020 без поважних причин та не повідомленням про причини неявки, грошове стягнення в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1098,50 грн. скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено

16.08.2021 о 11 год.00 хв.