Справа № 357/6653/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001373 від 18.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
про арешт тимчасово вилученого майна,
У С Т А Н О В И В:
Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що 18.06.2021 до Білоцерківського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що протягом дня невідома особа шляхом пошкодження замка проникла до кладовки будинку АДРЕСА_1 , звідки вчинила крадіжку стола, стільців, палатки, чим спричинила їй матеріальної шкоди.

В ході відпрацювання прилеглої до місця вчинення злочину території, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчиненя злочину. Під час затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_6 в ході якого було виявлено та вилучено сумку в якій знаходилась торгівельна палатка та стіл в розібраному стані, дві піни для гоління «Gladkof» та металевий ключ.

За вказаним фактом 18.06.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 18.06.2021 вилучені речі визнано речовими доказами у справі.

З метою збереження речових доказів та досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна, а саме: двох пін для гоління «Gladkof» та металевого ключа такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна із забороною користування, зберігання та відчеження вказаного майна, яке зберігається в Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з?явилася, натомість надіслала на адресу суду заяву, якою просила дане клопотання розглянути без її участі.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обгрунтування матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, тимчасове вилучення майна було здійснено 18.06.2021 (п`ятниця), із клопотанням слідчий звернувся до слідчого судді 22.06.2021 (вівторок), що є наступним робочим днем після вилучення майна, а тому строк подання даного клопотання слідчим дотримано.
Відповідно до положень ч.ч. 1-8 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак слідчим у клопотанні не зазначено та не обґрунтовано обставин, які дають підстави для висновку, що дві піни для гоління «Gladkof» та металевий ключ були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, зберегли на собі його сліди, та/або є його предметом, набутим кримінально протиправним шляхом тобто відповідають вищевказаним критеріям.
Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Зокрема слідчим має бути зазначено наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вилученого майна його володільцю, можлива зміна його стану, передання іншій особі, знищення, що призведе до неможливості проведення експертиз, інших слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.
Разом з тим з огляду на зміст клопотання, вказані вимоги закону не дотримані і, як наслідок, клопотання не містить викладення належних підстав для накладення арешту на майно із зазначенням наявності передбачених ч.1 ст. 170 КПК України ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання подане з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, у зв`язку з чим клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 64-2 ч. 2, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, встановивши строк в сімдесят дві години для виконання вимог передбачених ст. 171 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1