Справа № 359/762/21 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2277/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
27 травня 2021 колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.11.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення період з 08.06.2018 року по 05.02.2019 року з розрахунку один 1 попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі. 05.02.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.11.2018 року змінено. Виключено з вироку суду рішення про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
29.01.2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Своє рішення суд мотивував тим, що незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину строку покарання, матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати суду та задовольнити його подання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у нього хоч і була догана, однак вона на даний час вже погашена, окрім того, вказану догану вважає незаконною. Зазначає, що він в повній відповідності до ст. 81 КК України став на шлях виправлення та довів своєю сумлінною поведінкою (адже не мав жодного зауваження) та ставленням до праці ( має 6 заохочень у промисловій зоні) довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Сумлінна поведінка в розумінні ст. 81 КК України є не тільки пасивна поведінка засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті та інше.
Сумлінне ставлення до праці в розумінні ст. 81 КК України є свідома участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання та перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов у роботі, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Так, згідно до вимог ст.6 КВК Українивиправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений Києво- Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України та призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення період з 08.06.2018 року по 05.02.2019 року з розрахунку один 1 попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі. 05.02.2019 року ухвалою Київського апеляційного суду вирок Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 15.11.2018 року змінено. Виключено звироку суду рішення про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Станом на час розгляду справи відбув 1/2 частини строку покарання. Під час знаходження в ДУ «Київський СІЗО» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. 13.03.2019 року прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 5 разів, однак останнім часом змінив свою поведінку в негативний бік, за допущене порушення установленого законом порядку відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалось у відмові від виконання робіт по благоустрою установи. Працевлаштований в майстерні установи, на дільниці «Поклейки паперових пакетів». У взаємовідношеннях з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, але робить це з метою отримати поблажливість. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом норм та вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Протягом останнього часу свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу ні засуджених. Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України, приймає участь у роботі самодіяльних організацій, та не проявляє розумну соціально - корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримання від них посилок і передач. 28.03.2019 року засуджений розглядався на комісії установи щодо можливості переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги оскільки засуджений не стає на шлях виправлення. 12.12.2019 року засуджений розглядався на комісії установи щодо можливості заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. На профілактичному обліку установи не перебуває. Вину у скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку позову не має.
Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, суд першої інстанції з належною повнотою дослідив дані про особу засудженого та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 хоча і відбув встановлену законом частину строку покарання, однак його поведінка за час відбування покарання не є сумлінною, оскільки вона нестабільна.
Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення. Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Посилання засудженого, на ту обставину, що єдиною підставою для відмови у задоволенні його клопотання суд визнав лише невиконання ним робіт з благоустрою, які він вважає незаконними, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції в повній мірі надано оцінку поведінці засудженого та його ставленню до виконання суспільно-корисної праці та проаналізовано його поведінку протягом усього часу відбування покарання.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування та постановлення нової ухвали відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження 01 червня 2021 року о 09 год. 10 хв. в приміщенні Київського апеляційного суду.

Головуючий

Судді: