Дата документу 24.02.2021
Справа № 334/7695/16-к
Провадження № 1-кп/334/24/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2016 року, приблизно о 00 год. 20 хв., ОСОБА_5 , знаходячись поблизу проїзної частини вул. Руставі у м. Запоріжжі, навпроти будинку №2 вказаної вулиці, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті раніше виниклих та триваючих, стійких неприязних відносин з останнім, усвідомлюючи та бажаючи спричинити потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, наніс йому не менше двох ударів ножем, який у нього був з собою та який він тримав у своїй правій руці, в область черева та по пальцях правої руки.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №2902 від 25.08.2016, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження: проникаюче поранення передньої черевної стінки справа по парастернальній лінії, з пошкодженням прямого живота справа, 3-го сегмента печінки, з наскрізним пораненням брижі поперечно-ободової кишки, дотичним пораненням брижі тонкої кишки, зі скупченням крові в черевній порожнині, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя; рана в області 2-го пальця правої кисті з частковим пошкодженням на 1/3 ширини сухожилля розгинача, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я; рана в області нігтьової фаланги 1-го пальця правої кисті, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_7 вони знайомі, проживають в одному будинку, працюють на одному заводі. 11.07.2016 було вчинено напад на нього, під час якого потерпів він і ОСОБА_7 . Напередодні він заступився за ОСОБА_8 . Вранці 11.07.2016 ОСОБА_7 підійшов до нього та сказав, що той порвав йому ланцюжок і має заплатити за його ремонт. Після 24.00 години поверталися з потерпілим з роботи на службовому автобусі, вийшли разом на зупинці. На прохання обвинуваченого на зупинці його зустрічав брат його дружини ОСОБА_8 . Коли вийшли з автобуса, він побачив сина ОСОБА_7 з компанією молодих людей, вважає, що вони очікували саме на нього, щоб забрати його речі, а потім спричинити йому тілесні ушкодження. ОСОБА_7 його зупинив, підійшов ОСОБА_8 і між ними почалася сварка. В цей час підійшов син ОСОБА_7 і наніс йому удар в область голови, від чого обвинувачений впав. ОСОБА_8 почав відштовхувати сина потерпілого. Коли ОСОБА_8 відштовхнув сина потерпілого в сторону метрів на п`ять, компанія, з якою був син потерпілого і яка знаходилася в стороні, направилась до них, - частина до ОСОБА_8 , частина до нього. Його почали бити по ребрам. Тоді він відкрив свою сумку, дістав ніж, який носив при собі, і сказав, щоб до нього не підходили. ОСОБА_7 вдарив його по спині сумкою. Підвівшись, він відштовхнув ОСОБА_7 на 1-1,5 метри, а сам відбіг на три метри. В цей час під`їхала поліцейська машина. Тілесних ушкоджень ОСОБА_7 він не наносив, хто це зробив, він не бачив. Щоб хтось нападав на ОСОБА_7 він не бачив. Ножа з рук він не відпускав, поки не приїхала поліція. Про те, що ОСОБА_8 зустрічав його з дерев`яною палицею і під час конфлікту бив нею сина потерпілого, він не бачив. З приводу спричинення йому тілесних ушкоджень до поліції не звертався. Вважає, що він знаходився в стані необхідної оборони, оскільки на нього вчинили напад. Наявність на одязі потерпілого двох розрізів від одного удару ножа вважає нелогічним. Потерпілий вищого росту, а отже він ніяк не міг спричинити йому тілесні ушкодження встановленим слідством способом. Цивільний позов потерпілого не визнає.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що з ОСОБА_5 проживають в одному будинку, працюють на одному заводі. 06.07.2016 між ними виникла конфліктна ситуація, пов`язана з тим, що ОСОБА_7 на зупинці громадського транспорту зробив зауваження ОСОБА_9 , який приходиться рідним братом жінки ОСОБА_5 . На зауваження ОСОБА_10 і ОСОБА_5 відреагували дуже агресивно. В ході конфлікту ОСОБА_5 схопив його за одяг, розірвав ланцюжок на шиї. 10.07.2016, коли йшли на роботу, він сказав ОСОБА_5 , що той має заплатити 100,00 грн. за ремонт ланцюжка, на що останній заперечив в грубій формі, сказав, що я його образив і що він мене підріже.
Поверталися з роботи приблизно о 00.30 год. 11.07.2016 разом на службовому автобусі. Приїхали на кінцеву зупинку, в районі зупинки його очікував син, щоб взяти у нього гроші і йти далі гуляти. ОСОБА_5 зустрічав його друг ОСОБА_8 . Всі направились в одну сторону. Він і ОСОБА_5 йшли попереду, хто розпочав розмову, не пам`ятає. ОСОБА_8 йшов слідом на невеликій відстані за ними. Син пішов за ними, оскільки знав про конфліктну ситуацію з ОСОБА_5 і ОСОБА_8 . У останнього за поясом була дерев`яна рукоятка від кувалди, яку він демонстрував синові. Пройшли метрів 20-30, у нього з ОСОБА_5 розпочався словесний конфлікт, вони зупинились. В руках ОСОБА_5 він побачив ножа. Син хотів наблизитись, однак ОСОБА_8 замахнувся на нього дерев`яною палицею. Син підставив руку, від удару палиця випала з рук ОСОБА_8 . ОСОБА_5 в цей момент нічого не говорячи, наніс потерпілому удар ножем в область живота. Син кинувся в сторону батька, а ОСОБА_5 на нього з ножем. Син почав тікати. Потерпілий хотів вибити з рук ОСОБА_5 ножа, для чого замахнувся сумкою. Однак ОСОБА_5 відмахнувся ножем і наніс йому удар ножем по пальцях руки. ОСОБА_5 побіг за сином. Люди вмішалися і метрів за 20 зупинили ОСОБА_5 . Скоріше за все, саме під час затримання ОСОБА_5 було завдано декілька ударів. Ні потерпілий, ні його син не погрожували ОСОБА_5 і не наносили йому будь-яких ударів ні до того, як останній наніс удар ножем у живіт, ні після того. Ніж був невеликий, хоча ділянка місцевості освітлювалася, добре ножа не роздивився. Трьох осіб, які зупиняли ОСОБА_5 , він не знав. Далі він втратив свідомість. Ні поліцію, ні швидку медичну допомогу він не викликав. На лікування він витратив 11916,21 грн., обвинувачений не відшкодував добровільно завданої матеріальної шкоди, а тому просить суд задовольнити його цивільний позов та стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у сумі 11916,21 грн., та моральну шкоду у сумі 413400,00 грн.
Окрім показань потерпілого, вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується показаннями свідків.
Так, свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_5 являється чоловіком його рідної сестри, разом працюють на одному заводі. На зупинці громадського транспорту ОСОБА_7 зробив йому зауваження за те, що він шкарлупу від насіння кидав на газон. Свідок висловив своє обурення на це зауваження, на що ОСОБА_7 висловився на його адресу нецензурною лайкою. В автобусі ОСОБА_7 продовжував висловлювати своє невдоволення. 10.06.2016 свідок зателефонував ОСОБА_5 , поцікавився ОСОБА_7 , запропонував зустріти ОСОБА_5 з роботи. О 00-30 прийшов на місце зупинки заводського автобуса. Побачив сина ОСОБА_7 з компанією хлопців, повернувся додому, взяв із собою дерев`яну палицю і повернувся за зупинку.
З автобуса вийшли ОСОБА_5 і ОСОБА_7 і направились в одну сторону. Він йшов за ними слідом на відстані приблизно 20 метрів. Коли ОСОБА_5 і ОСОБА_7 почали розмовляти, він наблизився до них на відстань 1 1,5 метри. Син ОСОБА_7 направився до них один, підійшов і став між свідком і ОСОБА_5 , потім вдарив ОСОБА_5 правою рукою в праву частину голови по обличчю. ОСОБА_5 присів від удару, ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_5 , однак яким чином і скільки ударів він наніс, свідок не бачив. В цей момент знаходився від них на відстані 10 метрів, намагався притримати сина потерпілого, відштовхував його. Про те, що ОСОБА_5 з ножем був, він не знав. Потім син підбіг до батька. В цей час в їх сторону почали бігти хлопці. Одні підбігли до ОСОБА_7 , інші до нього. Він від них відбивався, вони його вдарили. Що в цей час відбувалося з ОСОБА_5 він не знає. Чув, що хтось крикнув, обережно, у нього ніж. Він ножа не бачив. Свою дерев`яну палицю він викинув під дерево. Все припинилося, коли під`їхала поліція. У ОСОБА_5 була голова розбита справа, його забрали в поліцію. У ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він не бачив, його машиною швидкої медичної допомоги повезли у лікарню.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є сином потерпілого. 11.07.2016 в період часу з 24.00 год. до 01.00 год. він в районі зупинки на вул. Руставі очікував батька з роботи, щоб взяти у нього гроші. Батько і ОСОБА_5 приїхали на службовому автобусі разом. Батько дав йому гроші і пішов в сторону від зупинки, в тому ж напрямку йшли і ОСОБА_5 і його друг. Свідок йшов за батьком і ОСОБА_5 слідом на відстані приблизно трьох метрів. Чулося, що між батьком і ОСОБА_5 розмова відбувається на підвищених тонах, до цього батько розповідав, що у нього з ОСОБА_5 напередодні виник конфлікт. Коли він вирішив наблизитися до них, товариш ОСОБА_5 з дубинкою кинувся до нього та вдарив по руці, від удару дубинку в руках не витримав і вона відлетіла в сторону. Він глянув на батька і побачив на ньому кров, ОСОБА_5 був з ножем в руках і почав йти на нього. Він почав тікати від ОСОБА_5 . Зупинили обвинуваченого сторонні люди, які знаходилися на момент конфлікту неподалік. Як саме вони затримували ОСОБА_5 , чи падав він, як вибивали ножа з рук ОСОБА_5 , він не бачив, оскільки повернувся до батька і дивився за ним. В цей час проїжджала поліцейська машина і зупинилася. Дуже довго очікували швидку медичну допомогу, в цей час він висловлювався в бік ОСОБА_5 нецензурною лайкою, однак ні він особисто, ні його батько ОСОБА_5 ніяких тілесних ушкоджень не спричиняли, не погрожували йому.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він працює лікарем-хірургом у 9 міській клінічній лікарні. В ніч з 10.07.2016 на 11.07.2016 працював. Бригади швидкої медичної допомоги доставляли пацієнтів до лікарні, деталі щодо пацієнта ОСОБА_11 вже не пам`ятає.
Окрім показань потерпілого і свідків вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами.
Згідно протоколу огляду місця події від 11.07.2016, який проводився з 01.16 год. до 02.00 год. в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , при огляді ділянки місцевості, розташованої на проїзній частині вул. Руставі в м. Запоріжжі навпроти будинку №2, було вилучено предмет, схожий на ніж, фрагмент дерев`яної палиці, чохол.
Висновком судової дактилоскопічної експертизи від 23.08.2016 №1351-д, встановлено, що на поверхнях ножа, дерев`яної палиці та чохла, які були вилучені 11.07.2016 під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , сліди папілярних узорів не виявлені.
Згідно протоколу огляду від 11.07.2016, який проводився з 06.25 год. до 06.45 год. в присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в приміщенні кабінету №5 9 міської клінічної лікарні, в ході огляду вилучено з чорного пакету туфлі чорні зі слідами РБК, джинси сірого кольору з ременем, футболку світло-сіру зі слідами пошкодження у вигляді розрізів в області живота та плямами РБК, які розташовані навколо сліду пошкодження, еластичні бинти білого кольору зі слідами забруднення, шкарпетки чорного кольору, білий полімерний пакет, в якому знаходяться металеві дроти.
Висновком судово-медичної імунологічної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №1657 від 12.08.2016, встановлено, що на речах потерпілого ОСОБА_7 , а саме, футболці, джинсових брюках, праві та лівій туфлі встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н. Категорично висловитись про групову приналежність крові стане можливим після надання дослідження зразка крові потерпілого.
Висновком експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №1825 від 25.08.2016 за результатами проведення судово-медичної імунологічної експертизи, проведено визначення групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_7 , зразки якої відібрані згідно постанови слідчого від 23.08.2016 та протоколу отримання зразків для експертизи від 25.08.2016, та встановлено, що рідка кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0.
Висновком експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №2038 від 11.10.2016, проведеною судово-медичною експертизою ножа, вилученого 11.07.2016 під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , встановлено, що у змиві на марлевому тампоні з клинка ножа знайдена кров, видова належність якої не встановлена, через не виявлення видових властивостей. У змиві на марлевому тампоні з рукоятки ножа встановлена наявність поту, без домішки крові та виявлені антигени В та Н. Категорично висловитись про групову належність потожирових виділень стане можливим після надання зразків крові та слини всіх осіб, які проходять по справі. Походження поту від потерпілого ОСОБА_7 виключається.
Висновком експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №437 від 10.10.2016 за результатами проведення судово-медичної експертизи футболки потерпілого ОСОБА_7 та ножа, вилученого 11.07.2016 під час огляду місця події за адресою м. Запоріжжя вул. Руставі навпроти буд.2, встановлено, що пошкодження на футболці потерпілого були заподіяні пласким односторонньо гострим колюче-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, що має обух та лезо. Дані пошкодження виникли одночасно, внаслідок однієї ударно-травматичної дії. Найбільша ширина частини клинка, що занурювалася, складала близько 17 мм. Результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження не виключають можливості заподіяння пошкоджень на футболці потерпілого клинком ножа, представленого на експертизу.
Висновком експерта Дніпропетровського НДІСЕ (Запорізьке відділення) від 10.11.2016 за результатами проведення судової експертизи холодної зброї №477-16, ніж, вилучений 11.07.2016 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 при огляді місця події за адресою м. Запоріжжя, вул. Руставі, напроти будинку №2, відноситься до складних ножів загального призначення. Ніж виготовлений промисловим способом. Досліджуваний ніж є різновидом ножів господарсько-побутового призначення, до категорії холодної зброї не відноситься.
Висновком експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №2902 від 25.08.2016, за результатами проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що проникаюче поранення передньої черевної стінки справа по парастернальній лінії, з пошкодженням прямого живота справа, 3-го сегмента печінки, з наскрізним пораненням брижі поперечно-ободової кишки, дотичним пораненням брижі тонкої кишки, зі скупченням крові в черевній порожнині, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя; рана в області 2-го пальця правої кисті з частковим пошкодженням на 1/3 ширини сухожилля розгинача, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я; рана в області нігтьової фаланги 1-го пальця правої кисті, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Пошкодження в області передньої черевної стінки утворились від дії колюче-ріжучого предмета, що підтверджується наявністю характерної для такого впливу лінійної шкірної рани і переважанням глибини ранового каналу над довжиною шкірної рани, інші пошкодження утворилися від дії предмета, який має ріжучі властивості. Давність утворення пошкоджень, з урахуванням медичних документів, не суперечить строку, вказаному в обставинах справи. Виникнення зазначених пошкоджень у ОСОБА_7 можливе при любому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападаючого за умови доступності зон ушкодження. Враховуючи локалізацію видимих пошкоджень у ОСОБА_7 , останньому було нанесено не менше 3-х травмуючи впливів.
Згідно протоколу слідчого експерименту від 21.09.2016 за участю потерпілого ОСОБА_7 , відеозапису слідчого експерименту, під час слідчого експерименту потерпілий розповів про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, описав ніж, яким ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження, описав і показав на місці їх взаємне розташування в момент нанесення ударів ножем в область живота, направлення руху леза ножа в момент спричинення удару по пальцях руки.
Висновком експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР №3949-д від 11.10.2016, за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, на які вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту 21.09.2016 за його участі.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2016 за участі свідка ОСОБА_17 та довідкою до протоколу, свідок на фотознімку впізнав за загальними рисами ОСОБА_5 як чоловіка, у правій руці якого він бачив ніж.
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2016 за участі свідка ОСОБА_18 та довідкою до протоколу, свідок на фотознімку впізнав ОСОБА_5 за сукупністю зовнішніх ознак як чоловіка, якого він бачив з ножем у руці 11.07.2016 в районі вул. Руставі м. Запоріжжя.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2016 за участі свідка ОСОБА_19 та довідкою до протоколу, свідок на фотознімку впізнав ОСОБА_5 , якого він добре запам`ятав за зовнішніми ознаками та за рисами обличчя, як чоловіка, який спричинив 11.07.2016 тілесні ушкодження ножем іншому чоловіку в районі вул. Руставі в м. Запоріжжі.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2016 за участі свідка ОСОБА_20 та довідкою до протоколу, свідок на фотознімку впізнав ОСОБА_5 , якого він добре запам`ятав за зовнішніми ознаками, як чоловіка, який спричинив 11.07.2016 ОСОБА_7 ножем поранення в область черевної порожнини.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2016 за участі свідка ОСОБА_21 та довідкою до протоколу, свідок на фотознімку впізнав ОСОБА_5 , якого він запам`ятав за рисам обличчя, як чоловіка, який спричинив 11.07.2016 ОСОБА_7 ножем тілесні ушкодження.
Згідно протоколу слідчого експерименту від 28.10.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_5 , останній розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, з використанням статиста відтворив механізм нанесення удару ножем і спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Висновком експерта №4349д від 09.11.2016 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_7 встановлено, що виключається можливість утворення всіх зазначених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту від 28.10.2016. за його участі.
Згідно протоколу огляду комп`ютерного диску, на якому записані дані системи відео спостереження від 11.07.2016 з нагрудної камери працівників УПП м. Запоріжжя, та безпосередньо відеозапису, вбачається місце розташування обвинуваченого, потерпілого, а також місцезнаходження ножа, чохла на місці події біля будинку №2 по вул. Руставі у м. Запоріжжі.
Оцінюючи в сукупності надані докази, суд вважає доведеним, що на ґрунті стійких неприязних відносин ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 удари ножем, спричинивши умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Висновком експерта №3942д від 21.10.2016 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_5 встановлено наявність на обвинуваченому під час освідування тілесних ушкоджень в області лівого ока, в області лівої голені, в області грудної клітини, спричинення не менше трьох травматичних впливів.
Доводи сторони захисту зводяться до того, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони, так як зазнав суспільно-небезпечного посягання зі сторони потерпілого ОСОБА_7 , його сина ОСОБА_11 та інших осіб, які перебували з ним.
Однак доводи сторони захисту, що спричинені обвинуваченим тяжкі тілесні ушкодження були вчинені при перевищенні меж необхідної оборони, суперечать встановленим обставинам, показанням свідків та наявним у справі доказам і ґрунтуються лише на показаннях самого обвинуваченого, які в свою чергу є непослідовними та суперечливими, такими що не узгоджуються з іншими доказами у справі.
Такий висновок підтверджується висновком експерта №4349 д від 09.11.2016 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , згідно якого виключається можливість утворення всіх зазначених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту від 28.10.2016. за його участі.
Натомість, висновком експерта №3949-д від 11.10.2016, за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 , можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за обставин, на які вказує потерпілий в ході проведення слідчого експерименту 21.09.2016 за його участі не виключається.
Перевіривши досліджені судом докази окремо з точки зору належності та допустимості і в сукупності з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя потерпілого ОСОБА_7 в момент заподіяння, і підстав для визнання дій обвинуваченого такими, що були вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів, суд не встановив.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Відповідно до абз. 2, 3 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Проаналізувавши доводи обвинуваченого та наявні у справі докази, суд вважає, що факт вчинення потерпілим ОСОБА_7 дій, які могли б бути розцінені ОСОБА_5 як посягання на охоронювані законом права та інтереси обвинуваченого, а також створення реальної загрози заподіяння шкоди, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстави для виникнення стану необхідної оборони були відсутні.
Суд вважає, що показання обвинуваченого є лише позицією захисту, яка має на меті уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину та повністю спростовується сукупністю досліджених належних та допустимих доказів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку не відбувалося такого посягання, яке б викликало у того, хто захищається (чи захищає), невідкладну необхідність у заподіянні тому, хто посягає, шкоди здоров`ю, необхідної для негайного відвернення чи припинення посягання та вважає, що обставини даної справи не давали підстав для висновку про наявність суспільно небезпечного посягання, яке б виправдало заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 листопада 2014 року у справі № 5 -31кс14.
З огляду на фактичні обставини справи та наявні у справі докази не встановлено, суспільно небезпечного посягання або реальної загрози такого посягання з боку потерпілого відносно обвинуваченого, від чого він захищався шляхом заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. З досліджених судом доказів є очевидним, що дійсно у обвинуваченого та потерпілого виникла конфліктна ситуація, в ході якої обвинувачений, об`єктивно не перебуваючи у стані необхідної оборони умисно, діючи на ґрунті особистих неприязних них відносин заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
З огляду на вищенаведені докази та обставини, що ними підтверджуються, суд вважає об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також положеннями ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину не визнав, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, наразі не працює, за останнім місцем роботи характеризувався позитивно, є інвалідом 2 групи, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, одружений.
Обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст. 121 КК України.
Разом з цим, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину, його характер та ступінь суспільної небезпеки, а також особу винного, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у сумі 11916,21 грн., та моральної шкоди у розмір 413400,00 грн. суд виходить з наступного.

Наданими потерпілим копіями чеків на придбання ліків та внеску на рахунок лікарні за період перебування ОСОБА_7 у Запорізькій міській багатопрофільній лікарні №9, які суд визнає належними доказами, підтверджується розмір витрат лише на суму 9610,81 грн., а тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково.

Суд вважає доведеним спричинення потерпілому моральної шкоди вчиненим злочином, однак розмір заявленої до стягнення моральної шкоди суд вважає недоведеним, зокрема, позивачем не доведено належними доказами втрату потерпілим працездатності, тривалого лікування після завершення 29.08.2016 амбулаторного лікування та пов`язаних з цим моральних страждань. Враховуючи обставини справи та надані докази, суд вважає що на відшкодування моральної шкоди слід стягнути 5000,00 грн., що відповідатиме також засадам розумності, виваженості і справедливості. Розрахунків і доказів обсягу наданої правової допомоги, розміру витрат на правову допомогу та доказів того, що потерпілий поніс такі витрати, суду не надано, у зв`язку з чим вимоги позовної заяви про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 9610,81 грн., та моральну шкоду у сумі 5000,00 грн., а всього 14610,81 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Речові докази: DVD-диск із записом даних системи відео спостереження від 11.07.2016 з нагрудної камери працівників УПП, - залишити в матеріалах кримінального провадження; ніж, вилучений під час огляду місця події, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити; фрагмент дерев`яної палиці та чохол, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити; предмети одягу ОСОБА_7 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1