Справа № 463/4457/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/486/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою клопотання слідчого задоволено, обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Постановлено рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання 18 квітня 2021 року о 18 годині 33 хвилини.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що наведені в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею «обґрунтування» наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує на небажання слідчого судді враховувати фактичні обставини справи та особу підозрюваного. Слідчим суддею не в достатній мірі враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; свідки і потерпілі в даному кримінальному провадженні вже допитані; не наведено жодних фактів невиконання підозрюваним обов`язків перед органами досудового розслідування та судом, в 2019 році запобіжні заходи взагалі не обиралися. Наведене, на думку захисника, є підставою про відсутність ризику щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування як на території України, так і поза її межами.

З огляду на наведене, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

У судове засідання адвокат ОСОБА_8 не з`явився, у телефонному режимі просив здійснювати розгляд апеляційної скарги у його відсутності, а також у відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , від якого клопотання про розгляд апеляційної скарги з його участю не надходило, а тому, з урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що його неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що Слідчим відділом Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000667 від 18 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

19 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 345 КК України

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відповідно до п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 3561/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».(рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, а саме: показаннями поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_10 , зафіксовані у протоколах допитів від 19 квітня 2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, інкримінований підозрюваному злочин вчинений під час іспитового строку, встановленого вироком від 24 листопада 2020 року, що вказує на те, що у випадку доведеності вини у скоєному обвинуваченому загрожує реальне позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України. Наведене об`єктивно свідчить про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_7 може чинити тиск на свідків та потерпілого та вчинити інші кримінальні правопорушення, адже такий є неодноразово судимим, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, яке полягало у заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням працівником службових обов`язків, а тому, на переконання колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та авторитету правоохоронних органів.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Твердження сторони захисту про те, що слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, оскільки не враховано дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки згідно з п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України однією з обставин, яка враховується при обранні запобіжного заходу, є міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею була надана оцінка вказаній обставині, зокрема, зазначено, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків. В той же час, наявність постійного місця проживання сама по собі не може слугувати підставою для застосування щодо ОСОБА_7 , більш м`якого запобіжного заходу, адже наведена обставина не може підтверджувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Покликання на те, що відсутні факти невиконання підозрюваним обов`язків перед органами досудового розслідування, а в 2019 році запобіжний захід йому взагалі не обирався, колегія суддів до уваги не бере, оскільки при обранні запобіжного заходу у кожному конкретному випадку враховуються вимоги статей 177-178 КПК України. При цьому запобіжний захід є заходом з дією «на випередження», адже застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4