Справа № 761/6636/21
Провадження № 1-кс/761/4692/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000556, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,
в с т а н о в и в:
18 лютого 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про арешт майна, тимчасово вилученого 13 лютого 2021 року в період часу з 22 год. 03 хв. до 02 год. 51 хв. під час проведення невідкладного обшуку в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , а саме: - мультифункціональний грошовий детектор, модель AD -2138, чорного кольору; розподілювач для зчитування штрих кодів 2D Batcafe Scannet чорного кольору; обладнання Pro cash Line сірого кольору; відеорегістратор Hikvision чорно-сірого кольору, модель DS-7616NI-Q1; пристрій підсилювач SN-CAT 1052RKF; камера зовнішнього відеоспостереження Hikvision s/n431897528; пристрій для рахування грошових коштів Boll Counter Moten 2108D сірого кольору; стіл, що призначений для проведення азартних ігор, в кількості 2 шт.; телевізор THOMSON 49VT6006 S/N 1; телевізор THOMSON 49VT6006 S/N 0; аудіо колонки Apart, в кількості 9 шт.; камера відеоспостереження HIKVISION DS-2CD1321-I SN C40845438; камера відеоспостереження HIKVISION DS-2CD274FWD-HZS S/N 722007697; прилад Aruba APIW0315 S/N CNJBJOT719; стільці-крісла для учасників азартних ігор, в кількості 21 шт.; телевізор LG 55UK6470PLA S/N 902RNMD8U813; телевізор LG 55UK6470PLA S/N 902RNMD8U823; телевізор KIVI 32H710KB S/N KIVI4005; телевізор KIVI 4008; камера відеоспостереження HIKVISION S/N C94417275; кавоварка, сірого кольору Lamatrocco; кавоварка MazzerLuici S-1221963; ігрові фішки із написом «Club Katran» різного кольору та номіналу в загальній кількості 2 422 шт.
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000556, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
13 лютого 2021 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 в період часу з 22 год. 03 хв. до 02 год. 51 хв. на підставі ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, зазначені у протоколі обшуку.
З метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою проведення експертиз, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.
03 березня 2021 року від прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 до суду надійшла заява (вх. № 20980) про розгляд справи у його відсутність.
Власники тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду судового засідання, не з`явились, причини неявки не відомі.
Разом із цим, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та власника тимчасово вилученого майна не перешкоджає розгляду клопотання слідчого про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У той же час, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на порушення слідчим порядку проникнення до нежитлового приміщення, встановленого ст. 233 КПК України.
Так, відповідно до частини 1 та 3 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
При цьому, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Так, слідчий суддя звертає увагу, що згідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000556, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про надання дозволу на проведення обшуку підвального приміщення будинку АДРЕСА_1 , відмовлено.
Таким чином, вказане не дозволяє слідчому судді під час розгляду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000556, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, зробити висновок про дотримання слідчим/прокурором вимог ст. 233 КПК України під час проведення 13 лютого 2021 року в період часу з 22 год. 03 хв. до 02 год. 51 хв. невідкладного обшуку в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 .
За таких обставин, слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, тимчасово вилученого 13 лютого 2021 року в період часу з 22 год. 03 хв. до 02 год. 51 хв. під час проведення невідкладного обшуку в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000556, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 233, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000556, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1