28.04.2021 Єдиний унікальний номер 205/2994/20
Провадження №1-кп/205/260/21
Єд.унік.№205/2994/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000996 від 18 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, розлученого, раніше засудженого: 19.11.2018 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.164 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком 2 роки, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2007 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_7 до повноліття дитини, починаючи з 11 квітня 2007 року, однак виплат не здійснював, у зв`язку з чим, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року був засуджений за ч.1 ст.164 КК України. Після цього, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за ст.164 КК України, достовірно знаючи про необхідність сплачувати аліменти та усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, з 01 січня 2019 року аліменти не виплачував, іншої будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, на попереджувальні листи державного виконавця про необхідність погашення заборгованості та сплачувати аліменти не реагував, тобто злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, в результаті чого у нього утворилася заборгованість по аліментам, станом на 31 березня 2020 року на загальну суму 40 605 грн.25 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та пояснив суду, що згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2007 року, він зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_8 , до повноліття дитини. У зв`язку з тим, що аліменти на тримання дитини він не сплачував, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року він був засуджений за ст.164 ч.1 КК України. Після набрання вироком законної сили, він з січня 2019 року знову виплат аліментам не здійснював через фінансові проблеми, тому утворилася заборгованість у сумі 40605,25 грн.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 , згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2007 року, був зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь, до повноліття дитини. У зв`язку з тим, що аліменти ОСОБА_5 не сплачував, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року він був засуджений за ст.164 ч.1 КК України. Після засудження, ОСОБА_5 продовжив ухилятися від сплати аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 40605,25 грн.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13);

- копією рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2007 року, згідно з яким ОСОБА_5 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_8 , до повноліття дитини, починаючи з 11 квітня 2007 року (а.с.9-10);

- копією виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2007 року (а.с.8);

- копіями викликів та попереджень Новокодацького ВДВС м.Дніпро про необхідність погашення заборгованості по аліментам (а.с.21-23);

- довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам ОСОБА_5 (а.с.28).

Таким чином, допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який винним себе визнав повністю, раніше засуджений, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року був засуджений за ч.1 ст.164 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком на 2 роки, в період якого вчинив новий злочин, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання як за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року у вигляді одного місяця обмеження волі, остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки та один місяць.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1