КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1448/2021 (757/2894/21-к) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою до 21 березня 2021 року включно, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 255 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу з триманням під вартою на домашній арешт, із забороною залишати житло з 22.00 години до 07.00 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюванимінкримінованих кримінальних правопорушень та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Стверджує, що підозра ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах та вказує, що докази отримані під час проведення слідчих дій, такі як протокол обшуку та протокол затримання особи, є недопустимими, оскільки розгляд питання про надання дозволу на проведення обшуку відбувався без сторони захисту, як і обшук за місцем проживання підозрюваного відбувався без його присутності. Стверджує про відсутність доказів того, що телеграм акаунт «Bigsmile» створений та належить ОСОБА_8 та додає про відсутність в провадженні потерпілих осіб та матеріальних збитків.

Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає про те, що слідчим суддею не визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу. Стверджує, що застосований до підозрюваного запобіжний захід є занадто суровим та несправедливим. Додає, що слідчий суддя при постановленні ухвали не прийняв до уваги письмові заперечення сторони захисту.

Крім того, захисник зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, неофіційно працевлаштований, сприяє слідству.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження №0001123, відомості про яке 01.08.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

30.11.2020 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України.

01.12.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозруу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України.

01.12.2020 Печерським районним судом міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Термін дії запобіжного заходу визначено в межах строку досудового розслідування до 28.01.2021 включно.

19.01.2021 Печерським районним судом міста Києва у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 30.05.2021.

21.01.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року задоволено та продовженощодоОСОБА_8 строк тримання під вартою до 21 березня 2021 року включно.

Під час розгляду клопотання про продовженнящодо ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні сторони обвинувачення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у протоколі обшуку від 30.11.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 25.06.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 21.08.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 21.08.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 26.06.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 25.06.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 26.06.2020, протоколі огляду речей та документів від 28.05.2020, протоколах про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 15.10.2020, від 26.08.2020, протоколі огляду речей та документів від 31.03.2020, протоколах про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 04.05.2020, від 01.07.2020, протоколах огляду речей та документів від 16.06.2020, від 08.07.2020, протоколах огляду від 30.06.2020, від 29.09.2020, протоколі огляду речей та документів від 24.11.2020, протоколах про результати виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 17.08.2020, від 28.01.2020, від 18.02.2020, протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 21.08.2020, протоколі огляду особи від 20.08.2020, протоколі огляду предметів від 20.08.2020, протоколі огляду місця події від 20.08.2020, протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 22.04.2020, протоколі огляду предметів від 23.04.2020, протоколі огляду предметів від 23.04.2020, протоколі огляду особи від 22.04.2020, протоколі огляду предметів від 22.04.2020, протоколі огляду місця події від 23.04.2020, протоколі про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 18.11.2020, протоколах за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 20.07.2020, від 06.07.2020, від 31.03.2020, від 09.09.2020, від 13.05.2020, від 01.07.2020, від 28.08.2020, від 01.07.2020, від 26.03.2020, висновках експертів №13/1/3577СЕ-20 від 01.12.2020, №13/1/357Е-20 від 01.12.2020, №13/1/3575Е-20 від 01.12.2020, №13/1/3574СЕ-20 від 01.12.2020, №13/1/2611СЕ-20 від 03.09.2020, №13/1/1560СЕ-20 від 01.09.2020, №13/1/2029КПСЕ-20 від 03.09.2020, №13/1/1034КПСЕ-20 від 28.04.2020, протоколах огляду речей та документів від 17.12.2020, від 11.12.2020, від 16.12.2020, протоколі огляду предмету від 16.12.2020, протоколі огляду речей та документів від 11.12.2020.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Твердження адвоката про відсутність доказів того, що телеграм акаунт «Bigsmile» створений та належить ОСОБА_8 , колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Посилання адвоката на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, реєстрації, те, що він неофіційно працює, сприяє слідству, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставини були предметом дослідження слідчого судді, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, та не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки.

Що стосується посилань апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні завданих матеріальних збитків та потерпілих осіб, то вказані обставини не є визначеною законом самостійною підставою для задоволення апеляційної скарги захисника та, крім того, не свідчить про помилковість висновку слідчого судді щодо можливості запобігти неналежній процесуальній поведінці підозрюваного через застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи склад кримінального правопорушення, яке інкриміновано підозрюваному.
Посилання автора апеляційної скарги на те, що докази отримані під час проведення слідчих дій, такі як протокол обшуку та протокол затримання особи, є недопустимими, оскільки розгляд питання про надання дозволу на проведення обшуку відбувся без сторони захисту, не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 234 КПК України, клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання захисника на те, що обшук за місцем проживання підозрюваного відбувався без його присутності, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 236 КПК України, відповідно до якої присутність підозрюваного під час проведення обшуку вирішується за розсудом слідчого, а не є обов`язковою.

Твердження захисника про те, що підозра ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, колегія суддів вважає непереконливим, оскільки, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Посилання адвоката на те, що слідчим суддею не визначено розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слід визнати необгрунтованими, оскільки, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, що у цьому випадку і мало місце.

Твердження захисника про суворість та несправедливість застосованого запобіжного заходу та те, що слідчим суддею не взято до уваги заперечення сторони захисту, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 та продовжено щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 21 березня 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4