У Х В А Л А

12.03.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 від 08.12.2020 року про закриття кримінального провадження номер 0000302 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23.12.2020 року представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділення Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 від 08.12.2020 року про закриття кримінального провадження номер 0000302 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Своєю скаргою представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просив суд, скасувати постанову від 08.12.2020 року про закриття кримінального провадження 0000302 від 02.06.2020 року прийняту старшим слідчим СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_5 .
Скаржник обґрунтував свою заяву тим, що у постанові слідчим в якості підстави для прийняття рішення про закриття кримінального провадження визначено проведення КУ «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи» комісійної судово-медичної експертизи (висновок експертів № 111 -К від 27.11.2020 року), відповідно до якого смерть ОСОБА_6 настала від дилятаційної кардіоміопатії, що ускладнилась гострою серцевою недостатністю. При цьому, встановлено, що при наданні медичної допомоги ОСОБА_6 лікарем ЗПСМ КНП «Жмеринський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_7 було допущено ряд помилок, однак дані помилки не вплинули на перебіг патологічного процесу та в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_6 не стоять. Аналогічний висновок зроблено, щодо оцінки дій завідувача відділенням Екстреної невідкладної медичної допомоги КНП «Жмеринська ЦРЛ» ОСОБА_8 , в діях якої під час проведення реанімаційних заходів також встановлено допущення помилок, однак дані помилки при проведенні реанімаційних заходів також не вплинули на кінцевий результат надання невідкладної допомоги та в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_6 не стоять.
Враховуючи вищезазначений висновок, слідча прийшла до висновку, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок серцевої недуги, а медична допомога при умові встановлених порушень, не упередила настання смерті хворого, тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 КК України, а також ст. 139 КК України та ст. 140 КК України.
Погодитися з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 139 КК України та тим більше, ст. 140 КК України неможливо.
Що стосується встановлених обставин допущення помилок при наданні медичної допомоги хворому ОСОБА_6 лікарем ЗПСМ КНП «Жмеринський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_7 , слід зазначити наступне.
Відповідно до Висновку засідання клініко-експертної оцінки Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації від 05.08.2020 року встановлено, що лікарем ОСОБА_7 не в повному об`ємі дотримано вимог протоколу надання медичної допомоги при встановлені діагнозу «гострого інфаркту міокарду» (що визнається самим ОСОБА_7 в показах як свідка та підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, в тому числі висновком експертів № 111-К від 27.11.2020 року), а саме: призначення не відповідали клінічному протоколу надання медичної допомоги № 1269 від 05.06.2019 «Екстрена медична допомога: догоспітальний етап» п. 2 Серцево-судинні проблеми, при попередньо встановленому діагнозі (не призначено лікарський засіб «аспірин», а лікарський засіб «клопідогрель» призначено в дозі лише 75 мг (недостатня доза, повинно бути 300 мг)), не виконано тропоніновий тест для діагностики інфаркту міокарду, не здійснено виклик бригади екстреної медичної допомоги щодо подальшої медичної допомоги (що є порушенням маршруту пацієнта при встановлені діагнозу - гострий інфаркт міокарду).
Що стосується встановлених обставин допущення помилок при наданні медичної допомоги хворому ОСОБА_6 завідувачем відділенням Екстреної невідкладної медичної допомоги КНП «Жмеринська ЦРЛ» ОСОБА_8 слід наголосити на таке.
Відповідно до Висновку засідання клініко-експертної оцінки Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації від 05.08.2020 року встановлено, що у відділенні Екстреної невідкладної медичної допомоги КНП «Жмеринська ЦРЛ» допущено помилки при проведенні реанімаційних заходів, а саме: введення хворому «дофаміну» при клінічній смерті (ізолінія на ЕКГ) не передбачено, «аритміл» при підтвердженій по ЕКГ відсутності фібриляції шлуночків серця не передбачений; за термін реанімаційних заходів, які тривали 27 хвилин, а не рекомендовані 30 хвилин, використано лише 2,0 мл. «адреналіну», який повинен вводитися по 1,0 мл. кожні 3-5 хвилин. Крім того встановлено, що при першому зверненні ОСОБА_6 за медичною допомогою, приблизно о 08:15, вказівки щодо маршруту хворого надавала молодша медична сестра ( ОСОБА_9 ), хворого лікарем не оглянуто, ніхто з лікарів відділенні Екстреної невідкладної медичної допомоги КНП «Жмеринська ЦРЛ» не вийшов до хворого, оскільки середній та молодший медичний персонал не повідомили чергового лікаря про звернення особи за допомогою.
Надзвичайно дивним вбачається, висновок комісійної судово-медичної експертизи № 111-К від 27.11.2020 року в п. 2 (відповіді на питання 2, 4, 5) та в п. З (відповіді на питання 3, 6, 7) - згідно яких порушення встановленні, однак не перебувають в причинному зв`язку із смертю ОСОБА_6 .
Такий висновок обурює потерпілих, і їх реакція є абсолютно обгрунтованою, адже очевидним є те, що дії лікарів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 це неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки (смерть) для хворого.
Втручання середнього і молодшого медичного персоналу в маршрут пацієнта при зверненні за допомогою, є грубим порушенням посадової інструкції, що в даному випадку, в подальшому, призвело до смерті хворого. Невже, це ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого, що спричинило смерть хворого. Що є злочинною недбалістю, оскільки молодша медична сестра не передбачала можливості настання таких наслідків (смерть хворого), хоча повинна була і могла їх передбачити.
Але, дана категорії кримінальних правопорушень в нашій державі, яка в той же час є правовою державою, країною в якій людина, її життя і здоров`я визнаються найвищою соціальною цінністю є «мертвою», оскільки факт доведеності вини лікаря можливий лише за відповідного висновку комісійної судово-медичної експертизи, яку проводять теж лікарі, тобто колеги, тих лікарів, які допустили прорахунки у своєї діяльності, і дані прорахунки потягли за собою тяжкі наслідки для хворого, а саме призвели до його смерті. Ось в таких ситуаціях починають діяти не писанні правила професійної «допомоги» колегам коли такі лікарі приходять до висновку, що порушень при наданні медичної допомоги лікар не допустив, або так як в даній ситуації порушення наявні, але вони не стоять в причинному зв`язку із смертю хворого.
Скаржник вважаємо, що слідча не повинна була погоджуватися з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 111-К від 27.11.2020 року проведеної КУ «Вінницьке обласне бюро судово-медичної експертизи», оскільки висновки експертизи є взаємно суперечливими та суперечать самому змісту висновку експерта, є незрозумілими та безпідставними.
В даній справі слід призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити обласному бюро судово-медичної експертизи, в іншому регіоні нашої країни (Житомир, Хмельницький, Київ тощо), оскільки в даному конкретному випадку вбачається наявність зацікавленості експертів у наданні висновку який необхідний для звільнення від відповідальності лікарів, які можливо навіть є їх знайомими чи їм знайомі керівники лікарень де працюють ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Тому беручи до уваги вказане, представник потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 просить суд скасувати постанову старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 від 08.12.2020 року про закриття кримінального провадження номер 0000302 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Представник потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд скарги за відсутності сторони, в зв`язку із перебуванням у відпустці, за результатами розгляду постанову слідчого скасувати.
Старший слідчий СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву якою просила розгляд справи провести у її відсутність та постанову залишити в силі.
Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому суд ухвалив рішення про проведення засідання без участі старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 .
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги подані скаржником, матеріали кримінального провадження 0000302 від 02.06.2020 року, дійшов наступних висновків.
08.12.2020 року старшим слідчий СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження номер 0000302 від 02.06.2020 року в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.115, а також ст.139 та ст.140 КК України.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Відповідно до ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Згідно із ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, а саме з урахуванням пояснень свідків.
Із матеріалів кримінального провадження 0000302 від 02.06.2020 року, вбачається що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження поспішного, не повного та не об`єктивного дослідивши всіх обставин кримінального провадження, а тому прийшов до передчасного висновку про закриття кримінального провадження. Постанова про закриття кримінального провадження слідчим не мотивована, її зміст не відповідає фактичним обставинам, встановленими в матеріалах справи.
Також, відповідно до ч.1 та ч.5 ст.110 КПК України процесуальні рішення. Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Постанова слідчого, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
В даному випадку старшим слідчим СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження з порушенням норм процесуального права, тобто без дотримання вимог встановлених ст.110 КПК України, тому постанова про закриття підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303,304,305,306,307,376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Постанову старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 від 08.12.2020 року про закриття кримінального провадження номер 0000302 від 02.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.115, ст.139 та 140 КК України скасувати.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Жмеринського
міськрайонного суду ОСОБА_1