У Х В А Л А
Іменем України
29 червня 2021 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 16.03.2021 року, про закриття кримінального провадження № 0002723 від 07.03.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 , зазначає, що 16.03.2021 року слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0002723 від 07.03.2017 року.

Скаржник не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому просить слідчого суддю її скасувати.

ОСОБА_3 просив проводити розгляду скарги без його участі.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Слідчий суддя повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В своїй скарзі заявник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчий зазначає, що «17.04.2015 р. було проведено процедурне обрання особи на посаду декана юридичного факультету, шляхом голосування, по результатам якого, за більшістю голосів було призначено ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади з 23.04.2015 р.».

Однак слідчий не дає належну правову оцінку такому призначенню на посаду, яке було здійснено з порушенням ч.1 ст. 43 Закону України «Про вищу освіту». Відповідно до неї на голосування Вченої ради КНЕУ повинна бути винесена лише одна кандидатура для обрання на посаду декана, яка рекомендована колективом факультету. Такою кандидатурою був ОСОБА_3 . Але, не дивлячись на цю вимогу закону, були винесені ще три кандидатури, зокрема і ОСОБА_5 . Це порушення і стало підставою поновлення ОСОБА_3 в судовому порядку на посаді декана, яку він займав раніше. Одночасно слід наголосити на тому, що судові органи неодноразово приймали рішення про визнання незаконним та скасування ухвали вченої ради від 23 квітня 2015 р. про обрання на цю посаду ОСОБА_5 (рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 9 липня 2015 р. та від 15 серпня 2016 p., ухвали Апеляційного суду м Києва від 5 листопада 2015 р. та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 5 липня 2017 p.). Проте, не дивлячись на це, керівництвом КНЕУ не було прийнято своєчасних відповідних заходів по виконанню зазначених судових рішень.

Також слідчий зазначає, що виконати ухвалу з об`єктивних причин ректор КНЕУ ОСОБА_6 не міг, оскільки ОСОБА_5 знаходилась на лікарняному та у відпустці. А відтак ОСОБА_3 був поновлений на посаді декана лише 25 травня 2017 р., тобто більше ніж через 5 місяців після винесення судом рішення.

В той же час ОСОБА_6 особисто підписував ОСОБА_5 заяву на відпустку вже після прийняття судом рішення про поновлення ОСОБА_3 на посаді.

Крім того, ОСОБА_5 неодноразово виходила на роботу (навіть, як зазначає слідчий в своїй постанові від 16 березня 2021 p., була протабельована 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22 та 23 лютого 2017 p.), приймала участь в роботі ректорату, вчених рад та інших заходах, підписувала необхідні документи. Про це вона особисто засвідчила на допиті у слідчого ОСОБА_7 . Це підтвердила на допиті і начальник відділу кадрів ОСОБА_8 . Однак рішення про її звільнення прийнято не було, та не було поновлено на посаді ОСОБА_3 у цей період.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Враховуючи викладене, з постанови слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 16.03.2021 року, про закриття кримінального провадження № 0002723 від 07.03.2017 року, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Вищенаведені обставини, дозволяють суду зробити висновок про те, що постанова слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 16.03.2021 року, про закриття кримінального провадження № 0002723 від 07.03.2017 року не може бути визнана законною та обґрунтованою.

З огляду на це, скарга ОСОБА_3 , на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 16.03.2021 року, про закриття кримінального провадження № 0002723 від 07.03.2017 року підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 303, 306, 307, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 16.03.2021 року, про закриття кримінального провадження № 0002723 від 07.03.2017 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 16.03.2021 року, про закриття кримінального провадження № 0002723 від 07.03.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1