Справа № 756/5583/21
Номер провадження № 1-кп/756/1044/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 13.04.2021 у кримінальному провадженні, внесеного 05.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001328, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, м. Калуш, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, має вищу освіту, раніше не засуджений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

04.04.2021, у період часу з 15:10 год. до 15:20 год., ОСОБА_2 перебував за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 12, у приміщенні магазину «АШАН Київ-Лугова», що належить ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» (ЄРДПОУ 35442481), де у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Реалізуючи який, бажаючи збагатитись за чужий рахунок, ОСОБА_2 таємно взяв із полиць торгової вітрини товар, а саме: шорти чоловічі, артикул 932, вартістю 207 грн 52 коп. (без урахування ПДВ), куртку Б/Р, артикул 002, вартістю 499 грн 17 коп. (без урахування ПДВ). Продовжуючи реалізовувати свої кримінальні протиправні дії, ОСОБА_2 зайшов до кімнати для примірки одягу, де зірвав з вказаного одягу захисні магніті стрічки. Після чого, ОСОБА_2 одягнув викрадені речі під свій одяг, у якому прийшов до магазину, та направився в торгівельну залу. Прямуючи торгівельною залою ОСОБА_2 таємно викрав з торгівельної полиці набір «Сет», артикул 128, вартістю 95 грн 83 коп. (без урахування ПДВ), упевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, вказаний набір сховав під куртку в яку був одягнутий та направився в бік виходу з магазину, а саме до виходу через лінію кас, де умисно не розрахувався за вказаний товар. Однак свій умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони гіпермаркету.

Унаслідок учинення кримінального проступку, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_2 міг спричинити ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» , майнову шкоду на суму 802 грн 52 коп. (без урахування ПДВ).

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), який не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

13 квітня 2021 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- заяву представника потерпілого про відсутність заперечень відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку за обвинуваченням ОСОБА_2 ;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 04.04.2021, у період часу з 15:10 год. до 15:20 год., ОСОБА_2 , перебував за адресою: м. Київ, вул. Лугова, буд. 12, у приміщенні магазину «АШАН Київ-Лугова», що належить ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» (ЄРДПОУ 35442481), де у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Реалізуючи який, бажаючи збагатитись за чужий рахунок, таємно взяв із полиць торгової вітрини належний ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» (ЄРДПОУ 35442481) товар, а саме: шорти чоловічі, артикул 932, вартістю 207 грн 52 коп. (без урахування ПДВ); куртку Б/Р, артикул 002, вартістю 499 грн 17 коп. (без урахування ПДВ). Продовжуючи реалізовувати свої кримінальні протиправні дії, ОСОБА_2 зайшовши до кімнати для примірки одягу, зірвав з вказаного одягу захисні магніті стрічки. Після чого, одягнув викрадені речі під свій одяг у якому прийшов до магазину та направився далі торгівельною залою. Прямуючи далі по торгівельній залі ОСОБА_2 таємно викрав з торгівельної полиці набір «Сет», артикул 128, вартістю 95 грн 83 коп. (без урахування ПДВ), упевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, вказаний набір сховав під куртку в яку був одягнутий та направився в бік виходу з магазину, а саме до виходу через лінію кас, де умисно не розрахувався за вказаний товар. Однак свій умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками охорони гіпермаркету.

Унаслідок учинення кримінального проступку, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_2 міг спричинити ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» , майнову шкоду на суму 802 грн 52 коп. (без урахування ПДВ).

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а саме закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), який не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, фактично відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності в обвинуваченого сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також п. 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Оскільки обвинувачений офіційно не працює, хоча має вищу освіту, а кримінальне правопорушення вчинив бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна. Тож залучення до праці створить процес позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім того, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної пробаційної програми, яка передбачена для осіб, які засуджені до покарань не пов`язаних з позбавленням волі, надасть можливість ОСОБА_2 змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних злочинів.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема передане на відповідальне зберігання гіпермаркету ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» майно (шорти чоловічі, артикул 932, куртка Б/Р, артикул 002, набір «СЕТ», артикул 128), необхідно залишити у володінні останнього. Диск для систем лазерного зчитування, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.п. 41), слід залишити в матеріалах провадження протягом усього строку його зберігання.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:

- шорти чоловічі, артикул 932, вартістю 207 грн 52 коп. (без урахування ПДВ); куртку Б/Р, артикул 002, вартістю 499 грн 17 коп. (без урахування ПДВ), набір «Сет», артикул 128, вартістю 95 грн 83 коп. (без урахування ПДВ), які передані на відповідальне зберігання ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ» - залишити у володінні останнього;

- диск для систем лазерного зчитування, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.п. 41) - залишити в матеріалах провадження протягом усього строку його зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1