Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/509/21
номер провадження 1-кс/695/132/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. інспектора сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, погоджене з прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури про арешт майна та надання дозволу на його реалізацію, -

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. інспектора сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду погодженим прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про арешт майна та надання дозволу на його реалізацію, а саме риби (лящ) в кількості 103 штуки та риби (карась) в кількості 107 штук.
Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 лютого о 15 годині 25 хвилин до відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло звернення від Головного інспектора у сфері довкілля ОСОБА_5 , який повідомив про те, то він загримав осіб, які займались незаконним виловом риби в прибережній зоні Сулинського заповідника. При собі мають заборонні знаряддя лову, свіжо виловлену незаконно здобуту рибу, пересуваються на мотоциклі.
Заданим фактом 21.02.2021 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.
18.02.2021 в акваторії Сулинської затоки в адміністративних межах Лящівської сільської ради неподалік с. Лящівка Чорнобаївського району, Черкаської області проведено огляд місця події. В результаті огляду було виявлено та вилучено до Золотоніського РВП мотоцикл марки «Урал», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору; три мисинові риболовецькі сітки з розміром вічка 55x55 мм, висотою 1.5 метра, довжина однієї 70 м, дві інші по 40 метрів кожна та свіжовиловлена незаконно добута риба: лящ в кількості 103 штуки, карась в кількості 107 штук.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст,ст. 171-173 КПК України.
Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.
За вказаних обставин органи дізнання вважають, що вилучене майно має ознаки критеріїв, які відповідають речовим доказам визначені ст. 98 КПК України, а також відповідає критеріям визначеним п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому накладення арешту на неї є необхідним, а з огляду на те, що вказані речові докази піддаються швидкому псуванню, наявна необхідність у реалізації останніх.

При цьому т.в.о. дізнавача Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області вказував, що 19.02.2021 року перебував після добового чергування, та в період часу з 19.02.2021 по 21.02.2021 не працював Єдиний реєстр досудових розслідувань, що стало причиною недотримання строку звернення до суду з вказаним клопотанням.
Представник сектору дізнання Золотонського РВП ГУНП в Черкаській області для розгляду клопотання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, виходить з наступного.

Сектором дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.02.2021 року, під час огляду було виявлено та вилучено мотоцикл марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору; три месинових риболовецьких сітки з розміром вічка 55x55 мм, висотою 1.5 метра, довжина однієї 70 м, двох інших по 40 метрів кожна та свіжо виловлена незаконно добута риба - лящ в кількості 103 штуки, карась в кількості 107 штук.
При цьому т.в.о. дізнавача за погодженням із прокурором просять слідчого суддю накласти арешт на набуту в результаті кримінального проступку рибу та дати дозвіл на її реалізацію.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми Закону визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, а саме з протоколу огляду місця події від 18.02.2021, згідно з яким під час проведення огляду місця події в акваторії Сулинської затоки в адміністративних межах Лящівської сільської ради неподалік с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської областіорганом досудового розслідування вилучено до Золотоніського РВП мотоцикл марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору; три месинових риболовецьких сітки з розміром вічка 55x55 мм, висотою 1.5 метра, довжина однієї 70 м, двох інших по 40 метрів кожна та свіжо виловлена незаконно добута риба - лящ в кількості 103 штуки, карась в кількості 107 штук.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, вказані речі мали статус тимчасово вилученого майна.

Між тим, частина 1 ст.167 КПК України дає визначення тимчасового вилучення майна, як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч. б ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

При цьому, в ч. 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто законодавець чітко визначив межі допустимого втручання слідчого (дізнавача) в право власника (володільця) майна без наявності для цього судового рішення.

Зазначені межі охоплюються одним робочим днем, не можуть бути розширені слідчим за власною ініціативою, оскільки закон імперативно визначив, що у разі не звернення з клопотанням про арешт майно підлягає негайному поверненню його володільцю. Відповідно, вказаний строк є присічним та питання про його відновлення не може постановлюватися.

Оскільки законом не надано можливості слідчому (дізнавачу) затримувати вилучене майно понад встановлений строк та поза межами цього строку звернення до суду з клопотанням про його арешт, слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту та накладати на нього арешт, оскільки такий арешт, в розумінні статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не буде вважатися таким, що застосований на умовах, передбачених законом.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У судовому засіданні не доведено, що після оформлення протоколу огляду місця події, який складено 18.02.2021 року, по дату звернення до суду з клопотанням, яке надійшло до суду 23.02.2021 року, проводилися слідчі дії по даному кримінальному провадженню, які перешкоджали зверненню з клопотанням про накладення арешту на дане майно.

Крім того, дізнавачем не надано будь-яких підтверджуючих документів про перебування у відрядженні, чи наявності будь-яких інших підстав, за якими він не міг звернутися з даним клопотанням у встановлений законом строк.

Нормами чинного законодавства таких підстав для поновлення зазначених вище строків як перебування в добовому чергуванні чи не працюючий ЄРДР (докази про що в матеріалах клопотання відсутні), не передбачено.

Також, суд звертає увагу на те, що майно було вилучено 18.02.2021 року о 17 год. 15 хв., постанова про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження винесена 21.02.2021 року, того ж дня, а саме 21.02.2021 року слідчим було складено клопотання про арешт майна, яке погоджено прокурором 22.02.2021 року та передано до суду лише 23.02.2021 року.

Таким чином, суд критично оцінює доводи про неможливість подання клопотання у строки, передбачені ст. 171 КПК України і відповідно не вбачає за можливе поновити строк звернення до суду.

Поряд з вказаним, суд звертає увагу на те, що з даним клопотанням має право звернутися також і інший дізнавач чи начальник сектору дізнання, однак у встановлений законом строк дане клопотання подане не було ні дізнавачем, ні прокурором.

За вказаних обставин клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання т.в.о. інспектора сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна та надання дозволу на його реалізацію відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1