Провадження 1-в/193/103/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області в режимі відеоконференції спільне подання адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45) та спостережної комісії Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
З вказаного подання, яке надійшло до Софіївського районного суду 02.03.2021, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи призначене судом покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45) (надалі Софіївська ВК №45) зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації Софіївської ВК № 45, стягнень не має. Посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи подання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Його захисник ОСОБА_6 також просив подання адміністрації Софіївської ВК № 45 задовольнити, пояснив, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти даного подання, вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого з місця позбавлення волі, наголосив, що ОСОБА_5 ще потребує нагляду в умовах ізоляції від суспільства.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Виходячи із вимогст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком від 06 травня 2019 року Інгулецького районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі. Знову засуджений 09 вересня 2019 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рога Дніпропетровської області за статтею 190 частина 2, 185 частина 2, 70 частина 1 кримінального кодексу України до 2 року позбавлення волі. На підставі статті 70 частини 4 кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покараня більш суворим та остаточно до відбуття 2 роки позбавлення волі. Знову засуджений 25 листопада 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рога Дніпропетровської області за статтею 185 частина 2 кримінального кодексу України до 2 року позбавлення волі. На підставі статті 70 частини 4 кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покараня більш суворим та остаточно до відбуття 2 роки позбавлення волі. Знову засуджений : 13 лютого 2020 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рога Дніпропетровської області за статтею 185 частина 2 кримінального кодексу України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі статті 70 частини 4 кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покараня більш суворим та остаточно до відбуття 2 роки 2 місяці позбавлення волі. Знову засуджений 03 березня 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рога Дніпропетровської області за статтею 185 частина 2 кримінального кодексу України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі статті 70 частини 4 кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покараня більш суворим та остаточно до відбуття 2 роки 4 місяці позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року на підставі статті 70 частина 4 кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 13 лютого 2020 року більш суворим за вироком від 03 березня 2020 року остаточно до відбуття 2 роки 4 місяці позбавлення волі.

Початок строку : 22 березня 2019 року. Кінець строку: 22 липня 2021 року.

При цьому, станом на 20.12.2020 він відбув більше 2/3 строку покарання, а тому має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
При вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2ст. 81 КК).
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений з 25 березня 2019 року утримувався в Державній установі «Криворізька установа виконання покарання (№ 3)». Під час утримання в установі, допускав порушення вимог режиму утримання, мав 7 стягнень, заохочень не мав.
З 09 квітня 2020 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується позитивно: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, стягнень не має, має одне заохочення правами начальника установи, за станом здоров`я є працездатним, за власним бажанням без оплати праці працевлаштований старшим днювальним відділення СПС №4, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі.
За вироком суду має позов в розмірі 9902,08 грн., але виконавчий лист до установи не надходив. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику в свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин.
Дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. За висновком характеристики засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці, довів своє виправлення.
Між тим, наявність лише одного заохочення та сім стягнень, які хоча і погашенні, на переконання суду ствить під сумнів,що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, з матеріалів справи та особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово був судимий за короткий проміжок часу, а саме з 2019 року по 2020 рік він був п`ять разів засуджений, на даний час відбуває покарання за вчинення кримінального правоопрушення за яким, призначено покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі, призначене покарання є мінімальним покаранням відповідних санкцій статтей, крім того невідбута частина покарання становить 3 місяці 27 днів, а також має цивільний позов на суму 9902,08 гривень, який не погашений, при цьому до засудженого раніше вже двічі застосовувалося умовно-дострокове звільнення, однак останній належних висновків не зробив і в подальшому неодноразово вчиняв злочини, за які був засуджений.

Таким чином, вказані обставини на переконання суду свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місь позбавлення волі.

Керуючись ст.81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні спільного подання адміністрації Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45) та спостережної комісії Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про застосування відносно ОСОБА_5 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1