УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/9271/16-к

Провадження № 1-в/638/151/21

23.03.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.07.2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2020 року до суду надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подання обґрунтовано тим, що 01.12.2016 року на адресу Шевченківського районного відділу надійшов на виконання вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.07.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Іспитовий строк закінчився 22.07.2018 року. До кримінальної відповідальності засуджений не притягувався. Та враховуючи, що іспитовий строк скасований не був, немає підстав вважати, що засуджений порушував порядок та умови відбування іспитового строку. З огляду на викладене, після закінчення іспитового строку орган пробації направив до суду подання та особову справу засудженої особи для вирішення питання про звільнення її від призначеного покарання.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 при вирішенні питання покладався на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 та представник органу пробації в судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином.
У відповідності із частиною 4 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Як вбачається з матеріалів особової справи №120/2016, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.07.2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися доля реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Іспитовий строк за вказаним вироком на момент розгляду подання про звільнення від відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року закінчився.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Згідно із частиною 2 статті165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Суд вважає що матеріали особової справи №120/2016 відносно ОСОБА_5 містять сумнівні відомості, зокрема немає актуальної інформації про притягнення його до кримінальної відповідальності, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Окрім того, неявка засудженого, який судові виклики не отримує та відповідно в судові засідання не з`являється, перешкоджає повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, а подання не містить точних відомостей щодо виконання засудженим встановлених судом обов`язків.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.
Окрім того, уповноважений представник органу пробації, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення розгляду подання, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомив, що свідчить про фактичне не підтримання внесеного до суду подання та не доведення обставин, у зв`язку з якими орган пробації звернувся до суду.

На підставі викладеного, керуючись ч.9 ст. 537, ст. 539 КПК, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий: