ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1543/21 Справа № 210/1734/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_7 за весь період відбуття покарання, матеріали особової справи 164-И-18, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, характеристику, застосовані заохочення, відсутність діючих стягнень, суд доходить до висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку із чим в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, а тому може бути звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у застосуванні щодо засудженого вимог ст. 81 КК України.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що засуджений відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, що потребує більш ретельного вивчення особистості засудженого та його поведінки за весь строк відбування покарання. Вказує, що засуджений вину у вчиненому злочині не визнав та ним не було відшкодовано завдані потерпілому збитки, відшкодування яких на нього було покладено вироком суду. Звертає увагу, що у зв`язку із застосуванням до засудженого вимог ч. 5 ст. 72 КК України було значно скорочено строк покарання. Зазначає, що засуджений працював лише у серпні 2020 року, весь інший період відбування покарання до праці не залучався.
На апеляційну скаргу прокурора засуджений надав заперечення, в яких просить ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення. Вказує, що раніше не судимий, після вчиненого самостійно з`явився до поліції та співпрацював із органом досудового розслідування, вину визнав з самого початку, проте не був згоден із кваліфікацією, з самого початку відбування покарання працював, працевлаштований на об`єкті Господарча обслуга, навчався та отримав спеціальність електрозварник, вказує, що в установі не має офіційної оплачуваної роботи, проте після звільнення з місць позбавлення волі зобов`язується відшкодувати завдані потерпілому збитки.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Засуджений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Суд першої інстанції у своєму рішенні не навів належних підстав, які підтверджують, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Вивчивши матеріали кримінального провадження апеляційний суд встановив, що ОСОБА_7 засуджений вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31 липня 2012 року по 22 липня 2014 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31 липня 2012 року по 22 липня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишено без зміни.
Ухвалою Верховного Суду України від 28 березня 2019 року вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. В іншій частині судові рішення залишено без зміни.
Постановою начальника державної установи Криворізька виправна колонія (№80) від 03 лютого 2020 року засуджений був переведений до дільниці соціальної реабілітації.
Початок строку відбування засудженим покарання 07 жовтня 2018 року.
Кінець строку відбування засудженим покарання 23 жовтня 2022 року.
Заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що на час розгляду судом подання державної установи Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання були відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Окрім того, судом не надано належної оцінки обставинам, які характеризують особу засудженого в цілому та його поведінку під час відбування покарання в їх сукупності.
Як слідує з матеріалів провадження засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 08 жовтня 2018 року. Під час утримання у державній установі Дніпровська УВП (№4) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 24 жовтня 2018 року відбуває покарання у Криворізька виправна колонія (№80), характеризується позитивно, має 4 заохочення та мав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, працевлаштований різноробочим на об`єкті Господарча обслуга, порушень вимог правил техніки безпеки не допускає, бере участь у роботі самодіяльних організацій, приймає активну участь у гуртку Кривбас спорт, проявляє соціально-корисну активність в його роботі, регулярно відвідує програми диференційованого виховного впливу Правова освіта та Підготовка до звільнення.
Ті обставини, що засуджений ОСОБА_7 позитивно характеризується, має 4 заохочення та має 1 стягнення, яке погашено, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки сумлінна поведінка та благоустрій установи не право засудженого, а його обов`язок, та така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого зазнає позитивних змін.
Оцінюючи наведені обставини апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З огляду на зазначене апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні обставинисправи, надав їм неправильну оцінку, що призвело до порушення вимог ст. 411 КПК України, тобто невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Виходячи з положень ст. 81 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, даних щодо праці, додержання ним вимог режиму, даних про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що ухвала Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання скасувати.
Винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4