Справа №639/728/21
Провадження № 1-КП/639/252/21
У Х В А Л А
09 червня 2021 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000013 від 06.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляд Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов вищезазначений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання, в якому просила замінити захисника ОСОБА_6 іншим адвокатом з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 посилалась на те, що неналежно надавав їй правову допомогу, зокрема, не узгодив з нею стратегію захисту; не відреагував на її прохання щодо залучення свідків у кримінальному провадженні та направлення адвокатських запитів для отримання інформації, яка б могла свідчити про її невинуватість.

Прокурор та потерпілий у вирішенні клопотання обвинуваченої покладався на розсуд суду, водночас потерпілий вважав, що клопотання спрямоване на затягування розгляду кримінального провадження.

Вислухавши обвинувачену, прокурора та потерпілого, перевіривши доводи клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.
Пунктом 2 частини 1 статті 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.
Участь захисника у даному кримінальному провадженню не є обов`язковою.
Як вбачається з доручення від 01.02.2021р. №675, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях на підставі постанови дізнавача СД Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області від 01.02.2021р. було призначено адвоката ОСОБА_6 для здійснення захисту ОСОБА_4 до: закриття кримінального провадження; закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень; використання всіх національних засобів правового захисту.
Будь-яких доказів неналежного виконання адвокатом ОСОБА_6 функції захисника до суду обвинуваченою не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.
При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора/дізнавача або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Виключні підстави та порядок заміни адвокатів. Що надають безоплатну вторинну правову допомогу, визначені ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Такими підставами є:
1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;
2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;
3) відмови адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від виконання доручення/наказу Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з підстав, передбачених законом;
4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення;
5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги;
6) неналежного надання безоплатної вторинної правової допомоги працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;
7) припинення трудового договору з працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;
8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю;
9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу;
10) наявності інших підстав, передбачених законом.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» рішення про заміну адвоката відповідно до статті 24 цього Закону приймає Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Таким чином діючим законодавством не передбачено можливості проводити судом заміну адвоката, призначеного Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (за виключенням питання відводу захисника в порядку ст. 78 КПК України).
Згідно зі статтею 6 § 3 (c) «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), незалежно від важливості заснованих на довірі стосунків між адвокатом і його клієнтом, право мати захист з боку захисника, вибраного «на власний розсуд», неодмінно є об`єктом певних обмежень, якщо йдеться про безоплатну юридичну допомогу (Croissant проти Німеччини, § 29; Lagerblom проти Швеції, § 54). Водночас, статтю 6 § 3 (c) не можна тлумачити як таку, що гарантує право на заміщення призначеного державою адвоката (Lagerblom проти Швеції, § 55).
Отже, право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державний кошт.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про заміну захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 45, 46, 48, 49, 314, 315, 316 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про заміну адвоката ОСОБА_6 іншим адвокатом з надання безоплатної вторинної правової допомоги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1