УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 рокуКіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (уповноваженої особи) СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 18.01.2021 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (уповноваженої особи) СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно доводів скарги ОСОБА_3 посилався на те, що 08.10.2020 року він звернувся до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою в порядку ст.214 КПК України про вчинення злочину, який має ознаки та підпадає під кваліфікацію ст.109 КК України, в сукупності з ч.4 ст.28 КК України, вчинений суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська та іншими фізичними особами. Всі обставини по факту скоєння кримінального правопорушення ним детально були викладені в письмовій заяві від 08.10.2020 року, яку він власноруч підписав та в якій зазначив, що бере на себе повну відповідальність, передбачену ст.ст.383 та 384 КК України. Подану ним заяву було зареєстровано в черговій частині Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за №44548 від 09.10.2020 року. Як йому стало відомо, слідчий (уповноважена особа) СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не виконав вимоги ст.214 КПК України та не вніс відповідні відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24-х годин. Посилаючись на вказані обставини, скаржник просив постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого (уповноважену особу) СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України, а саме: внести відповідні відомості за його заявою від 08.10.2020 року (ЄО/ЖЕО №44548 від 09.10.2020 року) до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою кваліфікацією ст.109 КК України в сукупності з ч.4 ст.28 КК України, упродовж 24 г.; невідкладно розпочати досудове розслідування у формі попереднього слідства; видати йому відповідний витяг з ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та, посилаючись на викладені в ній доводи, просив задовольнити останню.
Уповноважена особа Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду не з`явилась, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду скарги встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08.10.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою в порядку ст.214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.28, ч.1 ст.109 КК України.
Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №102, зазначена вище заява Шевченківським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області була зареєстрована 09.10.2020 року в ЖЄО за №44548.
Як зазначив ОСОБА_3 на теперішній час відомості за вказаною заявою в порушення вимог ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, що стало підставою для його звернення до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.
Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст.28 КК України встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим злочинною організацією, якщо він скоєний стійким ієрархічним об`єднанням декількох осіб (п`ять і більше), члени якого або структурні частини якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації, або керівництва чи координації кримінально протиправної діяльності інших осіб, або забезпечення функціонування як самої злочинної організації, так і інших кримінально протиправних груп.
Згідно ч.1 ст.109 КК України встановлено кримінальну відповідальність за дії, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, а також змова про вчинення таких дій.
Об`єктом вказаного злочину є встановлений Конституцією і законами України порядок створення і діяльності вищих органів державної влади, порушення якого створює загрозу безпеці держави у політичній сфері.
З об`єктивної сторони злочин може виявитися у таких формах: 1) дії, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади; 2) змова про вчинення таких дій (ч.1 ст.109); 3) публічні заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади; 4) розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій (ч.2 ст.109).
Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у вигляді прямого умислу. Крім того, для цього злочину у перших двох його формах характерною є спеціальна мета: насильницька зміна чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

Із заяви ОСОБА_3 від 08.10.2020 року вбачається, що в останній він посилався на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.109 КК України в сукупності із ч.4 ст.28 КК України суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 та іншими фізичними особами, які за попередньою змовою зорганізувались для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї злочинної організації.
Зокрема, ОСОБА_3 посилався на здійснення суддею правосуддя та постановлення рішень без набуття ним відповідних конституційних повноважень, а також без набуття ним законного громадянства. При цьому, відповідні доводи заявника зводяться до того, що «особа в мантії» ОСОБА_4 з недійсним посвідченням України «паспорт» віртуальних РВ «УМВС України» - неконституційних «громадян України всіх національностей віртуального «Народу України», в порушення ч.1 ст.127, ч.1 ст.128 Конституції України призначався, переводився та перебуває на відповідній посаді судді всупереч чинному законодавству, адже «легітимізувався» (призначався/переводився) такими ж фізичними особами (президентами Української РСР) без громадянства, визначеного у межах державної території Українського народу Самостійної української держави Україна. Також заявник зазначав, що у відсутність офіційних доказів жодного офіційного прийняття самої Конституції України від 28.06.1996 року на Всеукраїнському референдумі Українського народу Самостійної української держави України ОСОБА_4 продовжує ухвалювати рішення «іменем України» - іменем офіційно припиненої 01.12.1991 року Української РСР.
Слідчий суддя враховує, що подана ОСОБА_3 заява від 08.10.2020 року не містить відомостей про вчинення зазначеним в ній суддею та іншими особами, конкретні відомості щодо яких не наведено, будь-яких дій, що об`єктивно могли б свідчити про наявність в їх діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.109 КК України, а доводи заяви зводяться до власного тлумачення заявником норм діючого законодавства, переліченням нормативних актів, витяги з яких надані до заяви, а також до суб`єктивних міркувань щодо не набуття суддею громадянства України, відсутності доказів офіційного прийняття Конституції України та неналежності існуючого порядку державотворення з часів прийняття Основного Закону.
В той час, відповідно до інформації, яка офіційно публікується та є у відкритому доступі, ОСОБА_4 Указом Президента України від 28.12.2010 року №1290/2010 призначений на посаду судді Луганського окружного адміністративного суду строком на п`ять років, Указом Президента України від 06.09.2013 року №503/2013 переведений у межах п`ятирічного строку на роботу на посаді судді Ленінського районного суду м.Луганська, Указом Президента України від 14.02.2015 року №81/2015 переведений у межах п`ятирічного строку на роботу на посаді судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, Указом Президента України від 28.09.2017 року №295/2017 призначений на посаду судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.
Тобто був призначений на посаду судді у відповідності до ст.128 Конституції України Указами Президента України, які в силу ст.106 Конституції України є обов`язковими для виконання.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки подана заява та надані до неї документи не містили достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення та були відсутні підстави для внесення відповідних відомостей в порядку ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність поданої скарги та необхідність відмови в її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24,214,303,307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (уповноваженої особи) СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1