Справа № 396/327/21
Провадження № 1-кп/396/136/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2021 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нива Трудова, Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянки України, освіта базова загальна середня, не працюючої, не одруженої, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
Досудовим розслідуванням встановлено, що з початку квітня 2015 року по 07.05.2018 року, ОСОБА_3 , на підставі усної домовленості з господарем домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкала в найманому у нього будинку.
Так, 07.05.2018 року у зв`язку із заборгованістю за світло ОСОБА_5 змусив ОСОБА_3 звільнити його будинок. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме: деревяним трельяжем. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника ОСОБА_5 , ОСОБА_3 зателефонувала своєму синові ОСОБА_6 , та попрохала його допомогти перевезти меблі, на що останній погодився та близько 15.00 год. 07.05.2018 року приїхав до тимчасового місця проживання ОСОБА_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та запевнивши сина в правомірності своїх дій, а саме: що дерев`яний трельяж належить їй, винесли предмет із будинку. Після чого на найманому автомобілі вивезли трельяж з території вищевказаного домоволодіння.
В подальшому, ОСОБА_3 , викраденим дерев`яним трельяжем розпорядилась на власний розсуд як своїм власним.
Згідно з висновком експерта, за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 27.06.2018 № 2320/18-27 ринкова вартість викраденого трельяжу складає 200,00 грн.
Своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 200,00 грн., яка станом на 07.05.2018 року була достатньою сумою для настання кримінальної відповідальності.
Зазначені дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Від прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і разом з потерпілим згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності, у відповідності до положень ст.381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду в порядку ч.2 ст.302 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 захист якої здійснював захисник - адвокат ОСОБА_8 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення вона беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.
Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказала, що вона згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, добровільно та беззаперечно визнає вину та надає згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.
Потерпілий ОСОБА_5 , також звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховоючи заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви потерпілого ОСОБА_5 та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку повністю доведена. Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винної, яка не працює, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , осіб похилого віку на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима. Відсутність до неї претензій майнового та морального характеру з боку потерпілого. ОСОБА_3 не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога. Відсутність обставин, що пом`якшує покарання та обтяжують покарання, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку та дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у вигляді мінімального штрафу, встановленого санкцією ч.1 ст. 185 КК України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Вирішуючи питання про розмір штрафу, який підлягає стягненню з обвинуваченого, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 185 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому даним законом диспозицію ч.1 статті 185 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 185 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Цивільний позов по справі не заявлено.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта в сумі 286,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів визначити згідно ст.100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- дерев"яний трельяж, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, вул. Гагаріна, 4, м. Новоукраїнка Кіровоградської області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1