Справа № 369/6035/21
Провадження №1-кс/369/1178/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000024 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 26.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, до районного управління поліції ГУНП в Київській області 26.02.2021 надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 про те, що громадянка ОСОБА_6 використала завідомо підроблений документ, а саме договір позики на суму 87 000 доларів США, апеляційна скарга від 19.03.2020, заява від 28.04.2020 про відкликання апеляційної скарги та заява від 16.03.2020 про вчинення злочину від імені заявника.
В ході досудового розслідування в якості потерпілого допитано ОСОБА_5 , який повідомив про те, що 30.08.2006 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва.
Відповідно до договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва, 14.10.2009 у рівних частинах між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було придбано об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 228,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0, 120 га. кадастровий номер :02:010:0100, за цією ж адресою.
Частину грошових коштів у сумі 87 000 доларів США для придбання вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва надала безоплатно його колишня теща ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані грошові кошти були перераховані на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_5 , за заявою ОСОБА_6 від 09.09.2009 року. Також, частину коштів у розмірі 27 000 доларів США для придбання об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки надав ОСОБА_5 . Крім того, для завершення будівництва об`єкту та приведення його в стан придатний для проживання, ОСОБА_5 було витрачено додаткові кошти в сумі 75 000 доларів США. Будь-який договір позики між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не укладався.
14.09.2011 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (дівоче прізвище ОСОБА_9 ).
05.05.2016 за домовленістю із колишньою дружиною свою Ѕ частину будинку та Ѕ частину земельної ділянки потерпілий ОСОБА_5 подарував доньці ОСОБА_10 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2018 у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про стягнення коштів відмовлено. Під час огляду вказаного рішення встановлено, що в позовній заяві позивачка посилалася на те, що в 2009 році остання планувала переїхати на постійне місце проживання до України. Щоб не перевозити велику суму коштів з собою за кордон, її донька ОСОБА_8 вмовила перерахувати кошти на рахунок чоловіка ОСОБА_5 , а в разі необхідності кошти їй будуть повернуті на першу вимогу. Тому, 09.09.2009 року без будь-якого договірного зобов`язання, правової підстави, ОСОБА_6 перерахувала ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 87 000 доларів США. В матеріалах справи відсутні докази неможливості перевезення готівкових коштів через кордон, або неможливість зняття даних коштів самою позивачкою вже в Україні, або залишення їх на рахунку.
Крім того, 26.09.2019 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму боргу за договором позики від 17.08.2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. У решті позову до ОСОБА_8 відмовлено.
Під час огляду вищевказаного рішення встановлено, що у своїй позовній заяві ОСОБА_6 посилається на договір позики між нею та ОСОБА_5 від 17.08.2009 року, відповідно до якого остання позичила ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 87 000 доларів США, і якій він мав їй повернути не пізніше кінця 2016 року.
Враховуючи вищевикладене, в позовній заяві ОСОБА_6 маються розбіжності в показаннях останньої. Під час подання позову про стягнення грошових коштів до ОСОБА_5 в 2018 році будь-якої мови про існування договору позики на суму 87 000 доларів США не вказувалося, а в позовній заяві від 2019 року вже йдеться про наявний договір позики.
17.08.2009 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 нібито був укладений договір позики. Згідно даного договору ОСОБА_6 нібито позичила ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 87 000 доларів США. Ніби-то своїм підписом на договорі позичальник засвідчив, що грошові кошти від позикодавця він отримав у повному обсязі до підписання цього договору, хоча згідно довідки з «ОТП Банк», грошові кошти в сумі 87000 доларів США перераховані за заявою ОСОБА_6 на рахунок ОСОБА_5 після підписання цього договору, тобто 09.09.2009.
В свою чергу, згідно показань ОСОБА_5 , останній ніяких договорів позики з ОСОБА_6 не укладав та грошові кошти в сумі 87 000 доларів США не позичав, а отримав їх безоплатно. Будь-яких підписів останній не ставив, та взагалі останньому не було відомо про наявність судових рішень за позовом до ОСОБА_6 про стягнення з нього заборгованості в розмірі 87 000 доларів США.
Таким чином, метою вчинення кримінального правопорушення у виді використання завідомо-підробленого документу договору позики від 17.08.2009, а також саме підроблення цього договору, було отримання позитивного рішення Києво-Святошинського суду на користь ОСОБА_6 щодо стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів.

На даний час у ході досудового розслідування виникла необхідність накладення аршету на належне майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером :37:192:0151), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності Ѕ належить ОСОБА_5 та Ѕ належить ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу № 334 від 10.05.2016 року; на Ѕ частину садового будинку, об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 18), який на праві спільної часткової власності належить Ѕ ОСОБА_5 та Ѕ належить ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу № 332 від 10.05.2016 року, з метою його врятування та уникнення відчуження та продажу до вирішення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з метою збереження вказаних речових доказів, уникнення зміни власника вищевказаного майна за іншою особою, виникла необхідність в накладенні арешту на належне ОСОБА_5 майно до вирішення питання по суті справи.
На даний час в рамках кримінального провадження встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення. Також з метою ознайомлення з матеріалами цивільної справи в Києво-Святошинському районному суді Київської області існує необхідність в отриманні тимчасового доступу до матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за імовірно завідомо підробленим договором позики на суму 87 000 доларів США, та в зв`язку з тим, що строк виконання ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу становить один місяць з дня її постановлення, необхідно накласти арешт на вищезазначений автомобіль з метою недопущення його втрати та завдання очевидної матеріальної шкоди ОСОБА_5 в наслідок вчиненого кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його відчуження, слідчий просив суд накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером :37:192:0151), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності Ѕ належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 334 від 10.05.2016 року; на Ѕ частину садового будинку, об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 18), який на праві спільної часткової власності належить Ѕ ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 332 від 10.05.2016 року.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Заборонити проведення аукціону, в тому числі державним підприємством «СЕТАМ», стосовно продажу Ѕ частини земельної ділянки з кадастровим номером :37:192:0151), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності Ѕ належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 334 від 10.05.2016 року; на Ѕ частину садового будинку, об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 18), який на праві спільної часткової власності належить Ѕ ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотаннястаршого слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000024 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером :37:192:0151), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності Ѕ належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 334 від 10.05.2016 року; на Ѕ частину садового будинку, об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 18), який на праві спільної часткової власності належить Ѕ ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 332 від 10.05.2016 року.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Заборонити проведення аукціону, в тому числі державним підприємством «СЕТАМ», стосовно продажу Ѕ частини земельної ділянки з кадастровим номером :37:192:0151), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності Ѕ належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 334 від 10.05.2016 року; на Ѕ частину садового будинку, об`єкт житлової нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 18), який на праві спільної часткової власності належить Ѕ ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1