ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/376/21 Справа № 932/1547/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, неодруженого, непрацюючого, утриманців не має, посвідка на проживання в Україні відсутня, з його слів проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000250,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 квітня 2021 року.
Визначено заставу у розмірі 136 200 грн, та роз`яснено підозрюваному його процесуальні обов`язки у разів внесення суми застави.
Слідчий суддя врахував, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний неодружений, непрацевлаштований, дітей та утриманців не має, на території України знаходиться нелегально, раніше з його слів проживав на території м. Донецька, куди може вчинити спробу повернутись, місце проживання на території України не має, тобто будь-які стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні, наявність спільника, якому вдалося втекти, а тому, з дуже високим ступенем ймовірності, підозрюваний може вживати заходів для переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування посилається на те, що наявність ризиків, зазначених в клопотанні слідчого є лише припущенням і відсутні будь-які докази. Крім того, зазначає, що ОСОБА_5 не заперечує причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Звертає увагу на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не перебуває на наркологічному чи психіатричному обліку та позитивно характеризується за місцем проживання, який працевлаштований за трудовим договором, від чого він отримує стабільний дохід.
Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 19 лютого 2021 року до ЄРДР за № 0000250 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
18 лютого 2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК Уураїни та 19 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 18.02.2021 року, протоколом допиту потерпілого від 18.02.2021 року, рапортом від 18.02.2021 року, яким зафіксовано факт виклику працівників поліції особою, рапортом оперативних працівників, які здійснювали безпосереднє переслідування підозрюваних, протоколом обшуку автомобіля та протоколом огляду місця події, яким зафіксовано факт вилучення у підозрюваних викраденого майна, протоколом затримання підозрюваного, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та який відносяться до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, особу підозрюваного, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, посвідка на проживання в Україні відсутня, а тому, на переконання колегії суддів, на даний час наявні ризики, переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, знищення чи спотворення доказів, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо необхідності визначення ОСОБА_5 застави в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 136 200 гривень, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та застава в меншому в розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Посилання захисника на наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а також на відсутність у нього судимостей, не є само по собі достатньо переконливими підставами для стверджень про наявність обставин, які істотно зменшують визначені судом ризики.
Стосовно доводів захисника, що заставу ОСОБА_5 потрібно зменшити, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Так, як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_5 врахував вказані норми закону, що підозрюваний неодружений, ніде не працює, утриманців не має, посвідка на проживання в Україні відсутня, підозрюється в скоєні тяжкого умисного злочину проти власності, зазначив, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, про застосування якої просить орган досудового розслідування, вважає завищеною, зважаючи на відсутність відомостей щодо майнового стану підозрюваного, тому обґрунтовано визначив заставу у розмірі 60 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200 грн., і узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд прийшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000250, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4