ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 704/16/16-к
провадження № 1-кп/691/114/21
УХВАЛА

28 січня 2021 рокум. Городище

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників (адвокатів) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора, за матеріалами кримінального провадження №0000090, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, п.п. 3, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.194, ч.3 ст.27, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, п.п. 3, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.255 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.146, ч.1 ст.255 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

у провадженні суду, на розгляді, перебуває обвинувальний акт, про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , за матеріалами кримінального провадження №0000090 від 04.04.2014 року.

До суду, надійшло від прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу зорганізованою та транснаціональною злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, п.п. 3, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України.

У судове засідання прибули, прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники (адвокати) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 ..

Потерпіла ОСОБА_15 , представник потерпілої ОСОБА_16 є повідомлені належним чином, що підтверджено матеріалами судової справи. На електронну адресу суду попередньо надійшло клопотання представника потерпілої ОСОБА_16 про розгляд справи за її відсутності та відсутності потерпілої ОСОБА_15 ..

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з вирішення заявленого клопотання, у кримінальному провадженні № 0000090 від 04.04.2014 року, колегія суддів приходить до думки про можливість проведення судового засідання 28.01.2021 року, за відсутності потерпілої ОСОБА_15 , представника потерпілої ОСОБА_16 ..

У судовому засіданні, підтримуючи у повному обсязі внесене клопотання, прокурор ОСОБА_5 вказує, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень. Про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_9 , та причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2014 року, у їх сукупності, які зібрані під час досудового розслідування, та щодо обвинуваченого продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Строк дії запобіжного заходу закінчується 30.01.2021 року. Завершити судовий розгляд до закінчення дії ухвали не представляється можливим, у зв`язку з тим, що на даний час не досліджені всі матеріали кримінального провадження, не допитані свідки, потерпіла, обвинувачені та інше. Вважає, що є підстави клопотати про зміну запобіжного заходу, на тримання під вартою. Так, не погоджуючись з прийнятим рішенням колегії суддів від 02.12.2020 року щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 на цілодобовий домашній арешт, оскаржили ухвалу, рішення не прийняте. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких, особливо тяжких злочинів. В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_9 , покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від суду, незаконними засобами впливу на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ними зазначених злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчиняти злочини проти життя та здоров`я особи, у яких є достатні підстави їх обвинувачувати, та може вчинити інший злочин. Зазначає, що враховуючи вагомість доказів причетності зібраних у ході досудового розслідування до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, міру покарання, яка загрожує йому в разі визнання винуватим, свідчать те, що він продовжить переховуватись від суду, в разі застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи той факт, що під час затримання працівниками поліції 11.07.2015, останній намагався втекти від правоохоронних органів. В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_9 , щодо незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, покладається та обставина, що на цей час у межах судового розгляду кримінального провадження не допитані ні свідки, ні потерпілі, ні експерти, та те, що двоє з співучасників вчинення вказаних кримінальних правопорушень оголошені в розшук, а тому, перебуваючи на свободі може вплинути на них та їхні подальші покази у разі їхнього затримання. В обґрунтування ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_9 , щодо перешкоджанню кримінальному правопорушенню іншим чином покладається та обставина, що двоє з співучасників вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень оголошені в розшук, тому, перебуваючи на свободі може повідомити наявну йому інформацію, сприяти їхньому переховуванню. В обґрунтування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_9 , щодо вчинення інших злочинів покладається та обставина, що у липні 2015 року, після викрадення та жорстокого вбивства журналіста та громадського діяча ОСОБА_17 у 2014 році, приймав участь у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, замах на підпал майна Приходьків. Раніше судимий за вчинення умисного вбивства.

Прокурор ОСОБА_6 підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_9 та вказала, що виконання обвинуваченим норм закону, дотримання домашнього арешту не є досягненням, належне виконання не може розглядатися як суттєвий ступінь. Протягом 2020 року суд вбачав ризики щодо ОСОБА_9 , судовий розгляд де суд констатував у основу ризиків, суттєво не зрушився, тому говорити про припинення ризиків немає підстав, неможливо. Звертає увагу на факт того, що будучи раніше судимим обвинувачується в новому злочину, через кілька місяців після звільнення. Ризик впливу на потерпілу та свідків, не зменшився, нікуди не зник. Застосування інших запобіжних заходів є неможливим, злочини які інкримінуються мають насильницький характер. Просить змінити на тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_8 заперечив, щодо клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на 60 діб. Зазначає, що в клопотанні прокурора не побачив жодного нового абзацу. Суд проаналізував певні ризики, прийшов до висновку про зміну запобіжного заходу. Будь-яких доказів про наявність ризиків, прокурор не надає. Відносно ОСОБА_9 тривають розгляди по іншим справам. Його викликають на інші слухання по іншим процесуальним діям. Він з`являється. Попередньо було прийняте рішення про обрання запобіжного заходу домашнього арешту. По іншому провадженні вже обраний до 21.03.2021 року. Будь-яких нових обставин по відношенню ОСОБА_9 , прокурором не надано. Робить все щоб слідство закінчилося, і був постановлений вирок. Жодного факту про вплив не має. Підстав взагалі обирати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 не має.

Захисник ОСОБА_7 погоджується з позицією захисника ОСОБА_8 , та вказує, що в кінці літа було вручено підозру за ст.255 КК України, за участю всіх учасників. На той час Печерський суд відмовив в застосуванні запобіжного заходу оскільки перебував під вартою. Проте, 02.12.2020 року, коли була змінена міра запобіжного заходу, ДБР разом з старою підозрою повідомили про відкриття матеріалів справи і звернулися до Печерського суду, 196 днів суд розглядав дане клопотання. 22.12.2020 року Печерський суд застосував домашній арешт строком на 30 днів, продовжив домашній арешт, де прокурор знову наполягав що суддя ОСОБА_1 не зможе розглянути тому, що буде задоволений відвід.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив, щодо клопотання прокурора підтримавши думку захисників, вказуючи, що виконував всі обов`язки, весь час на зв`язку зі службою по браслету. Все виконує, просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора. З часу винесення ухвали до часу коли був встановлений браслет порушень не було встановлено. Дільничний приходив кожного дня, коли викликали то скидав їм повістки. Питань до нього не було.

Вислухавши учасників процесу, колегія суддів вважає наступне.

Судовий розгляд кримінального провадження № 0000090 від 04 квітня 2014 року, на даний час не завершений, у зв`язку з чим, та з огляду на норми КПК України, є необхідність розгляду поданого прокурором клопотання щодо дії запобіжного заходу (доцільності зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою) у відповідності до положень ст.331 КПК України.

Згідно ухвали колегії суддів Городищенського районного суду Черкаської області від 02.12.2020 року, обвинуваченому ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів, до 30.01.2021 року включно, із застосуванням спецзасобу електронного браслету, з вилученням закордонного паспорту при наявності, та покладенням обов`язку з`являтися до суду за кожною вимогою.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши доводи клопотання щодо продовження запобіжного заходу, колегія суддів, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів на досудовому розслідуванні, зазначає, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.3 ст.146, п.п. 3, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, при наявності хоч одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи норми ст. 177, 183, 194, 199, 201, 203, 331, практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів, при прийнятті рішення, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання прокурора, колегія суддів бере до уваги, що тримання під вартою, за нормами ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання (ч.1 ст. 200 КПК України).

Так, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою має викласти обставини, які доводять, що з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, порушено умови попередньо обраного (продовженого) запобіжного заходу, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Звертаючись до суду з клопотанням про зміну відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу на тримання під вартою та в судовому засіданні, прокурор послалася на те, що під час досудового слідства та судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та навела їх тотожне обґрунтування, що і в клопотанні, яке розглядалося 02.12.2020 року та за результатами розгляду якого, колегія суддів прийшла до переконання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Колегією суддів вже надавалась оцінка ризикам, заявленим прокурором. Нових ризиків, як того вимагає Закон, прокурор не наводить.

Колегія суддів, з підстав, наведених в ухвалі від 02.12.2020 року, вдруге зазначає, що ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на думку колегії суддів, на даний час значно зменшилися та є малоймовірними, а тому такими, що можуть бути забезпечені іншим запобіжним заходом аніж тримання під вартою. Щодо ризиків, передбачених п.3 та п.4 ст.177 КПК України, то колегія суддів ставить під сумнів існування зазначених ризиків, як таких, що є необґрунтованими прокурором та не підтвердженими останнім жодним доказом.

Беручи до уваги наведене та правову позицію ЄСПЛ, наведену в п.79 рішення, ухваленого в справі «Харченко проти України» 10.02.2011 року, згідно якої тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, колегія суддів зазначає, що прокурор, звернувшись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, так і не довів суду «…наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу...», які б, в розумінні зазначеного рішення ЄСПЛ та ст.5 Конвенції, дали суду підстави вважати що в даній справі це є особливий (specific) інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до особистої свободи ОСОБА_9 та дає беззаперечні підстави суду тримати останнього в умовах СІЗО, погіршивши його процесуальне становище.

При цьому, колегія суддів зазначає, що на день розгляду цього клопотання прокурора, в процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_9 не вбачається порушення обраного раніше відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів, розглянувши клопотання прокурора, з врахуванням встановлених ризиків, прийшла до переконання, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому в клопотанні прокурора слід відмовити та беручи до уваги те, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні декількох злочинів та деякі ризики на даний час мають місце, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештуіз застосуванням засобів електронного контролю та з вилученням закордонного паспорту в разі його наявності, який, станом на час розгляду клопотання, є необхідним та достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 2, 7, 176, 177, 178, 179, 181, 194, 199, 201, 331, 350, 369, 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_9 - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 28.03.2021 року включно, із застосуванням спецзасобу електронного браслету, з вилученням закордонного паспорту при наявності, та покладенням обов`язку з`являтися до суду за кожною вимогою.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 , носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, та те, що у разі невиконання кримінальних процесуальних обов`язків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 прибути до місця відбування визначеного судом запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу направити на виконання.

Виконання ухвали покласти на Деснянське управління поліції ГУНП в м. Києві (м. Київ, вул. Драйзера, 9-б, 02217).

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 29.01.2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1 (з окремою думкою)
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3