Справа № 545/2471/21
Провадження № 1-в/545/366/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації установи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)» клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
Засуджена ОСОБА_5 звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що вона стала на шлях виправлення і вже не становить суспільної небезпеки .

Прокурор та представник адміністрації установи заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.

Засуджена у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18.08.2020 року на підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2019 року, більш суворим, призначеним вироком Черкаського апеляційного суду від 26.05.2020 року, визначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислюється з моменту затримання 27.01.2020 року.

На момент звернення до суду з клопотанням ОСОБА_5 відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За період відбування покарання засуджена ОСОБА_5 мала одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, засуджена ОСОБА_5 за період відбування покарання мала одне стягнення, яке на день звернення до суду погашене.

Згідно з витягом з протоколу №20 від 16.06.2021 року спостережної комісії Полтавської райдержадміністрації та комісії НВК №65 постановлено не подавати матеріали на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , як такої, що не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставлення до праці (а.о.с.120).

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», засуджена ОСОБА_5 характеризується задовільно; працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді №11, розкрійницею, до виконання поставлених завдань ставиться задовільно. До виконання робіт із благоустрою установи не завжди ставиться сумлінно. Виконавчий лист на суму 942,06 грн. відшкодований повністю. Адміністрація установи вважає, що засуджена ОСОБА_5 не стала на шлях виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Наявність одного заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КПК України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці, за весь період відбуття покарання може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1