справа № 991/3464/21
провадження №11-сс/991/396/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
особи, яка подала апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 травня 2021 року скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 (далі адвоката) на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 12 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0000477 від 09 грудня 2016 року повернуто заявнику як таку, що подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Висновок слідчого судді мотивований тим, що ОСОБА_6 , в інтересах якого адвокатом ОСОБА_5 подано скаргу, не є особою, яка має за положеннями п.3 ч.1 ст.303 КПК право на досудовому провадженні подавати скаргу на рішення слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді про повернення скарги, яку вважає незаконною, адвокат звернувся з апеляційною скаргою, за якою просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою призначити розгляд скарги на постанову детектива про закриття кримінального провадження слідчим суддею.

В обґрунтування апеляційної скарги особа зазначає, що слідчий суддя Вищого антикорупційного суду, здійснивши розгляд скарги без виклику скаржника в судове засідання, безпідставно дійшов висновку щодо відсутності права ОСОБА_6 оскаржити постанову детектива про закриття кримінального провадження №0000477, яке безпосередньо стосується його інтересів, чим позбавив особу права на доступ до правосуддя, гарантоване ст.21 КПК.

Адвокат зазначає, що рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК не є реабілітуючою обставиною для ОСОБА_6 , конституційні права якого протягом декількох років порушувались працівниками правоохоронних органів під час проведення досудового розслідування, а тому на переконання адвоката він, як захисник ОСОБА_6 , має право на оскарження вищевказаної постанови. За обґрунтуванням апеляційної скарги, у кримінальному проваджені проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) й процесуальні дії, проте доказів вини особи у вчиненні правопорушення не здобуто, що свідчить про мету здійснення такого досудового розслідування - дискредитацію особи у зв`язку з її професійною діяльністю як голови суду, так і самої судової установи.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 травня 2021 року.

Позиції учасників судового провадження.
Адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з зазначених у ній підстав.
Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на апеляційну скаргу,в яких, пославшись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, просив апеляційний розгляд провести за відсутності прокурора, оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги з урахуванням позиції адвоката ОСОБА_5 проведено без участі ОСОБА_6 та прокурора.

Мотиви суду.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, у зв`язку з чим при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст.395 КПК строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення, для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалу слідчого судді про повернення скарги адвоката ОСОБА_5 постановлено 25 травня 2021 року без виклику осіб, при цьому згідно з наданою роздруківкою відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» адвокатом 28 травня 2021 року отримано копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 25 травня 2021 року, на яку 10 червня 2021 року подано апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження адвокат посилається на наявність поважних причин, через які ним пропущено встановлений процесуальний строк, а саме перебування у період з 30 травня по 08 червня 2021 року у відпустці, у зв`язку з чим не мав можливості скласти та подати відповідну апеляційну скаргу у п`ятиденний строк.

З огляду на це та враховуючи незначний час пропуску строку на апеляційне оскарження, на думку колегії суддів обставини, на які адвокат посилається у своєму клопотанні, підтверджуються дослідженими матеріалами провадження та вказують на наявність об`єктивних ускладнень щодо своєчасної можливості адвоката звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, а отже поважною причиною пропущення строку на апеляційне провадження, у зв`язку з чим, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження та на доступ до правосуддя, вважає за необхідне клопотання адвоката ОСОБА_5 задовольнити, поновивши особі строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 травня 2021 року.

Надаючи оцінку порушеним в апеляційній скарзі доводам про помилковість висновків слідчого судді щодо повернення скарги особі без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За положеннями ст.24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Так, ч.1 ст.303 КПК визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження. При цьому, за встановленим цією нормою вичерпним переліком суб`єктів такого оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, право такого оскарження мають заявник, потерпілий, його представник чи законний представник тощо.

Пунктом 1 ч.2 ст.304 КПК передбачено, що скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Повертаючи скаргу з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.304 КПК, як таку, що подана особою, яка не має права подавати скаргу, слідчий суддя зазначив, що у кримінальному провадженні №0000477 ОСОБА_6 не перебував у жодному із процесуальних статусів (заявник, потерпілий, представник чи законний представник потерпілого), які надавали б йому право оскаржувати рішення слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження. Таким чином, ОСОБА_6 не є особою, яка має право на досудовому провадженні подавати скаргу на рішення слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження.

Як правомірно зазначено слідчим суддею скарга з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.303 КПК, вважатиметься поданою належним суб`єктом у разі подання її заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зазнаючи як у скарзі на постанову детектива про закриття кримінального провадження, так і в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді про перебування адвоката ОСОБА_5 в якості захисника ОСОБА_6 , під час апеляційного провадження вказаним адвокатом з посиланням на отриману ним відповідь детектива НАБУ за №0412-252/15280 від 17 травня 2021 року повідомлено про наявність у ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні саме статусу свідка, доказів, які б спростовували зазначене або свідчили про наявність іншого процесуального статусу особи, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не надано та судом не досліджено.

Не є належним до вищевказаних обставин і посилання в апеляційній скарзі в обґрунтування процесуальної можливості особи, якій не вручено підозру, оскарження рішення по закриття провадження на положення ч.2 ст.7 КПК, так як положення останньої передбачають вимоги дотримання загальних засад кримінального провадження саме за процедурою «in absentia», яка не застосовувалась у закритому кримінальному провадженні.

В той же час, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо наявності права оскарження особою рішення про закриття провадження через тривалість досудового розслідування та безпідставного закриття кримінального провадження за нереабілітуючою умовою п.4 ч.1 ст.284 КПК слід зазначити наступне.

У даному провадженні особі, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_7 , або іншій особі підозру у вчиненні кримінального правопорушення не вручено, доказів іншого до суду апеляційної інстанції не надано, рішення про закриття кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.366-1 КК прийнято детективом на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасовано кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з цим, надаючи оцінки висловленим під час апеляційного розгляду доводам адвоката ОСОБА_5 щодо необхідності прийняття рішення про закриття кримінального провадження саме за положеннями п.1 ч. 1 ст.284 КПК за встановленням відсутності події кримінального правопорушення в разі скасування слідчим суддею постанови детектива від 12 листопада 2020 року, колегія суддів звертає увагу на висновок викладений з цього приводу у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 березня 2021 року по справі №266/3090/18 щодо прийняття при набранні чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою діяння рішення про закриття кримінального провадження саме за п.4 ч.1 ст.284 КПК. Касаційний суд зазначив, що хоча буквальний зміст цієї норми не вказує на необхідність закриття кримінального провадження внаслідок визнання неконституційним закону, який встановлював кримінальну караність діяння, однак така необхідність вбачається з юридичних наслідків ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, що є аналогічними наслідкам набрання чинності законом, яким скасовується кримінальна караність діяння.
Таким чином, наявність такої безумовної підстави для закриття кримінального провадження унеможливлює застосування порушених адвокатом у скарзі на постанову про закриття провадження доводів щодо як відсутності події кримінального правопорушення, так і відсутності в діянні складу злочину та інших підстав для закриття кримінального провадження, оскільки на відміну від п.5 ч.1 ст.284 КПК, положення п.4 цієї статті не передбачають можливості продовження кримінального провадження в цілях реабілітації особи або з інших причин. Це пов`язано із тим, що втрата чинності законом, який раніше визнавав те чи інше діяння кримінальним правопорушенням, унаслідок його скасування чи визнання неконституційним робить подальше кримінальне провадження безпредметним, оскільки особу в будь-якому разі не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо відповідне діяння не є злочином відповідно до чинного КК, а отже сторона обвинувачення не може доводити його винуватість.
Доводи апеляційної скарги про набуття процесуальної можливості особи, не зазначеної в п.3 ч.1 ст.303 КПК, оскарження рішення про закриття кримінального провадження через застосування під час досудового розслідування до осіб та їх майна процесуальних дій, в тому числі з посиланням на витяги з ЄРДР з внесеними відомостями щодо ймовірного вчинення особою (особами) кримінального правопорушення, є неспроможними у зв`язку з системним аналізом визначення законодавцем вичерпного переліку суб`єктів такого оскарження та обсягом прав (і встановлених процесуальних механізмів їх захисту) інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування за п.16-1 ст.3 КПК.

Будь-які доводи на підтвердження порушення безпосередньо конституційних прав особи у кримінальному провадженні, фактичного поводження з особою органами досудового розслідування як з підозрюваною особою в апеляційній скарзі не зазначені та під час апеляційного розгляду не досліджувались.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя при вирішенні питання щодо прийнятності скарги, дослідив всі обставини з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст.370 КПК, оскільки інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують, істотних порушень вимог КПК, які б давали підстави для скасування оскаржуваного рішення колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено, ухвала слідчого судді від 25 травня 2021 року є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а відтак вимоги апеляційної скарги адвоката підлягають залишенню без задоволення.
Зазначені висновки щодо правомірності повернення слідчим суддею скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, поданої неналежним суб`єктом, також узгоджуються з судовою практикою апеляційних судів за аналогічних обставин (ухвала Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у справі №757/17751/20, ухвала Миколаївського апеляційного суду від 05 січня 2021 року у справі №470/102/20, ухвала Миколаївського апеляційного суду від 05 січня 2021 року у справі №478/1000/19).
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що повернення скарги слідчим суддею відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 309, 407, 422 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити адвокату ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 травня 2021 року про повернення скарги залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3