Справа №522/6701/21
Провадження №1-кс/522/3565/21
УХВАЛА
16 квітня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000435 від 10.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000435 від 10.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: на нежитлове приміщення, площею 189, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що До ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали з Управління СБУ в Одеській області, щодо факту підроблення державним реєстратором та іншою невстановленою особою офіційних документів стосовно нерухомого майна, а саме земельної ділянки територіальної громади м. Одеси за адресою: м. Одеса. вул. Колонтаївська, 14-а, який видається чи посвідчується з метою подальшого його використання.

10.04.2021 відомості викладені в зверненні Управління СБУ в Одеській області, щодо факту підроблення державним реєстратором та іншою невстановленою особою офіційних документів стосовно нерухомого майна, а саме земельної ділянки територіальної громади м. Одеси за адресою: м. Одеса. вул. Колонтаївська, 14-а. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435, з правовою кваліфікацією ч. 3 ст.358 КК України.

Так, встановлено, що у м. Одесі встановлені факти противоправної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна «Нежитлове приміщення» державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_4 , який діяв можливо за попередньою змовою з директором ТОВ «Проект ініціатива груп» () ОСОБА_5 , що призвело до захоплення земельної ділянки територіальної громади м. Одеси за адресою: м.Одеса. вул. Колонтаївська, 14-а.

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що за адресою м.Одеса, вул. Колонтаївська, 14-а зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості загальною площею 189,5 кв.м.

Встановлено, що на замовлення ТОВ «Проект ініціатива груп» проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення №14-а по вул. Колонтаївська у м. Одесі ТОВ «Південьжитлобуд».

Однак, відповідно запиту до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, а також наявності технічної документації (інвентаризаційних справ тощо) отримано відповідь, що за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 траво власності не зареєстровано, будь-які технічні паспорти в комунальному підприємстві відсутні.

Крім цього, відповідно запиту до Управління ДАБК Одеської міської ради отримано відповідь та встановлено, що запроектована площа забудови становить 267,70 кв. м., тобто фактично під керівництвом замовника будівництва ТОВ «Проект ініціатива груп» забудова проводиться зі зміною геометричних розмірів фундаментів у плані за відсутності будь яких документів на право користування/володіння земельною ділянкою.

Разом з тим, на підставі листів Управління СБУ в Одеській області (65/3/2-5916 від 20.11.2020 та 65/3/2-5707 від 10.11.2020) Управлінням ДАБК Одеської міської ради 25.11.2020 здійснено комісійний виїзд до вказаної адреси за участі співробітників Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, фахівців Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

Внаслідок комісійного виїзду оглядово встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ведеться будівництво багатоповерхового будинку у рівні 5-го поверху. Земельна ділянка, на якій виконуються будівельні роботи, рішенням Одеської міської ради у користування або у власність не надавалась, про що складено відповідний акт.

Враховуючи викладене, державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_4 , 30.11.2017 зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості «нежитлове приміщення».

Відповідно до розділу І ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Крім цього, відповідно до інформації з відкритих джерел інтернету встановлено, що забудовником відбувається реалізація житлових квартир площею від 28 до 42 кв. м. в ЖК «Smart Hall» за вказаною адресою.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку з тим, що нежитлове приміщення об`єкт нежитлового нерухомості, площею 189, 5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) є предметом злочинного посягання та являється важливим речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а також з метою недопущення її можливого пошкодження, слідство вважає за необхідне заборонити використання нежитлового приміщення об`єкт нежитлового нерухомості, площею 189,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Відповідно до постанови слідчого від 10.04.2021 року у кримінальному провадженні №0000435 від 10.04.2021 року, нежитлове приміщення - об`єкт нежитлового нерухомості, площею 189, 5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом, оскільки воно є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Отже, на теперішній час існує сукупність підстав вважати, що вказане приміщення є доказом по злочину, та з метою збереження речового доказу, а також запобігання можливості перетворення та відчуження, виникла необхідність в накладенні арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування нею.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна.
Заслухавши прокурора та вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні було встановлено, що прокурорами Приморської окружної прокуратури м. Одеси здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 10.04.2021 внесені в ЄРДР за №0000435 та проводиться досудове розслідування за ч. 3 ст. 358 КК України за фактом підроблення державним реєстратором та іншою невстановленою особою офіційних документів стосовно нерухомого майна, а саме земельної ділянки територіальної громади м. Одеси за адресою: АДРЕСА_1 , який видається чи посвідчується з метою подальшого його використання, матеріали стосовно якого надійшли до ВП № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з Управління СБУ в Одеській області.

Як було встановлено, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості загальною площею 189,5 кв.м.

Внаслідок комісійного виїзду оглядово встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ведеться будівництво багатоповерхового будинку у рівні 5-го поверху. Земельна ділянка, на якій виконуються будівельні роботи, рішенням Одеської міської ради у користування або у власність не надавалась, про що складено відповідний акт.

Враховуючи викладене, державний реєстратор КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_4 30.11.2017 зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості «нежитлове приміщення».

Постановою слідчого від 10.04.2021 року вищевказане нежитлове приміщення визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000435 від 10.04.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Таким чином, на переконання слідчого судді, зазначене у клопотанні слідчого нерухоме майно, має ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України та може містити у собі відомості на підтвердження або спростування обставин провадження, оскільки є підстави вважати, що вказане нерухоме майно було об`єктом кримінально протиправних дій в рамках вчинення вищенаведеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за фактом підроблення державним реєстратором та іншою невстановленою особою офіційних документів стосовно нерухомого майна.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на нежитлове, площею 189, 5 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Колонтаївська, 14-а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
В свою чергу, слідчий суддя зазначає, що нормою п. 39 рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Протоколу, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
У рішенні ЄСПЛ від 02.11.2004 р. у справі «Трегубенко проти України», Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Також, Суд визначає, що «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»).
Відтак, слідчий суддя вважає, що зважаючи на принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, у даному випадку доцільною буде заборона відчуження та розпорядження нерухомим майном, без заборони користування ним.
Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000435 від 10.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, задовольнити частково.
Накласти арешт з забороною відчуження та розпорядження на нежитлове приміщення, площею 189, 5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), заборонивши будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нежитлового приміщення.
В іншій частині клопотання, відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1