Провадження №1-п/523/1/21
УХВАЛА
про залишення без задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження
(повний текст)

24 лютого 2021 року

Колегія суддів Суворовського районного суду м.Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора від 22.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000266, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, -
В С Т А Н О В И Л А:
22.07.2020 року на розгляд Колегії суддів Суворовського районного суду м.Одеси, за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 22.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000266, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке ухвалою Колегії суддів від 24.07.2020 року призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, - не з`явилися, перший з яких звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання без його участі та другий повідомив про неможливість явки до суду за станом здоров`я й тривалою хворобою, а з наданих сторонами відповідних документів вбачається реєстрація актів громадянського стану про смерть потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , внаслідок чого Колегія суддів з метою дотримання розумності строків судового провадження та з урахуванням позиції сторін, вирішила здійснити розгляд вказаного клопотання за відсутності зазначених потерпілих.

Дослідивши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , вислухавши позицію останнього на його підтримку, а також заслухавши думку потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_12 з приводу вирішення по суті вказаного клопотання, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.26 вказаного Кодексу, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції.

Положення ч.ч.1, 2, 4 ст.284 означеного Кодексу встановлюють, що кримінальне провадження закривається в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі (п.п.3-1 ч.1), а кримінальне провадження закривається судом з цієї підстави (п.п.1-1 ч.2) за клопотанням прокурора (абз.4 ч.4).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України не містить чітко визначеного переліку вимог до форми та змісту клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, але питання звільнення від кримінальної відповідальності розкрито у §2 Глави 24 «Закінчення досудового розслідування. Продовження строку досудового розслідування» КПК України, де у ст.287 закону викладені вимоги до клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності.

Втім, за ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, до яких зокрема відноситься законність.

У ч.2 ст.9 зазначеного Кодексу, в якій розкривається зміст засади законності на стадії досудового розслідування, передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, за переконанням Колегії суддів, при складенні клопотання про закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, прокурору за аналогією права слід було керуватися ст.ст.286-287 КПК України, задля дотримання форми і змісту зазначеного клопотання, порядку його направлення до суду, зокрема в частині попереднього ознайомлення з клопотанням потерпілих та з`ясування їх думки щодо можливості закриття кримінального провадження за наведеними у клопотанні підставами.

Згідно ж з ч.4 ст.288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, а ч.1 ст.287 цього ж Кодексу передбачає, що у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, поміж іншого, викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри, розмір завданої кримінальним правопорушення шкоди та відомості про її відшкодування, а також вказуються докази, які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення, та відомості про ознайомлення потерпілого з клопотанням і його думка щодо можливості закриття кримінального провадження.

Приписи ст.84 означеного Кодексу регламентують, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З огляду на ст.91 вказаного Кодексу, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують або пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення вчинення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Проте, наведених вище вимог закону стороною обвинувачення не дотримано та як слідує з розглядуваного клопотання прокурора ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст.286 КПК України, перед зверненням з клопотанням до суду, прокурор зі складеним ним клопотанням потерпілих не ознайомив та їх думку щодо можливості закриття кримінального провадження за наведеними у клопотанні підставами не з`ясував, а внісши клопотання до суду, в якому до того ж не було зазначено будь-яких даних щодо осіб потерпілих, та адресувавши його розгляд слідчому судді, прокурором не були дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.284 КПК України, сукупність чого призвело до невиправданої тривалості судового провадження та необхідності усунення судом зазначених допущених прокурором порушень вимог закону.

Разом із тим, матеріали розглядуваного клопотання не містять відомостей на підтвердження повноважень прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000266, зокрема й у доданому цим прокурором до внесеного в суд клопотання та у наданому в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 копіях витягу з ЄРДР у означеному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, Колегія суддів позбавлена можливості пересвідчитися у наявності передбачених законом повноважень вказаного прокурора у даному кримінальному провадженні та у внесенні зазначеного клопотання до суду саме належною особою.

Слід зауважити на тому, що ураховуючи матеріальний склад кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України, за яким проводилось досудове розслідування кримінального провадження, розмір заподіяної внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб шкоди взагалі не встановлений і у розглядуваному клопотанні прокурора не визначений, а зміст викладених у клопотанні доказів (показів потерпілих і свідків, деяких наведених документів і судових рішень) є суперечливим та відповідних відомостей щодо усунення таких суперечностей органом досудового розслідування у визначеному законом порядку (на кшталт, але не виключно, шляхом одночасного допиту свідків і потерпілих, проведення оглядів чи обшуків, призначення певних видів експертизи, тощо), зазначене клопотання не містить.

Крім того, як вбачається з порівняльного аналізу змісту розглядуваного клопотання прокурора та колективної заяви потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на підставі якої з огляду на витяг з ЄРДР було розпочате кримінальне провадження, проведення досудового розслідування кримінального провадження з точки зору його ефективності, належності та з дотриманням розумних строків (досудове розслідування триває з 2012 року), за переконанням Колегії суддів, уявляється сумнівним.

Так, згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Втім, ЄСПЛ в рішенні у справі «Андрєєва проти України» від 29.01.2019 року зауважив, що згідно з усталеною практикою Суду, досудове розслідування має відповідати мінімальним стандартам ефективності, які включають в себе незалежність, належність і ретельність, оперативність і розумну швидкість, громадський контроль та участь заявників чи потерпілих.

Попри те, розглядуване клопотання прокурора не містить викладу обставин, що перешкоджали органу досудового розслідування здійснити належне й в розумні строки розслідування наведених у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомостей щодо «рейдерського», на думку заявників, захоплення певними особами (з вказівкою на їх прізвище, ініціали) підприємства БКФ «Комплекс» та привласнення ними гуртожитків будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , що супроводжувалось створенням і використанням підроблених документів, а також притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, що відповідало б завданням кримінального провадження, встановленим у ст.2 КПК України.

Наряду з означеним, вказуючи у розглядуваному клопотанні на нібито виїзд однієї з причетних у вчиненні відповідних діянь особи до Німеччини, прокурор у клопотанні взагалі не виклав обставин, що перешкоджали органу досудового розслідування протягом досить тривалого періоду часу звернутися у межах міжнародного доручення до відповідних компетентних органів зазначеної держави задля встановлення місцезнаходження означеної особи, її допиту та в залежності від цих результатів, як наслідок, - вирішення питання про її можливу депортацію.

Зважаючи на посилання прокурора у розглядуваному клопотанні про те, що протягом досудового розслідування кримінального провадження шляхом тимчасового доступу та витребування за запитом слідчого були отримані у різних державних установах відповідні реєстраційні документи та матеріали щодо діяльності ТОВ «Комплекс», БКФ «Комплекс» і гуртожитків, розташованих за певними адресами Суворовського району в м.Одесі, але у означеному клопотанні прокурора результати їх огляду, вивчення та системного аналізу органом досудового розслідування або експертною установою (у випадку необхідності наявності спеціальних знань), як і проведення будь-яких інших слідчих дій (окрім допиту слідчим певних осіб в якості свідків), - відсутні.

Опріч викладене, посилання прокурора у розглядуваному клопотанні на відкриття інших кримінальних проваджень відносно осіб, щодо причетності яких зазначається у заяві про вчинення кримінального правопорушення у даному випадку, яке стало підставою для початку кримінального провадження, означене клопотання не містить відомостей про перевірку прокурором зазначених обставин на предмет наявності або відсутності передумов для прийняття відповідного рішення в порядку, передбаченому ст.217 КПК України (об`єднання кримінальних проваджень в одне), задля забезпечення повноти і об`єктивності досудового розслідування й подальшого судового розгляду.

До того ж, як вбачається з розглядуваного клопотання, прокурор ОСОБА_5 посилається на надання нібито правової оцінки діям певних осіб фігурантів кримінального провадження за постановою суду від 24.01.2012 року по справі №1527/1-1061/11, що аналогічні викладеним в колективній заяві у даному кримінальному провадженні обставинам, але при цьому незрозумілим для Колегії суддів залишилось ігнорування вказаним прокурором приписів п.6 ч.1, абз.3 ч.4 ст.284 КПК України, що встановлюють як підставу для прийняття прокурором постанови про закриття кримінального провадження існування вироку суду по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлення ухвали суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що як слідує з пояснень потерпілого ОСОБА_6 та наданих ним в судовому засіданні на огляд суду відповідних документів, орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні всупереч вимогам ст.91 КПК України не встановив усіх обставин особливо тяжкого кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню, та стороною обвинувачення у даному випадку не вжито усіх відповідних й передбачених законом заходів задля припинення кримінального правопорушення, адже отримане внаслідок шахрайського заволодіння чуже (нерухоме) майно не повернуто належному власникові та залишається у користуванні й розпорядженні певних осіб.

Приймаючи до уваги наведені обставини та незважаючи на стверджуваний стороною обвинувачення сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000266, що заперечується потерпілою стороною за відповідними мотивами, Колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість доводів прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 у розглядуваному клопотанні про закриття кримінального провадження, в якому не встановлено особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також про недотримання прокурором порядку внесення такого клопотання до суду та про необхідність за викладеними фактами порушень вимог матеріального й процесуального законів України вказаним прокурором, повернути означене клопотання до зазначеної прокуратури.

Керуючись ст.ст.2, 9, 22, 26, 31, 91, 284, 286-288, 314-315, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, Колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 22.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000266, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, - залишити без задоволення.

Означене клопотання прокурора ОСОБА_5 від 22.05.2020 року, - повернути до Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення виявлених Колегією суддів недоліків, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Копії ухвали направити до Одеської місцевої прокуратури №4 та надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3