Справа № 215/550/20
1-кп/215/286/21
УХВАЛА

15 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001887 від 05.12.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , 1979 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 щодо зґвалтування, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, у зв`язку з необхідністю завершення дослідження доказів, а також враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, вчиненого щодо малолітньої особи, суспільний інтерес, з метою запобігання ризикам впливу на свідків, потерпілу та ухилення від суду .

Обвинувачений в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на більш мякий, вказує про тривалий час перебування під вартою, затягування розгляду справи з вини сторони обвинувачення

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, посилається на завершення допиту потерпілої, свідків, завершення дослідження письмових доказів, недоведеність на цей час вини обвинуваченого та відсутність доказів ухилення від слідства і суду .

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, ст.181 КПК.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, як випливає з практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів
Так, як і раніше ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти статевої недоторканості щодо малолітньої особи, яке викликає значний суспільний інтерес і за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, офіційно неодружений, таким чином, оцінивши в сукупності всі обставини, на думку суду, він може ухилитися від явки до суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від можливого суворого покарання .
Також, суд враховує, що на цей час за клопотанням захисника необхідно дослідити речові докази, що має істотне значення для інтересів правосуддя, за результатами чого може виникнути необхідність повторного допиту малолітньої потерпілої, яка має вольовою незрілість і схильна до підкорення дорослому авторитету, що свідчить про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілу з урахуванням тяжкості можливого покарання, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
Тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт враховуючи особливості його виконання , не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Доводи обвинуваченого і захисника суд не може взяти до уваги, оскільки вони не спростовують наявність вищевказаних обставин, тривалий розгляд справи має об`єктивний характер враховуючи категорію і складність справи , а перевірка достатності і допустимості доказів винуватості особи здійснюється судом в нарадчій кімнаті саме за результатами судового розгляду .
З урахуванням викладеного і того, що по справі слід завершити судовий розгляд, враховуючи значний суспільний інтерес даної категорії справи, а інтереси суспільства та держави в даному випадку привалюють над свободою та недоторканості особи, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 12 вересня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту проголошення .
Головуючий суддя: