Справа № 304/1155/18 Провадження № 1-кп/304/59/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
його представника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
їх захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
його захисника адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт від 08 серпня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 30 квітня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, одруженого (має на утриманні малолітню дитину), українця, громадянина України, раніше не судимого,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, одруженого (має на утриманні двох малолітніх дітей), українця, громадянина України, раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , з повною середньою освітою, майстра лісу ДП «Перечинське ЛГ», одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , з повною середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2018 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 08 серпня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 30 квітня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст.296 КК України.

Ухвалою від 20 серпня 2018 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 проти призначення справи до судового розгляду заперечував, вважав таке передчасним та подав ряд клопотань.

Зокрема, клопотання про витребування з Офісу Генерального прокурора на належним чином завірених паперових носіях відомості, які містяться у Єдиному реєстрі досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000191 від 30 квітня 2018 року та № 0000311 від 20 липня 2018 року, про кримінальне правопорушення з картки про кримінальне правопорушення; наслідки досудового розслідування кримінального правопорушення з картки про наслідки досудового розслідування кримінального правопорушення; осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та які підозрюються у його вчиненні, з картки на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та яка підозрюється у його вчиненні; рух кримінального провадження з картки про рух кримінального провадження. Адвокат зазначає, що з Положення про порядок ведення Єдиного реєстру вбачається, що доступ до інформації, яка у ньому міститься є обмеженим і отримати таку можливо лише у її володільця держателя інформації у Реєстрі досудових розслідувань, тобто Генеральної прокуратури України шляхом роздрукування їх змісту на паперовому носії. Вказує, що у матеріалах кримінального провадження № 0000191 від 30 квітня 2018 року, наданих стороною обвинувачення у порядку ст. 290 КПК України, така інформація відсутня. Разом з цим встановлення законності внесення відомостей до ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні та кримінальному провадженні № 0000311 від 20 липня 2018 року має важливе значення для встановлення законності здобуття доказів у вказаних кримінальних провадженнях стосовно його підзахисних. За результатом його звернення до Генеральної прокуратури України з вимогою надати вказану інформацію, таке було передано до прокуратур нижчого рівня аж до Ужгородської місцевої прокуратури, якою у свою чергу надано Витяг з ЄРДР від 14 червня 2019 року інформація в якому суперечить інформації у Витягу з ЄРДР від 03 серпня 2018 року, що міститься у матеріалах досудового розслідування, а саме щодо прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво. Зважаючи на те, що витяги з ЄРДР самі по собі не відображають повну об`єктивну інформацію по досудовому розслідуванню, а також для належного розгляди справи судом необхідно витребувати таку інформацію у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 з приводу задоволення вказаного клопотання заперечив, пояснив, що система дозволяє сформувати та відповідно відобразити у друкованому вигляді лише Витяг з тією інформацією, яка міститься у ній на даний час, до того ж така інформація є службовою та не є доказом при розгляді кримінального провадження судом. Вказану позицію прокурора підтримали також потерпілі та представник адвокат ОСОБА_6 .

У свою чергу всі обвинувачені та адвокат ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні дане клопотання адвоката ОСОБА_9 підтримали в повному обсязі.

Заслухавши з приводу вказаного клопотання позиції учасників засідання, вивчивши матеріали справи, необхідні для його розгляду, суд приходить до такого висновку.

За змістом ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи на вказане визначення, постанови прокурора чи слідчого щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.

Доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Установити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 березня 2019 року (справа №807/1456/17) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

Оскільки, захисником ОСОБА_9 заявлено клопотання про витребування не документів в розумінні ч. 1 ст. 99 КПК України, а відомостей із ЄРДР, що містяться у його вкладках, які, з огляду на вищевикладене, не є документами, а тому у задоволенні вказаного клопотанні слід відмовити.

Крім цього під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_9 подавав скаргу на рішення прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000191 від 30 квітня 2018 року та № 0000311 від 20 липня 2018 року. Скаргу мотивує тим, що постанова прокурора від 20 липня 2018 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань мотивована ч. 1 ст. 217 КПК України та висновком про те, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , відносно якого на даний час вирішується питання про оголошення підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Тобто захисник вважає, що у прокурора не було підстав, передбачених зазначеною статтею кримінального процесуального закону, для об`єднання матеріалів досудових розслідувань, оскільки ОСОБА_8 не мав статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000311 від 20 липня 2018 року до моменту такого об`єднання. Крім того захисник вказує на те, що вказана постанова прокурора прямо порушує права ОСОБА_7 на здійснення досудового розслідування протягом визначених кримінальним процесуальним законом строків та вважає, що метою винесення такої постанови було штучне застосування до кримінального провадження п. 2 ч. 4 ст. 219 КПК України, тобто продовження строків досудового розслідування відносно нього.

У підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 вказану скаргу підтримав, посилаючись на викладені у ній підстави. Його позицію підтримали також обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав постанову прокурора про об`єднання кримінальних проваджень обґрунтованою, оскільки при її винесенні були підстави вважати, що кримінальне правопорушення було вчинено одними і тими ж особами, а відтак проти задоволення скарги заперечив.

Його позицію підтримали також потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 217 КПК України передбачено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Із матеріалів поданої скарги встановлено, що постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування винесена прокурором до того як обвинувачений ОСОБА_8 не мав статусу підозрюваного у обох об`єднаних кримінальних провадженнях, однак дана обставина не тягне за собою такого юридичного наслідку як скасування постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування, оскільки як видно з наведеної вище норми закону в одне провадження можуть також бути об`єднані й матеріали досудових розслідувань, в яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення у них вчинені однією особою (особами).

Крім того порушене право обвинуваченого відновлено шляхом звернення зі скаргою на дану постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування та розгляду скарги судом.

До того ж вирішуючи вимоги скарги про об`єднання кримінальних проваджень, суд вважає, що у задоволенні такої слід відмовити оскільки рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування в силу вимог ч. 6 ст. 217 КПК України не може бути оскаржено.

Також захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час підготовчого провадження у суді подано заяви про закриття кримінального провадження № 0000191 від 30 квітня 2018 року стосовно них у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Мотивує відповідні заяви тим, що підозри обвинуваченим за ч. 2 ст. 296 КК України були вручені 04 та 05 червня 2018 року відповідно, а обвинувальний акт надійшов до суду через канцелярію суду 20 серпня 2018 року, тобто у порушення вимог ст. 219 КПК України після повідомлення обвинуваченим про підозру і до звернення прокурора до суду з обвинувальним актом пройшло більше двох місяців, а відтак захисник вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до п. 10 ч. 1 ст.284 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з приводу задоволення вказаних заяв заперечив, зазначивши, що матеріали кримінального провадження були відкриті стороні захисту в межах строку досудового розслідування, а саме 01 серпня 2018 року, в той час як період їх ознайомлення з такими матеріалами до строку досудового розслідування не входить.

Потерпілі підтримали позицію прокурора, а обвинувачені відповідно заяви адвоката ОСОБА_9 .

Суд, заслухавши пояснення учасників підготовчого судового засідання, приходить до такого висновку.

Порядок і перебіг строків досудового розслідування визначається статтею 219 КПК України.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону, що діяла на час вчинення діяння) відноситься до злочину середньої тяжкості.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 219 КПК України (в редакції Закону, що діяла на час вчинення діяння) визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, при чому частиною 3 цієї ж норми зазначено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

З реєстру матеріалів вбачається, що підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і їх захисника було повідомлено про завершення досудового розслідування 02 серпня 2018 року, в той час як самим захисником адвокатом ОСОБА_9 у заявах зазначено про те, що підозри їм вручено 04 та 05 червня 2018 року.

Отже, враховуючи зазначені положення ст. 219 КПК України, суд вважає, що стороною захисту помилково враховується час ознайомлення стороною кримінального провадження із матеріалами справи, до загального строку досудового розслідування, через що перебіг строків, визначених ч. 3 ст. 219 КПК України дійсно закінчується повідомленням про завершення досудового розслідування.

Відтак суд приходить до висновку, що досудове розслідування було здійснено в межах строку, встановленого законодавством.

З огляду на наведене, підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не вбачається, а тому у задоволенні заяв їх захисника слід відмовити.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_9 про витребування медичної документації, що стала підставою проведення судово-медичних експертиз, а саме медичної документації № 540/182 з нейрохірургічного відділення ОКЦНН, заповненої на ім`я ОСОБА_5 , суд з врахуванням позиції прокурора, який зазначив, що орган досудового розслідування такою не володіє, така була предметом огляду експерта під час проведення експертиз, приходить до висновку, що оскільки сторона обвинувачення держателем такої документації не є, то й відповідно клопотання захисника задоволене бути не може.

Крім цього суд також відмовляє у задоволенні заперечень адвоката ОСОБА_9 проти ухвал слідчого судді, оскільки доводи захисника вказані у таких запереченнях можуть бути предметом розгляду під час розгляду справи судом на предмет допустимості доказів, а саме призначення та проведення судових експертиз, у кримінальному провадженні.

Відтак заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для продовження досудового розслідування немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 до судового розгляду.

Щодо поданих потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (у подальшому зміненого (збільшеного) цивільних позовів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та ушкодження здоров`я, то суд констатує, що пунктом 10 частини 1 статті 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Позовні заяви подані з додержанням вимог ст. 128 КПК України та ст. 175, 177 ЦПК України, а відтак їх слід прийняти до розгляду.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 під час досудового розслідування не обирався, а строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 закінчився 25 вересня 2018 року, відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вигляді особистого зобов`язання 25 вересня та 22 жовтня 2018 року відповідно, на даний час клопотання про їх обрання суду не подано, отже питання щодо таких судом не розглядається.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Крім цього, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинуваченими є особи щодо яких законом вимагається складання досудової доповіді, суд вважає необхідним зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і направити таку до суду в строк до 19 квітня 2021 року.

Керуючись ст. 314, 314-1, 315-316, 174, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про витребування з Офісу Генерального прокурора на належним чином завірених паперових носіях відомості, які містяться у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відмовити.

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 на рішення прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування відмовити.

У задоволенні заяв адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000191 від 30 квітня 2018 року стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про витребування медичної документації відмовити.

У задоволенні заперечень адвоката ОСОБА_9 проти ухвал слідчого судді відмовити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 296 КК України, у Перечинському районному суді в залі суду на 19 квітня 2021 року на 16.00 год.

Прийняти до розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та ушкодження здоров`я.

Визнати потерпілого ОСОБА_4 цивільним позивачем, а ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 цивільними відповідачами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191 від 30 квітня 2018 року.

Прийняти до розгляду змінений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та ушкодження здоров`я.

Визнати потерпілого ОСОБА_5 цивільним позивачем, а ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 цивільними відповідачами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 30 квітня 2018 року.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника адвоката ОСОБА_11 , а також обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_13 .

Доручити начальнику Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області скласти та подати суду в строк до 19 квітня 2021 року досудові доповіді щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копію ухвали надіслати до Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для виконання в частині подання досудових доповідей.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1