В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000154 від 26 березня 2020 р. за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кам`яний Брід Баранівського району Житомирської області, має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
25 березня 2020 року близько 22 години 05 хвилин в с. Оленівка Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 в ході раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні торгового магазину, який розташований по АДРЕСА_3 , таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А 6» чорного кольору, з серійними номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , 2018 року виготовлення, вартістю 2550 грн. 00 коп., що належав ОСОБА_6 . Заволодівши викраденим, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, присвоївши майно та розпорядившись ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях. Своїми неправомірними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2550 грн. 00 коп.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 25 березня 2020 року була на роботі в магазині, який працює до 22.00 год., перед самим закриттям до магазину прийшов ОСОБА_7 .. Перед цим її чоловік ОСОБА_8 взяв її телефон та поклав його на холодильник. Гр.. ОСОБА_9 скупився та пішов. Вина чоловіка також є, через те, що він його поклав на холодильник, а ОСОБА_10 взяв.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 25 березня 2020 року близько десятої вечера прийшов додому ОСОБА_5 та сказав, що знайшов біля магазину телефон та пішов переодягатись. Хвилин через п`ять у двері постукали та ОСОБА_5 відчинив їх, після чого почули звуки схожі на удари, потім ОСОБА_5 зайшов до будинку взяв телефон та кудись поїхав. Після повернення додому сказав, що його побили і телефон забрав гр.. ОСОБА_8 та його зять, тому, що це їх телефон. Після чого визвав наряд поліції та написав заяву.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 25 березня 2020 року після дня народження ОСОБА_5 поїхав до магазину, та коли повернувся сказав, що знайшов телефон, який поклав на стіл, потім постукали у двері і почули звуки ляпасу, після чого він зайшов забрав телефон та пішов. Хто приїжджав не бачила. Коли ОСОБА_5 повернувся додому сказав, що його побили, приїжджав до нього Влас і забрав телефон бо він його.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 25 березня 2020 року, вийшов на вулицю закривати магазин, в цей момент прийшов ОСОБА_5 та попросився щось купити, після того як скупився пішов додому, а він з дружиною ОСОБА_6 зачинили магазин та поїхали додому. Вже вдома виявив, що телефон зник, почав шукати його та включив запис з камер відео спостереження які розташовані в магазині та побачив, що телефон лежав на морозильній камері і ОСОБА_13 підійшов, відкрив морозильну камеру, взяв телефон і пішов. Після цього визвав чоловіка своєї дочки ОСОБА_14 та поїхали додому до ОСОБА_5 .. Де йому сказав, щоб віддав телефон бо це його, однак ОСОБА_5 не повірив, після чого повезли його та показали запис з камер відео спостереження. Потім ОСОБА_5 знову через одну годину прийшов просив, щоб йому показали запис знову, але йому відмовив.

Підстав сумніватися в правдивості наведених вище показань свідків, які судом попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, судом не встановлено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 25.03.2021 року близько 22.00 год. прийшов до магазину скупитись, підійшов до холодильника з морозивом взяв морозиво та побачив телефон, взяв його, розрахувався і поїхав. Того дня був в стані алкогольного сп`яніння та не розумів чи телефон його чи ні. Вину у вчиненому визнає у повному обсязі.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, підтвердження ним обставин, викладених в обвинувальному акті, не запереченні проти них, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2020, номер кримінального провадження: 0000154 згідно якого було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України;

-Протоколом огляду від 06.04.2020 року, відповідно до якого, з використанням цифрового фотоапарата «Canon А580», проведено огляд торгового магазину який розташований по АДРЕСА_2 ;

-Таблицею зображень до протоколу огляду від 06.04.2020 року;

-Протоколом огляду носія інформації від 07.04.2020 року, згідно якого з використанням портативного комп`ютера «ASUS X401А», проведено огляд флеш-носія формату «Micro-CD» з відеозаписом формату МР-4 під назвами «Огляд місця події Оленівка», об`ємом 113Mb;

-Протоколом огляду місця події від 06.04.2021 року, відповідно до якого, з використанням цифрового фотоапарата «Canon А580», проведено огляд мобільного телефону «Samsung» марки «GALAXY A6» чорного кольору;

-Висновком експерта № 1288/20 від 06.04.2020, згідно якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Samsung» «GALAXY A6» чорного кольору з серійними номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , рік виготовлення 2018, станом на 25.03.2020 становила 2550,00 грн., за умови, що об`єкт станом на вказану дату мав якісні споживчі характеристики;

-Протоколом слідчого експерименту від 16.04.2020, згідно якого з використанням цифрового фотоапарата «Canon А580», ОСОБА_5 показав і розказав про обставини, які відбулись 25.03.2020 року по АДРЕСА_3 ;

-Таблицею зображень до протоколу слідчого експерименту від 16.04.2020р.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості. При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що обвинувачений дійсно вчинив злочин за встановленими обставинами.

Відтак, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і вірність кваліфікації його умисних дій за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. п. 1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи міркування прокурора, захисника, потерпілої та обвинуваченого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948), ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів справи вбачається, що вартість проведених експертиз під час досудового слідства становлять:

- 300 грн. за проведення судової-товарознавчої експертизи № 1288/20 від 06.04.2020 року.

Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати виннуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід до засудженого до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи у сумі 300 гривень 00 копійок.

Речові докази по справі:

- оптичний диск «Videx» оранжевого кольору формату CD-R, об`ємом цифрової пам`яті 700 Mb, на якому знаходиться огляд події по АДРЕСА_3 залишити при матеріалах справи;

- мобільного телефону марки «Samsung» «GALAXY A6» з серійними номерами ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній як законному володільцю;

- оптичний диск «Videx» оранжевого кольору формату CD-R, об`ємом цифрової пам`яті 700 Mb, на якому знаходиться відеозапис з камер спостереження магазину по АДРЕСА_3 з зафіксованим фактом крадіжки телефону залишити при матеріалах справи;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1