Справа № 203/1421/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 17 березня 2021 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осикувате П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має загальну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.11.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2021 року о 18 год. 45 хв., ОСОБА_3 та ОСОБА_5 матеріали досудового розслідування стосовно якого виділені в окреме провадження, знаходячись разом на першій платформі залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, Центральний район, пл. Вокзальна, 11, побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_6 , який йшов по платформі в біг покинутого хлібзаводу, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Старомостова, після чого у них виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння особистим майном потерпілого, яке вони визначили, як предмет свого злочинної посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів. ОСОБА_5 з метою подолання опору схопив ОСОБА_6 за шию, після чого ОСОБА_3 незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 1 тисячі гривень НБУ з гаманця потерпілого, повернувши потім порожній гаманець ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_5 дістав з внутрішньої кишені одягненої на ОСОБА_6 куртки та незаконно заволодів належним потерпілому мобільний телефон Samsung S7 Edge, після чого зняв з шиї потерпілого та незаконно заволодів навушниками Realme Buds Vireless Yellow. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом покинули місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядились вказаним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, за попередньо, змовою з ОСОБА_5 групою осіб відкрито викрали чуже майна, а саме мобільний телефон Samsung S7 Edge, вартість якого станом на 16.03.2021 становить 3233 грн. 00 коп., навушники Realme Buds Vireless Yellow вартість яких станом на 16.03.2021 становить 266 грн. 66 коп. та грошові кошти в сумі 1000 гривень НБУ, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 4499 гривень 66 коп.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що 16 березня 2021 року, знаходячись на залізничному вокзалі в м. Дніпро, він разом із ОСОБА_5 викрали у ОСОБА_6 телефон, навушники та гроші в сумі 1000 грн. Щиро розкаявся у скоєному та просив суд призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, посилаючись на те, що його дівчина вагітна і їй скоро народжувати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Раніше надав до суду заяву про слухання справи без його участі, в якій вказав, що вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши письмову заяву потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому потворно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання призначеного за попереднім вироком, характеристику з місця навчання, за якою характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

Посилання ОСОБА_3 на наявність у нього вагітної дівчини, якій скоро народжувати, жодними доказами не підтверджені, а тому, не можуть бути прийняті судом до уваги.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі та не вбачає при цьому підстав для застосування ст. 69 КК України.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 30 листопада 2020 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком два роки, а тому, призначає покарання із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, визначивши остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Тобто, строк відбування покарання обвинуваченому слід обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 березня 2021 року.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

До обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого у суду відсутні. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджується до покарання у виді позбавлення волі, а тому, може ухилятися від його відбування.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/9695ТВ від 25 березня 2021 року в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 18 березня 2021 року.

Речовий доказ мобільний телефон Samsung DUOS, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , який переданий під зберігаючу розписку ОСОБА_6 - залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ CD-R, з відеозаписами з камери відеоспостереження, розташованих на залізничному вокзалі станції Дніпро-Головний: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1