Справа №522/8123/21
Провадження №1-кс/522/4508/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця за національністю, аспіранта ОНУ ім. І.І.Мечникова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого відділу ВП №5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000305 від 10.05.2021 року,за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за наступних обставин.

09.05.2021 приблизно о 06:39 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , сидів на лавці біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 .
В цей час, із під`їзду зазначеного будинку, вийшов ОСОБА_8 разом із своєю знайомою ОСОБА_9 , та підійшли до ОСОБА_4 .
Під час бесіди, між ОСОБА_4 , та раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який в подальшому після штовханини переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_8 , наніс один удар кулаком руки по обличчю ОСОБА_4 .
В ході бійки у ОСОБА_4 , який будучи обуреним поведінкою ОСОБА_8 , який наніс йому удар кулаком руки, бажаючи йому помститися, раптово виник злочинний намір направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , 09.05.2021, приблизно о 06:39 більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, наблизився до потерпілого та почав наносити множинні удари кулаками рук по обличчю та тулубу ОСОБА_8 .
Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_8 , впав на асфальтне покриття, а ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень наніс декілька ударів ногою потерпілому ОСОБА_8 , по обличчю та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота. Розрив брижейки тонкої кишки. Внутрібрюшна кровотеча.
Після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 , злякавшись що він може бути затриманий за скоєний ним тяжкий злочин, та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, з місця вчинення кримінального правопорушення втік в невідомому напрямку, а потерпілий ОСОБА_8 , з вказаними тілесними ушкодженнями був доставлений до КНП «Міська клінічна лікарня №11», де йому була надана невідкладна медична допомога.
11.05.2021 року, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке кваліфікується, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння..
В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, а також не прибути до суду за судовим викликом, так як після вчинення ним тяжкого злочину з місця вчинення кримінального правопорушення втік, утриманців не має, тому міцні соціальні зв`язки у нього відсутні, тому можливо із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, про що свідчить те, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, наслідками яких є отримання тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, окрім цього, були допитані особи в якості свідків, покази яких вказують на причетність до вчинення злочину ОСОБА_4 , також не проведені експертні дослідження, що вказує та не що перебуваючи на волі він перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів.
В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, є той факт, що ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, джерела та доходи для існування його не відомі, що свідчить про наявність, того що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Викладені обставини, які встановлені під час досудового розслідування, свідчать про те, що є всі законні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, є аспірантом денної форми навчання ОНУ ім. І.І.Мечникова, має 1/3 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , та на разі приймає участь в лікуванні потерпілого.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження підтверджується оглядом місця події від 10.05.2021, під час якого були виявленні та вилучені змиви речовини бурого кольору; протоколом заяви від ОСОБА_8 , в якій він просить прийняти міри правового характеру до невідомого чоловіка який спричини йому тілесні ушкодження 09.05.2021 року; довідкою з КНП МКЛ №11, на гр. ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота. Розрив брижейки тонкої кишки. Внутрібрюшна кровотеча; показами потерпілого ОСОБА_8 , під час якого він вказав, що чоловік з яким у нього стався конфлікт спричинив йому тілесні ушкодження кулаками рук та ногами; показами свідка ОСОБА_9 , під час якого вона вказала, що між ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , стався конфлікт та бійка, під час якого ОСОБА_4 , наніс тілесні ушкодження кулаками рук та ногами ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_10 під час якого він вказав, що 09.05.2021, йому подзвонила ОСОБА_11 , та повідомила що між ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , біля буд. АДРЕСА_2 , сталася бійка, після чого він виявив свого знайомого ОСОБА_8 , з тілесними ушкодженнями; показами свідка ОСОБА_12 , під час якого він вказав, що йому стало відомо, про те що 09.05.2021, невідомий чоловік побив його сина ОСОБА_8 ; відеозаписом із камери відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_2 ; іншими матеріалами в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним вказаних у клопотанні кримінальних правопорушень.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, враховуючи тяжкість злочинів, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів, які посягають на такі суспільні відносини, слідчий суддя вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя погоджується, що в діях ОСОБА_13 є ризики передбачені п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України

В той же час, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не обґрунтувала і належним чином не довела ризиків передбачених п. 5, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як повідомлень зі сторони свідків чи експертів про вчинення на них впливу, до органу досудового розслідування чи суду не надходило.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та право власності на 1/3 житлового будинку, навчається в аспірантурі, працює у якості помічника-консультанта депутата Одеської міської ради VІІІ скликання на громадських засадах, приймає активну участь у студенській наковій роботі, а також у громадсько-суспільному житті курсу та факультету, а саме у спортивних змаганнях і худодеій самодіяльності, що дає підстави вважати про наявність міцних соціальних зв`язків, приймає участь в лікуванні потерпілої особи та сам з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що за викладених обставин, застосування виняткового запобіжного заходу, не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу також враховує інші обставини вказані у ст. 178 КПК України, а саме тяжкість кримінального правопорушення, що ставиться у підозру, вагомість доказів, та розмір покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що на думку слідчого судді, свідчить про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя приходить до висновку, що задля запобігання вказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків достатнім буде застосування домашнього арешту у нічний час.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194 199, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце проживання у період часу з 22:00 до 06:00 год.

Покласти на ОСОБА_4 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді чи суд про зміну свого місця проживання, прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора чи слідчого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 19.05.2021 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 11.07.2021 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: