Справа №403/383/20
провадження №1-кп/403/18/21
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2021 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Димитрове Устинівськогорайону Кіровоградської області,
адреса місця проживання, зареєстрована у
встановленому законом порядку:
АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця
проживання: АДРЕСА_2 , не
працюючого, маючого спеціально-технічну освіту,
не одруженого, громадянина України, відомості про
перебування на обліку як військовозобовязаного -
відсутні, раніше судимого: 1) 15.12.2009 року Устинівським районним судом
Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до
3 років позбавлення волі зі звільненням на підставі
ст.75 КК України від відбування покарання з
іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
2) 13.10.2010 року Устинівським районним судом
Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1
ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців
позбавлення волі; 3) 31.07.2017 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В середині серпня 2020 року, точних часу та дати під час досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до огородженого домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 . Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю потерпілого та сторонніх осіб, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений ОСОБА_4 , відкривши зачинену та підперту каменем хвіртку, проник на територію вказаного домоволодіння. Після цього, будучи обізнаним про наявність в домогосподарстві домашньої птиці - качок, обвинувачений пройшовши до середини подвіря, зайшов до огорожі, призначеної для їх тримання, звідки, шляхом поміщення до принесеного із собою поліетиленового мішка, таємно викрав трьох качок пекінської породи п`ятимісячного віку, яких в подальшому продав, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 300 грн.00 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю. Суду показав, що в серпні місяці 2020 року, точної дати не памятає, в обідній час, він, з метою викрадення качок з домогосподарства потерпілого ОСОБА_5 , про відсутність якого вдома йому було відомо, прийшов до місця знаходження будинку потерпілого, розташованого по АДРЕСА_3 , та відчинивши хвіртку огорожі, яка була зачинена та підперта каменем, пройшов на територію подвіря. Після цього, він підійшов до загородки, призначеної для тримання качок, зайшов до неї та за допомогою рук піймав і склав до принесеного із собою поліетиленового мішка трьох качок, яких в подальшому продав, отримавши за це 100 грн.. Отримані від продажу грошові кошти використав на придбання ліків. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явився. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.185 КК України без його участі. Цивільний позов пред`являти не буде, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України, йому зрозумілі. Прохає не призначати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям (а.п.43).
З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України судом, після заслуховування думки учасників судового провадження щодо можливості за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини, передбачені ч.1 ст.91 КПК України, та, враховуючи, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі потерпілого ОСОБА_5 ..
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, та необхідних для вирішення судом відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питань щодо речових доказів та судових витрат.
На підставі викладеного, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту цих обставин обвинуваченим, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
При цьому вважаючи встановленим в діях обвинуваченого ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою крадіжки - «проникнення у сховище», суд, з урахуванням постанови Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду за №205/5830/16-к від 19.11.2018 року, приходить до висновку про те, що наявність огорожі подвіря, яка була суцільною та не мала пошкоджень (проломів), відсутність загальної доступності до подвіря та використання його потерпілим для тимчасового зберігання майна - домашньої птиці, свідчать про те, що подвіря біля будинку потерпілого ОСОБА_5 мало в кримінально-правовому розумінні статус сховища та передбачало обмеження доступу до нього сторонніх осіб.
При цьому, приходячи до висновку про відповідність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, суд, з урахуванням положень ст.ст.89, 90 КК України щодо строку погашення судомості за тяжкі злочини та порядку їх обчислення, а також викладених в обвинувальному акті відомостей про засудження обвинуваченого за раніше вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, що згідно примітки 1 ст.185 КК України відповідає такій кваліфікуючій ознаці крадіжки, як повторність, не кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за вказаною ознакою обєктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в межах даного кримінального провадження, так само, як і не визнає вказану обставину такою, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України, здійснюючи судовий розгляд виключно в межах висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.5 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як тяжкий злочин.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови від 24.10.2003 року №7), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 являється особою раніше судимою. Останній раз засуджувався 31.07.2017 року за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Відбував покарання в ДУ «Голопристанська виправна колонія №7» з 31.07.2017 року по 16.04.2020 року. Звільнений по відбуттю покарання (а.п.79-82, 83-84, 112, 114, 115-116).
Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, отримує пенсію як особа, що має другу групу інвалідності загального захворювання. Не одружений, по місцю проживання характеризується задовільно. Являється батьком неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.93, 118, 120, 121).
Згідно відповіді КНП «Устинівська центральна районна лікарня» Устинівської районної ради Кіровоградської області обвинувачений ОСОБА_4 на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 12ААБ №569143) обвинуваченому ОСОБА_4 встановлена друга група інвалідності на строк до 01.08.2021 року (а.п.122, 123).
Згідно довідки КНП «Устинівська центральна районна лікарня» Устинівської районної ради Кіровоградської області обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у лікаря фтизіатра та приймає специфічну хіміотерапію з приводу наявного в нього захворювання (а.п.124).
За змістом досудової доповіді, складеної органом пробації стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , останній згідно соціально-психологічної характеристики проживає у власному будинку, офіційно не працює та має потребу в додаткових коштах. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як низький. Виправлення обвинуваченого без позбавлення волі не можливе та може становити небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення органом пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, а саме: офіційного працевлаштування та профілактичних бесід. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покладення обовязків згідно ст.76 КК України (а.п.57).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним своєї вини у вчиненні крадіжки належної потерпілому ОСОБА_5 свійської птиці (качок).
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено з урахуванням розгляду кримінального провадження виключно в межах предявленого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
На підставі викладеного, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, призначене в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин, що, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим,відповідно до положень ст.75 КК України, з урахуванням: особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який має низький ризик небезпеки для суспільства, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання і по місцю проживання характеризується задовільно;його щирого каяття у вчиненому злочині, відсутності тяжких наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та обставин, які обтяжують його покарання; стану здоров`я обвинуваченого, який є особою, що має другу групу інвалідності; позиції потерпілого ОСОБА_5 , який претензій до обвинуваченого не має та прохає не призначати останньому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судових товарознавчих експертиз №3613/20-27 від 07.09.2020 року та №4446/20-27 від 20.10.2020 року в сумі 326 грн. 88 коп. кожна) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Після набрання вироком законної сили речовий доказ у кримінальному провадженні - одну качку білого кольору пекінської породи віком п`ять місяців, яка під час досудового розслідування була передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), повернути останньому як власнику, анулювавши розписку про зберігання.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Димитрове Устинівського району Кіровоградської області (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 21 січня 2003 року Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судових товарознавчих експертиз: №3613/20-27 від 07.09.2020 року в розмірі 326 грн.88 коп. (триста двадцять шість гривень вісімдесят вісім копійок) та №4446/20-27 від 20.10.2020 року в розмірі 326 грн.88 коп. (триста двадцять шість гривень вісімдесят вісім копійок).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1