Провадження 1-в/193/115/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» ОСОБА_4 про визначення остаточного покарання до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності кількох вироків,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2021 року до Софіївського районного суду надійшло подання начальника ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» про визначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_5 за наявності кількох вироків.

В обгрунтування вказаного подання зазначено, що у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» відбуває покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно вироку 24.02.2020 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року і 8 місяців позбавлення волі. Проте, під час ухвалення цього вироку судом не був врахований вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019, у зв`язку з чим і виниклала необхідність звернення до суду з цим поданням.

Представник ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд подання без їхньої участі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав на відстуність правових підстав для складання судом вироку суду від 28.11.2019 та призначення з урахуванням нього остаточного покарання.

Вислухавши думку прокурора, вивчиши подання ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" та дослідивши додані до неї документи разом з особовою справою засудженого, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», регламентовано, що за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Згідно із п. 10, п. 12 Постанови ПВС України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», з відповідними змінами, в порядку, передбаченому ст.ст. 537-539 КПК України суди вправі вирішувати питання, пов`язані з виконанням вироків, за наявності інших вироків, зокрема, коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.

Тобто, питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст.ст.70,71 КК України.

Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 відбуває призначене йому покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» з 17.02.2021.

Згідно вироку від 28.11.2019 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 більш суворим, призначеним за даним вироком та остаточно призначено покарання ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі.

Вироком від 24.02.2020 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати частину покараннч за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі. Зазначений вирок набрав законної сили 26.03.2020 .

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.08.2020 скасовано вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019 року в частині призначення покарання, та ухвалено новий вирок, яким:

призначено покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злотчинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за новим вироком та вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 більш суворим покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2016, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Вважати ОСОБА_5 таким, що відбув призначене покарання. В решті вироку залишено без змін. Вирок в касаційному порядку не оскаржувався і набрав законної сили цього ж дня 27.08.2020.

Зі змісту вироку Дніпровського апеляційного суду від 27.08.2020 вбачається, що ОСОБА_5 раніше судимий за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Апеляційний суд зазначив, що вказане покарання ОСОБА_5 відбув повністю та був звільнений 02.07.2018 за відбуттям строку покарання.

Крім іншого, слід зауважити, що кримінальне правопорушення за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019 ОСОБА_5 вчинив 03.09.2015, тобто ще до ухвалення вироків Бабушкінського та Красногвардійського районних судів м. Дніпропетровська від 28.11.2018 та від 30.05.2016, тому апеляційною інстанцією під час перегляду вироку від 28.11.2018 і враховано призначене за ним нове покарання у виді 1 року і 6 місяців позбавлення волі. А оскільки засуджений ОСОБА_5 відбув покарання за вироком від 30.05.2016 у виді трьох років позбавлення волі повністю, то вважається, що останій, за приписами ч. 4 ст. 70 КК України, і відбув повністю покарання згідно вироку від 28.11.2019.

Суд відзначає, що вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019, який на переконання адміністрації ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» помилково не враховано судом, в частині призначеного покарання ОСОБА_5 , скасовано за вироком Дніпровського апеляційного суду від 27.08.2020, а тому він не може жодним чином бути врахований судом і виконуватися виправною колонією.

Натомість вищезгаданий вирок апеляціного суду набрав чиності і є виконаним через те, що покарання, яке призначив суд апеляційної інстанції, засуджений ОСОБА_5 фактично відбув.

Окрім того, суд зауважує, що розпорядження з приводу виконання вищезгаданих вироків в матеріалах особової справи засудженого відсутні.

Судом встановлено, що наразі засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» саме за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2020 за яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 рокуі 8 місяців позбавлення волі, іншого вироку за яким він засуджений і не відбув покарання немає.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що у задоволенні даного подання ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 71 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» ОСОБА_4 про визначення остаточного покарання до засудженого ОСОБА_5 за наявності кількох вироків, залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1