Справа № 463/8168/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/697/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2021 року,

з участю ОСОБА_6

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2021 року відмовлено за безпідставністю в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0001930 від 30 серпня 2019 року.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що погоджується із висновками слідчого, що жодних даних про скоєння злочину в результаті проведення розслідування не отримано і подія такого злочину відсутня. При цьому слідчий суддя наголосив, що у вказаному зверненні до слідчих ДБР скаржник вважає, що названі у зверненні судді скоїли злочин передбачений ч.2 ст.382 КК України, оскільки на відміну від судового рішення у справі № 461/458/18 судді відмовили у внесенні відомостей до ЄРДР про скоєння злочину, а тому вони не виконали судове рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/458/18 від 22.01.2018 року. Такий висновок заявника не має і не може мати жодного логічного, а тим більше юридичного обґрунтування, а тому жодні подальші слідчі дії не можуть спростувати висновок слідства. Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погодився і вважав, що постанова є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібрав достатні дані, які вказують на відсутність події кримінального правопорушення.
На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, скасувати постанову від 18.08.2020 про закриття кримінального провадження №0001930 від 30.08.2019 слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_7 . Водночас, ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що 18.05.2021 р. виготовлено та оголошено повний текст ухвали за його відсутності, 24.05.2021 р. ним, рекомендованим листом з повідомленням про вручення отримано повний текст ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що слідчий суддя розглянув справу по суті з порушенням вимог ст.ст.32, 34, 75, 94, 370, 372 КПК України, умисно обгрунтував ухвалу неіснуючими доказами та навів обставини, що не відповідають дійсним, слідчий суддя умисно постановив упереджену, наперед визначену, ухвалу, яка не відповідає дійсним обставинам.

Апелянт зазначає, що однією з головних вимог заяви - змушення уповноважених посадових осіб ГУ НП у Львівській області виконати ухвалу від 22.01.2018 р.
На думку апелянта, слідчі судді Галицького, Сихівського та Личаківського районних судів м.Львова у той чи інший протиправний спосіб умисно надали протиправним діям прокурорів статус законних та умисно перешкодили у такий спосіб виконання ухвали від 22.01.2018 р. - забезпечили незобов`язання прокурорів організувати змушення уповноважених посадових осіб ТУ НП у Львівській області виконати ухвалу від 22.01.2018 р. Тобто, слідчі судді вчинили кримінальні правопорушення за ст.ст. 364, 375, 382 КК України.
Наголошує, що слідчий також не вчинив досліджень що існування факту невиконання ухвали від 22.01.2018 р. і це при тому, що це є одним з найголовніших вимог досудового розслідування; що цей факт лежить в основі всіх заяв; що слідчий був зобов`язаний навести підтвердження факту невиконання або виконання цієї ухвали - тобто, це є фактом, що слідчий умисно відмовився виконувати вимоги ст.2 КПК України.
При цьому, звертає увагу, що відомості заяви № 1 від 26.12.2018 р. з додатками (дії слідчих суддів ОСОБА_8 бань, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , усіх наведених прокурорів, мера м.Львова, Голови Львівської ОДА) були протиправно виключені з меж слідства.
Вважає, що слідчим, у порушення ч.ч. 1, 2 ст.55, ст.56 КПК України умисно позбавлено потерпілого його наведених прав. Слідчий також відмовився досліджувати спричинену потерпілому шкоду, хоча у матеріалах справи достатньо доказів існування такої.
Стверджує, що слідчий провів звичайне упереджене досудове розслідування з вибірковим взяттям до дослідження подій з метою прийняття наперед визначеної упередженої постанови у порушення прав особи, у порушення прав потерпілого за рахунок надання статусу законних протиправним діям посадових осіб влади; з метою не притягнення винних до відповідальності у розрахунку на отримання (чи за фактом отримання) від цього особистої вигоди.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ ОСОБА_6 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0001930 від 30 серпня 2019 року.

Слідчим постанову про закриття кримінального провадження винесено на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Так, слідчим суддею належно перевірено та дано відповідну оцінку тому, що як встановлено слідчим, жодних даних про скоєння злочину в результаті проведення розслідування не отримано і подія такого злочину відсутня. При цьому слідчий суддя наголосив, що у вказаному зверненні до слідчих ДБР скаржник вважає, що названі у зверненні судді скоїли злочин передбачений ч.2 ст.382 КК України, оскільки на відміну від судового рішення у справі № 461/458/18 судді відмовили у внесенні відомостей до ЄРДР про скоєння злочину, а тому вони не виконали судове рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/458/18 від 22.01.2018 року. Такий висновок заявника не має і не може мати жодного логічного, а тим більше юридичного обґрунтування, а тому жодні подальші слідчі дії не можуть спростувати висновок слідства. Таким чином, вивчивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали, оскаржувану постанову, слідчий суддя із наведеними мотивами слідчого погодився і вважав, що постанова є законною, оскільки слідчий, дослідивши обставини кримінального провадження, зібрав достатні дані, які вказують на відсутність події кримінального правопорушення.
На думку колегії суддів, при закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржувана постанова слідчого винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, спростував наведені в скарзі ОСОБА_6 мотиви та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Вказівка в апеляційній скарзі на невідповідність ухвали слідчого судді вимогам кримінального процесуального закону є необґрунтованою. При розгляді скарги слідчим суддею досліджені надані матеріали, повно та всебічно з`ясовані усі необхідні питання щодо перевірки законності прийнятого органом досудового розслідування рішення.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам. Істотних порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді, які б тягли за собою скасування судового рішення, допущено не було.

Ухвала слідчого судді належним чином вмотивована. Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя перевірив доводи скарги заявника, й обґрунтував викладені в ухвалі висновки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими й до уваги їх не бере. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Поряд з цим, колегія суддів, вважає, що ОСОБА_6 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2021 року, визнати причини пропуску такого строку поважними, оскільки копію оскаржуваної ухвали апелянт отримав та ознайомився з повним текстом такої лише 24.05.2021 р.

Керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2021 року, якою відмовлено за безпідставністю в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 18 серпня 2020 року про закриття кримінального провадження №0001930 від 30 серпня 2019 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4