Справа № 357/4636/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 27.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Біла Церква, Київської області, з вищою освітою, одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

27 березня 2021 року близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, на сходинковому майданчику сьомого поверху, постукала у вхідні двері квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку, щоб зробити зауваження особам, які перебуваючи у квартирі, заважали їй відпочивати. Відчинивши двері, ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, нанесла останній удар кулаком у верхню частину обличчя, після чого, взявши за волосся однією рукою, другою нанесла ще декілька ударів по голові. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді синців на повіках обох очей, що переходять на ніс, синець на лівому передпліччі, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду показав, що 27 березня 2021 року близько 02 години 30 хвилин вона перебувала за адресою: АДРЕСА_3 у своєї подруги на дні народження. В них голосно грала музика і потерпіла ОСОБА_5 постукала у вхідні двері квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку, щоб зробити їм зауваження особам. Вказувала, що на 7 поверсі, відчинивши двері, потерпіла почала вказувати їм не те, що пізній час і просили припинити шуміти. Натомість вона ( ОСОБА_4 ) умисно нанесла ОСОБА_5 удар кулаком у верхню частину обличчя, після чого, взявши за волосся потерпілої однією рукою, другою нанесла ще декілька ударів по голові. Визнає, що внаслідок її дій ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді синців на повіках обох очей, що переходять на ніс, синець на лівому передпліччі, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Цивільний позов визнала частково, в сумі 1000 грн.

Розкаюється в скоєному, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 вказала, що при призначенні міри покарання обвинуваченій вона посилається на розсуд суду.

Допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали справи, суд вважає доказаною вину обвинуваченої у вчиненні інкримінуємого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої, дослідженням даних, які характеризують особу винної, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

При обранні міри покарання суд бере до уваги пом`якшуючу обставину відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Обтяжуючих обставин по справі відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її характеристику. Обставинами, які характеризують особу обвинуваченої є те, що ОСОБА_4 раніше не судима. Під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Відповідно до характеристики сусідів ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченою є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому вона просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на її користь 20000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ч. 1 ст. 23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Відповідно до роз`яснень вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Завдану моральну шкоду потерпіла ОСОБА_5 оцінює у розмірі 20000 грн. Дану суму моральної шкоди потерпіла обґрунтувала в судовому засіданні та зазначила, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень вона зазнала моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях.

Обвинувачена ОСОБА_4 цивільний позов в частині маральної шкоди визнав частково, в сумі 1000 грн.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Суд, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, встановив наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями обвинувачено ОСОБА_4 і шкодою, заподіяною потерпілій ОСОБА_5 в результаті цих дій, характер немайнових втрат, яких вона понесла, зокрема стан її здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також враховуючи, що потерпілій дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають до часткового задоволення в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним вдповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1