Справа №485/210/21
Провадження №1-кп/485/35/21
УХВАЛА
іменем України

22 березня 2021 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000006 від 05.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину (2014 р.н.), з професійно-технічною освітою, не працюючого, інваліда 3 групи загального захворювання, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 02 січня 2021 року близько 01:00, більш точного часу не встановлено, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку по АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 , де в цей час знаходився ОСОБА_5 . В ході розпивання спиртних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , в ході сварки, яка продовжилася біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 , та умисно наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої частини обличчя останньому.

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи (відкритий у ділянці тіла нижньої щелепи зліва, закритий у ділянці субглобового відростку зі зміщенням), які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, відповідно до якої потерпілий відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч.1 ст 122 КК України та просить в цій частині закрити кримінальне провадження.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, які не заперечують щодо задоволення клопотання потерпілого про відмову від обвинувачення за ч.1 ст 122 КК України та закриття провадження у справі приватного обвинувачення, з`ясувавши добровільність й істинність звернення потерпілого із заявою про закриття провадження за вказаних підстав, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а також відповідно до абз.2 ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктом 7 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Частиною 4 ст.26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно зі ст. 477 вказаного Кодексу кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо певних кримінальних правопорушень, перелік яких зазначено в цій статті. Зокрема, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, зазначене в п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин.

За висновками Верховного Суду України (постанови від 8 жовтня 2016 року та 18 травня 2017 року, справи № 5-132кс15, 5-79 кс(15)17), для визнання кримінального провадження таким, що здійснюється у формі приватного обвинувачення застереження у ст. 477 КПК щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не поширюється на передбачені ч. 1 ст. 67 КК обставини, які обтяжують покарання.

Враховуючи заяву потерпілого ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення, думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які не заперечили щодо закриття провадження у справі за ч.1 ст 122 КК України, суд дійшов висновку, що провадження у справі за ч.1 ст. 122 КК України підлягає закриттю в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Наслідки закриття справи обвинуваченому роз`яснено.

Прокурором Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: комунального некомерційного підприємства "Миколаївська обласна клінічна лікарня" Миколаївської обласної ради до відповідача ОСОБА_3 було подано цивільний позов про стягнення витрат на стаціонерне лікування потерпілого від злочину в сумі 6619,20 грн.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні встановлений ст.129 КПК України. Частиною 1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Таким чином, цивільний позов суд розглядає по суті у випадках, передбачених ч.1 ст.129 КПК України.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, поданий прокурором цивільний позов суд залишає без розгляду.
При цьому суд розяснює прокурору норми ч.7 ст.128 КПК України, відповідно до яких особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 26,100, 129, 284, 286, 370 - 372, 477 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальне провадження № 0000006 від 05.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрити у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов заявлений прокурором в інтересах дежави в особі комунального некомерційного підприємства "Миколаївська обласна клінічна лікарня" Миколаївської обласної ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 в розмірі 6619,20 грн. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.03.2021.

Суддя ОСОБА_1

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Ухвала не набрала законної сили

Секретар судового засідання ОСОБА_2

22.03.2021