У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 534/988/15-к
Провадження № 1-кс/534/352/21

28 липня 2021 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представниці власниці майна ОСОБА_4 адвокатки ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури (за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР від 30.12.2012 за №0000216) про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням у якому порушує питання про накладення арешту на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та складаються в цілому з будівлі кафе-бару літ. «А,а», що на праві власності належать ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована прокурором тим, що необхідність накладення арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданою внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди виниклої в результаті вчинення кримінального правопорушення та може слугувати забезпеченням відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

За змістом внесеного клопотання про арешт майна, до СВ Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області звернулась ОСОБА_6 та повідомила, що невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 , заволоділи нерухомим майном, розташованим по АДРЕСА_1 , внаслідок чого завдали матеріальної шкоди у великих розмірах.

Розпорядженням першого заступника міського голови ОСОБА_7 від12.09.2008 №426-р за будівлею кафе-бару літ. «А» (колишній пивний бар ПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), закріплено поштову адресу: АДРЕСА_1 . Вказане кафе на праві власності належить ОСОБА_4 .

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.12.2012 за №0000216 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Прокурор у судовому засіданні повністю підтримав внесене клопотання та прохав про його задоволення. Пояснив суду, що нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та складаються в цілому з будівлі кафе-бару літ. «А, а», що належать на праві власності ОСОБА_4 , та на які він прохає накласти арешт, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та можуть слугувати забезпеченням відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Власниця майна ОСОБА_4 до суду не з`явилася, її представниця адвокатка ОСОБА_5 в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність та просила долучити документи: рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10.04.2008, рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.03.2010, ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.01.2011, рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.01.2012 та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого власником будівлі, кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, думку представниці власниці майна адвокатки ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше

Зі змісту поданого клопотання убачається, що нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та складаються в цілому з будівлі кафе-бару літ. «А, а», що належить на праві власності ОСОБА_4 , набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення та можуть слугувати забезпеченням відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.12.2012 за №0000216 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Слідчий суддя підкреслює, що згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, прокурором не зазначено розмір шкоди завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, не надано доказів щодо пред`явлення цивільного позову, з якого можна було дійти висновку про розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У системному тлумаченні норм КПК України, слідчий суддя наголошує, що формальне посилання прокурора щодо мети подання клопотання про арешт майна, а саме: забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення без визначення розміру такої шкоди та відсутності заявленого цивільного позову за механізмом подання якого здійснюється реалізація захисту прав потерпілої на відшкодування такої шкоди, який за положеннями КПК України допускається також подавати на стадії досудового слідства, не свідчить про належне виконання вимог ч.3 ст.172 КПК України

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області для усунення недоліків, надавши для цього строк протягом 72 годин з моменту постановлення ухвали.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області та встановити строк в сімдесят дві години для усунення його недоліків.

Ухвала до оскарження не належить.

Слідчий суддя ОСОБА_1