23.03.2021 363/654/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000859, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, одружений, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме 2 грудня
2020 року Вишгородським районним судом Київської області за частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
на початку червня 2020 року в нічну пору доби (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 перебував поблизу території гаражного кооперативу «Гідромеханізатор», що розташований за адресою: Київська область,

м. Вишгород, вул. Кургузова, 9-Б. В цей час у нього виник прямий умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, за рахунок чужого майна з одного з гаражних приміщень, що розташовані на території кооперативу «Гідромеханізатор» за вищевказаною адресою.

Відразу після цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу зайшов на територію гаражного кооперативу «Гідромеханізатор», за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 9-Б, де діючи умисно, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які могли б завадити вчиненню кримінального правопорушення та в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та він не буде викритий, усвідомлюючи те, що його дії мають протиправний характер та ігноруючи цю обставину, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до дверей гаражного приміщення № НОМЕР_1 та шляхом пошкодження механізму навісного замка бокових дверей, подолавши обмежений доступ, проник до вказаного приміщення з якого умисно викрав майно, яке там зберігалось, а саме: бензиновий мотор марки «Ветерок», 12 кінських сил (12L) № НОМЕР_2 м, вартістю 2250,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень, що належить ОСОБА_5

ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 2250,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною третьою статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив викладені вище встановлені судом обставини справи.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого та дослідити матеріали провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно, як зазначено в обвинувальному акті у червні 2020 року (точної дати не пам`ятає) він, перебуваючи на території гаражного кооперативу «Гідромеханізатор», за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 9-Б, побачив приміщення, двері до якого були не повністю зачинені, проте підперті, у нього виник умисел зайти в нього та знайти там метал чи будь-які предмети, які можна було б здати та заробити гроші, оскільки в той час не працював. Після того, як він відчинив двері до приміщення, він знайшов там бензопилу, яку забрав з собою додому, щоб потім її продати, але усвідомлюючи, що вчинив незаконно та, після того, як до нього прийшли працівники поліції, добровільно віддав викрадене ним майно, яке було повернуто потерпілому. У вчиненому щиро розкаявся, зобов`язався не вчиняти подібних дій у подальшому.

Отже, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною третьою статті 185 КК України.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною третьою статті 185 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив про відсутність у нього будь-яких претензій до обвинуваченого. Щодо призначення виду та розміру покарання ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Суд, призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно із статтею 12 КК України, є тяжким злочином, який обвинуваченим вчинено до постановлення вироку Вишгородським районним судом Київської області від 2 грудня 2020 року (справа

№ 363/5041/19), яким його засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, а також відомості, які характеризують його особу: раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, офіційно не працює, згідно довідки-характеристики за місце проживання нарікань щодо негативної поведінки від мешканців будинків по АДРЕСА_2 до Вишгородського відділу поліції щодо ОСОБА_4 не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, відсутність тяжких наслідків, майно повернуто потерпілому, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та щодо нього можливо застосувати положення статей 75, 76 КК України.

Крім цього, як убачається із матеріалів кримінального провадження, 2 грудня

2020 року ОСОБА_4 вироком Вишгородським районним судом Київської області визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, який він не сплатив.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах перші третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В той же час, за змістом частини третьої статті 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, у цьому випадку вирок Вишгородським районним судом Київської області від 2 грудня 2020 року щодо ОСОБА_4 слід виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальних провадженнях не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями статті 100 КПК України та вважає за необхідне бензиновий мотор марки «Ветерок», 12 кінських сил (12L)

№ 1032900м, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому, як власнику.

Керуючись статтями 100, 368370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 76 КК України, зокрема: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі частини третьої статті 72 КК України вирок Вишгородського районного суду Київської області від 2 грудня 2020 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою

статті 185 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн виконувати самостійно.

Речовий доказ бензиновий мотор марки «Ветерок», 12 кінських сил (12L)

№ 1032900м, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1