ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/671/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/345/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст. 204 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Куйбишев Куйбишевської області, РФ, росіянин, громадянин України, одружений, пенсіонер, фізична особа - підприємець, раніше несудимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34 000 грн.
В зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 звільнений від призначеного покарання.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності, не маючи спеціального дозволу на торгівлю алкогольними напоями, всупереч вимогам п. 11 ст. 226 Податкового кодексу України від 02.12.2010, Закону України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним, плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі за текстом Закону України), «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 15.06.2006 (далі за текстом Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України), маючи умисел на незаконний збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, з метою отримання неконтрольованого державою доходу, шляхом незаконного здійснення роздрібної торгівлі незаконно виготовлених алкогольних напоїв, 20 вересня 2016 року через магазин, що належить йому на праві власності та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , придбав у невстановлених осіб незаконно виготовлений з недоброякісної сировини алкогольний напій під виглядом коньяку, при цьому обвинувачений сам вважав, що коньяк виготовлений на лікеро-горілчаному заводі.
У подальшому ОСОБА_7 переніс придбаний у невстановлених осіб алкогольний напій до свого магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та передав його продавцю вищевказаного магазина ОСОБА_10 , надавши останній вказівку здійснювати збут вказаного алкогольного напою на розлив за ціною 55 грн за літр.
В свою чергу продавець ОСОБА_10 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 та не усвідомлюючи, що коньяк, який приніс ОСОБА_7 , є незаконно виготовленим, 21.09.2016 за вказівкою останнього незаконно реалізувала вказаний алкогольний напій на розлив під виглядом коньяку громадянам: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а 22.09.2016 - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
Вживання незаконно виготовленого та реалізованого в магазині ОСОБА_7 алкогольного напою призвело до отруєння та інших тяжких наслідків у вигляді настання смерті вищевказаних громадян.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2019 стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 204 КК України, призначеного покарання з подальшим звільненням від його відбування з підстав: невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, через безпідставну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 204 КК України замість ч. 3 ст. 204 КК України, а також подальшого звільнення від призначеного покарання на підставі ст.49 КК України; невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що призначене судом покарання ОСОБА_7 явно не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Посилається, що як беззаперечно встановлено у ході судового розгляду, у магазині, що належить ОСОБА_7 алкогольні напої, що мали незаконне походження, реалізовувалися впродовж декількох років, інкримінований епізод реалізації сфальсифікованого алкоголю був не одиничним та не випадковим, що підтверджується і показами свідків, які були надані ними в судовому засіданні.
Крім того зазначає, що ОСОБА_7 дав в суді показання щодо неодноразового придбання у невстановлених осіб з метою перепродажу алкогольних напоїв у тарі, зовнішні ознаки якої виключали сумніви у нелегальному виробництві даних напоїв, а також подальшій реалізації цих нелегальних напоїв через належний йому магазин, визнав вину у скоєному та покаявся.
Факт отруєння ряду осіб внаслідок вживання придбаного фальсифікованого алкоголю в магазині, що належить ОСОБА_7 , а також смерті цих осіб внаслідок отруєння метанолом, який містився у вказаному напої, також беззаперечно встановлено судом, виходячи з аналізу ряду доказів досліджених в судовому засіданні.
Показання ОСОБА_7 у частині того, що він «повірив» невстановленій особі про легальність походження алкогольних напоїв, які він придбав у пластикових бутлях ємністю по 5-10 літрів без етикеток, акцизних марок та будь-яких документів з метою подальшої реалізації на розлив, слід розцінювати лише як спробу ухилення від кримінальної відповідальності.
Вважає, що суд безпідставно звільнив від кримінальної відповідальності особу, внаслідок злочинних дій якої загинуло декілька людей.

Вислухавши доповідь судді; думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже розглядаючи апеляційну скаргу колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами прокурора щодо невірної кваліфікації судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 ч.1 ст. 204 КК України та необхідності кваліфікації його дій за ч.3 ст. 204 КК, оскільки відсутні об`єктивні підстави для цього.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен зокрема вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою зокрема зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Так суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні допитав обвинуваченого ОСОБА_7 , який вказав, що на протязі тривалого часу він у незнайомого чоловіка купував спиртні напої для реалізації через свій магазин на розлив. При цьому незнайомий запевнив його, що спиртні напої виготовлені на державному підприємстві і він йому повірив. Проте, що цими напоями можна отруїтись він навіть не уявляв. Ніякого відношення до виготовлення цих напоїв він не має. В скоєному незаконному придбанні та збуті незаконно виготовлених алкогольних напоїв, з метою отримання неконтрольованого державою доходу, шляхом незаконного здійснення роздрібної торгівлі незаконно виготовлених алкогольних напоїв щиро розкаявся.

Крім того під час судового розгляду судом були допитані свідки та потерпілі, які зазначили:
Потерпіла ОСОБА_18 під час судового засідання пояснила, що 21 вересня 2016 року вони зібралися святкувати день народження її чоловіка ОСОБА_11 і запросили до себе кумів ОСОБА_12 та ОСОБА_19 . В той день чоловік купив в магазині ПП «Родіонов», розташованому по АДРЕСА_2 , коньяк на розлив 0,5 л та пляшку вина «Мікадо». Чоловік з кумом пили коньяк, а жінки вино. Вранці 22.09.2016 чоловіку було погано: нудота, тіло трусилося, паморочилося в очах, ледве міг розмовляти. У зв`язку з поганим самопочуттям викликали швидку допомогу, його забрали до Ізюмської ЦМЛ вже непритомного, потім санавіацією терміново направили до Харківської обласної лікарні, де він майже одразу і помер з діагнозом «Отруєння сурогатами алкоголю». На питання, що їй відомо про продаж незаконно виготовлених алкогольних напоїв в магазині ПП «Родіонов», розташованому по АДРЕСА_2 , вона розповіла, що вже приблизно 3-5 років в цьому магазині продають горілку та коньяк на розлив, наливають в підсобці з 5-ти літрових баклажок, за ціною ці напої набагато дешевші ніж ліцензійні алкогольні напої, тому в селі Іванчуківка користуються великим попитом серед односельців.
Згідно з протоколом огляду місця події від 23.09.2016, в якому зазначено, що під час огляду приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_18 вилучено полімерну пляшку об`ємом 0, 5 літра, прозорого кольору з етикеткою, на якій зазначено друкованим шрифтом «Вода питна негазована» ТМ «Себек» з закрученою кришкою білого кольору з залишками коричневого кольору, яку потерпіла ОСОБА_18 добровільно видала та пояснила, що саме з цієї пляшки вживав розливний коньяк її чоловік.
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2017, в якому зазначено, що потерпіла ОСОБА_18 на фотознімку № 3 впізнала ОСОБА_7 , який є власником магазину за адресою: АДРЕСА_2 , та в якому реалізували 21.09.2016 недоброякісний коньяк її чоловіку ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_20 розповіла суду, що 21.09.2016 її син ОСОБА_11 з невісткою ОСОБА_18 та їхніми кумами ОСОБА_19 та ОСОБА_12 відмічали день народження, невістка їй розповідала, що чоловіки випили 0,5 л коньяку, купленого на розлив в магазині ПП «Родіонов», розташованому по вул. Привокзальній в с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області. Наступного дня дізналася, що її син себе погано почуває, прибігла, поміряла тиск високий, зробила ін`єкцію магнезії, коли приїхала швидка допомога, стан сина був дуже поганий, він вже не міг розмовляти та втратив свідомість. 23.09.2016 о 05 год. 30 хв. їй повідомили, що син помер. Також ОСОБА_20 підтвердила, що в магазині ПП «Родіонов», розташованому по АДРЕСА_2 вже приблизно 5 років продають горілку та коньяк на розлив, розливають з 5-ти та 10-ти літрових пластмасових бутилів.

Свідок ОСОБА_21 , який є братом померлого ОСОБА_11 , надав суду показання, які співпадають з показаннями потерпілої ОСОБА_20 .

Потерпілий ОСОБА_22 під час судового засідання повідомив, що знаходився в м.Харків на навчанні, про події не знав, 23.09.2016 о 02 год. 30 хв. до нього приїхала мати з хрещеною та повідомили про смерть батька. Зі слів матері знає, що відмічали день народження батька, що батькові стало погано від коньяку, купленого на розлив в магазині ПП «Родіонов», розташованому по АДРЕСА_2 . А також підтвердив, що в цьому магазині вже давно продають коньяк та горілку на розлив, більше того він декілька разів сам її купував.

Потерпіла ОСОБА_23 розповіла суду, що 21.09.2016 її син ОСОБА_16 приїхав з роботи («Іванчуківське ХПП») на 1 годину пізніше ніж звичайно, пояснивши, що святкували день народження співробітника та випили по 50 г коньяку. 22.09.2016 вранці син пішов на роботу, але о 10 год. 00 хв. співробітники привезли його додому у зв`язку з поганим самопочуттям, після 12-тої години дня почалася блювота, дала активоване вугілля, але стан тільки погіршувався, викликала швидку допомогу. Коли приїхала швидка допомога син вже не міг розмовляти та згодом втратив свідомість. З Ізюмської ЦМЛ на реанімобілі ОСОБА_16 було доставлено до Харківської обласної лікарні у тяжкому стані. Коли ОСОБА_23 приїхала до Харківської обласної лікарні, лікарі повідомили її, що син помер з діагнозом «Отруєння сурогатами алкоголю».

Свідок ОСОБА_24 під час судового засідання пояснила, що 21.09.2016 вона з чоловіком ОСОБА_12 та донькою були в гостях у кумів ОСОБА_18 та ОСОБА_11 , відмічали день народження її та кума. Святкували приблизно з 15 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. Чоловік з кумом вживали коньяк на розлив, який зі слів ОСОБА_11 він купив в магазині ПП «Родіонов», розташованому по вул. Привокзальній в с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області через дорогу від їх будинку. Наступного дня чоловік з донькою залишилися вдома, але чоловік скаржився на погане самопочуття, печіння всередині, потемніння в очах. Ввечері поїхали до лікарні, де він лікувався протягом 1 тижня з діагнозом «Отруєння сурогатами алкоголю».
Згідно з протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.09.2016, в якому зазначено, що 21.09.2016 року він придбав алкоголь, а саме коньяк на розлив у ПП «Родіонов» в с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області, від чого отримав алкогольне отруєння.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надали під час судового засідання показання, пояснивши, що в 20-х числах вересня 2016 року вони з ОСОБА_25 вживали алкогольні напої, а саме коньяк на розлив, який вони купили в магазині ОСОБА_7 на вулиці Привокзальній в с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області. А також розповіли, що того дня після роботи вони з ОСОБА_26 зайшли до магазину ОСОБА_7 , замовили по 100 г коньяку на розлив за ціною по 7 грн за 100 г, а також дали продавцю порожню фляжку об`ємом 0,5 літра, замовили в неї коньяк на розлив та порожні склянки, по дорозі додому в електричці випили зазначений коньяк та розійшлися кожен до себе додому. Наступного дня ОСОБА_13 та ОСОБА_14 почували себе погано, звернулися на санпропускник. Від брата ОСОБА_27 дізналися, що ОСОБА_26 вночі помер. В лікарні пролежали 4-5 днів з діагнозом «Отруєння сурогатами алкоголю метиловим спиртом». Також свідки зазначили, що вони вже неодноразово купували в магазині ОСОБА_7 коньяк та горілку на розлив, але ніяких проблем зі здоров`ям ніколи ні у кого не виникало.

Свідок ОСОБА_28 надав суду показання, пояснивши, що працюючи на збиранні соняшника, після роботи він зайшов до магазину в с. Іванчуківка, точної дати він не пам`ятає, але приблизно 1, 5 роки тому, купив 0, 5 літра коньяку на розлив. Вдома з жінкою під час вечері випили коньяк, жінка 1 чарку, а він все інше. На наступний день йому стало погано, відчував сильну слабкість, проблему з зором, викликали швидку допомогу, після чого він провів 4 дні в лікарні з діагнозом: «Отруєння сурогатами алкоголю». Зазначив, що раніше неодноразово купував в тому ж магазині горілку на розлив і нічого подібного не було.

Свідок ОСОБА_15 надав під час судового засідання показання, пояснивши, що 21.09.2016 він після роботи заїхав до магазину ОСОБА_7 , розташованому на АДРЕСА_2 , випив 100 г коньяку на розлив та поїхав додому, в магазині бачив ОСОБА_29 . Вдома ще випив з братом по чарці. На наступний день стало погано, нудило, почав пропадати зір. Директор привіз його до лікарні, де його залишили на лікування, поставивши діагноз «Отруєння сурогатами алкоголю метиловим спиртом». Зазначив, що раніше іноді купував в цьому магазині спиртні напої на розлив, але все було нормально.

Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_31 під час судового засідання підтвердили, що в магазині ОСОБА_7 , розташованому на АДРЕСА_2 , дійсно продавали горілку та коньяк на розлив з 5-6 літрових баклажок, а також зазначили, що й самі не раз купували там горілку, особисто вживали і все було нормально.

Свідок ОСОБА_32 під час судового засідання пояснила, що працює продавцем в магазині ОСОБА_7 , розташованому по АДРЕСА_3 , але інколи підміняє і в магазині, розташованому по АДРЕСА_4 , що 22.09.2016 вона працювала в магазині ОСОБА_7 , розташованому на АДРЕСА_2 , але алкогольних напоїв вона не продавала та не бачила, щоб ОСОБА_7 привозив на продаж до магазину коньяк на розлив.

Свідок ОСОБА_10 під час судового засідання пояснила, що працює продавцем в магазині ОСОБА_7 , розташованому по АДРЕСА_2 . Зазначила, що не пам`ятає, чи продавала саме 21.09.2019 спиртні напої чи ні, але пам`ятає, що одного разу ОСОБА_7 привіз до магазину для продажу на пробу коньяк в баклажці об`ємом 5 літрів, ні за якою ціною ні скільки продала та будь-якої іншої інформації щодо цієї події вона надати не може, оскільки не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_33 надала під час судового засідання показання, пояснивши, що вона працює на лікеро-горілчаному заводі «Хортиця», збирає заявки від замовників, а інші працівники заводу доставляють замовникам продукцію, яку вони замовили. Зазначила, що ОСОБА_7 вона особисто нічого не передавала, про реалізацію ним неякісних алкогольних напоїв їй нічого невідомо.
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2017 р., в якому зазначено, що ОСОБА_33 на фотознімку № 3 впізнала ОСОБА_7 , якому в вересні 2016 року, біля магазину за адресою: АДРЕСА_2 , реалізувала 1 полімерну ємність об`ємом 5 літрів з коньяком, яку попередньо придбала у ОСОБА_34 , але в суді свідок заперечила дані показання, викладені в цьому протоколі.

Також судом було досліджено письмові докази, а саме: висновки судово-медичних експертиз № 53-ОКБт/16 від 11.10.2016; № 54-ОКБт/16 від 29.11.2016; № 429-Изт/16 від 15.11.2016 причиною смерті ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 являлося отруєння сурогатами алкоголю, а саме метиловим спиртом.
Висновки судово-медичних експертизи № 6412-ая/16 від 14.11.2016; № 6414-ая/16 від 11.11.2016; № 6410-ая/16 від 11.11.2016; № 6421-ая/16 від 15.11.2016; ОСОБА_12 ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 знаходились на стаціонарному лікуванні з діагнозом отруєння сурогатами алкоголю, скоріше всього внаслідок вживання метилового спирту, після проходження курсу лікування виписані зі стаціонару.

Даючи оцінку доводам апеляції прокурора щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до обвинувального акту дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст. 204 КК України в ред.18.02.16р. як незаконний збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв з недоброякісної сировини , що призвело до отруєння та інших тяжких наслідків , а саме загибелі людей.
При цьому особа , яка здійснює реалізацію алкогольних напоїв повинна розуміти, що вона не тільки незаконно здійснює реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв без відповідного дозволу, але й усвідомлювати , що ці алкогольні напої виготовлені саме з недоброякісної сировини.
Тільки в цьому разі можливо інкримінувати особі наслідки злочину у виді отруєння та інших тяжких наслідків у тому числі загибелі людей.
Суд першої інстанції з пояснень свідкив місцевих мешканців, встановив, що в магазині Родіонова в селі Іванчуківці Ізююмського району Харківської області, протягом 2 5 років продавались спиртні напої горілка і коньяк на розлив, але ніяких отруєнь не було.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 , вказав, що йому не було відомо про виготовлення алкогольних напоїв з недоброякісної сировини, оскільки його запевняли, що вказані напої поставляються з заводу на якому виготовляють алкогольні напої та є більш дешевими, оскільки не розлиті в скляну тару. Алкогольні напої купляв у осіб які привозили інший товар в його магазин. Окрім цього послався, що місцеві жителі на протязі тривалого часу вживають придбані в його магазині алкогольні напої на розлив та жодного разу не було випадків отруєння.
З пояснень обвинуваченого вбачається, що в с.Іванчуківка лише близько 3 магазинів, де можна купити спиртне. Місцеві мешканці знають один одного та власників магазинів, тому здійснювати торгівлю алкогольними напоями з неякісної сировини від яких можуть постраждати знайомі люди він не бажав.
Ніяких доказів того, що ОСОБА_7 був якимось чином пов`язаний з самим виготовленням спиртного, а отже був обізнаний щодо якості сировини з якого виготовлявся коньяк, орган обвинувачення суду не надав.
Свідок обвинувачення ОСОБА_33 взагалі заперечувала знайомство з ОСОБА_7 та свої пояснення на досудовому слідстві щодо реалізації останньому спиртного.
Те, що ОСОБА_7 здійснював закупівлю алкоголю розлитого не в заводські ємкості, свідчить про те, що він міг усвідомлювати незаконне виробництво такого алкоголю, але будь яких доказів того, що ОСОБА_7 знав про те, що цей алкоголь виготовлений саме з недоброякісної сировини, органом держаного обвинувачення не надано.
Також прокурором не спростовано те, що ОСОБА_7 мав внутрішнє переконання в доброякісності придбаних ним алкогольних напоїв.
Таким чином суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого саме за ч.1 ст. 204 КК України, а отже доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильної перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 є безпідставними.

Однак суд першої інстанції кваліфікуючі дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 204 КК України безпідставно в мотивувальній частині вироку послався на кваліфікуючу ознаку незаконно виготовлених алкогольних напоїв: з недоброякісної сировини. Це ознака ч.3 ст. 204 КК України в ред. 18.02.16р.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.413 КПК України неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції змінити, виключити з мотивувальної частини вироку з кваліфікації дій обвинуваченого посилання на кваліфікуючу ознаку алкогольних напоїв з недоброякісної сировини та вважати, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 204 КК України в редакції 18.02.2016 року, як незаконний збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

Перевіряючи вирокщодо правильності призначення покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який одружений, пенсіонер, раніше не судимий, на спеціалізованих обліках не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття та добровільне відшкодування потерпілим завданого збитку.
Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Окрім цього судом було призначено ОСОБА_7 покарання в максимальній межі, передбаченої санкції ч.1 ст. 204 КК України.
Потерпілими в суді першої інстанції було надано розписки про відшкодування їм майнової та моральної шкоди в повному обсязі та відсутність у них претензій до обвинуваченого, а на адресу апеляційного суду було надано заяву представника потерпілих про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.
Отже, апеляційні вимоги прокурора про призначення більш суворого покарання, слід вважати безпідставними, оскільки за ч.1 ст. 204 КК України ред.18.02.16р. більш суворого покарання не передбачено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405,407,408 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Ізюмського Міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку з кваліфікації дій обвинуваченого посилання на кваліфікуючу ознаку алкогольних напоїв з недоброякісної сировини.

Вважати, що дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 204 КК України в редакції 18.02.2016 року, як незаконний збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

В решті вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді