Ухвала Іменем України
28 квітня 2021 року м. Київ
справа № 753/17160/19 провадження № 51-2169ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:

За вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада

2019 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України
(далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_4 засуджено за те, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, 21 червня 2019 року приблизно о 10:50 підійшли до території будівництва ЖК «Чарівне місто» за адресою:

вул. Старобориспільська, 18, м. Київ, незаконно проникли в недобудований будинок. Переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, витягнули частину кабелю електрозв`язку марки «ПВЗнгд-10 білий ЄПК» кількістю 63 метри, вартістю 1557,68 грн, що належить ТОВ «Північно -Український Будівельний Альянс».

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_4 та призначення нового розгляду в цьому суді. Посилається на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого. Зазначає, що суд безпідставно звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням. Зокрема, не врахував те, що ОСОБА_4 підозрюють у вчиненні інших злочинів проти власності.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого переконання.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій не оспорюються.
Доводи в касаційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтоване застосування ст. 75 КК України, аналогічні доводам, наведеним в апеляційній скарзі прокурора. Вони були визнані судом апеляційної інстанції безпідставними із зазначенням в ухвалі належних мотивів на їх спростування.
Визнаючи необґрунтованими доводи прокурора, суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_4

від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, урахував тяжкість злочину, особу винного та конкретні обставини справи. Зокрема, урахував те, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів також перевірялися судом апеляційної інстанції та на них надано переконливі відповіді. Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що ця обставина не впливає на законність вироку у цьому провадженні. З таким висновком погоджується і суд касаційної інстанції.
Касаційна скарга прокурора не містить переконливих доводів щодо неправильного застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність та обґрунтування явної несправедливості призначеного ОСОБА_4 покарання через м`якість.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України)суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3