Єдиний унікальний номер справи № 201/6511/21 Номер провадження № 1-кп/201/776/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18- а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Дніпро у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, в порядку ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у громадському транспорті маршрутному таксі № 120, яке рухалося по вул. Набережній Перемоги в м. Дніпро, побачив у сумочці невідомої йому жінки гаманець коричневого кольору, який належить ОСОБА_4 , та керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, визначив гаманець та майно, що в ньому знаходилось, предметом свого злочинного посягання.

Після чого, квітня 2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_4 , яка знаходилась поруч з ним в громадському транспорті маршрутному таксі № 120, взяв із сумки потерпілої гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 107 гривень, мобільний телефон марки «VIVO Y1S» блакитного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дві банківські картки «ПриватБанк».

Після чого, утримуючи гаманець з вказаним вище майном, ОСОБА_3 вийшов з громадського транспортну маршрутного таксі № 120 на зупинці громадського транспорту біля будинку № 58-К на вул. Набережній Перемоги в м. Дніпро, таким чином зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 3 250 гривень 40 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту надано заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 302 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує його покарання, наведену вище, суд вважає, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання у вигляді обмеження волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 343,22 гривень, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- гаманець коричневого кольору із штучної шкіри з грошовими коштами в сумі 107 гривень, мобільний телефон марки «VIVO Y1S» блакитного кольору, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дві банківські картки «ПриватБанк», які відповідно до розписки передано потерпілій ОСОБА_4 на зберігання - залишити останній, як законному володільцю.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України:

- гаманець коричневого кольору із штучної шкіри з грошовими коштами в сумі 107 гривень, мобільний телефон марки «VIVO Y1S» блакитного кольору, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дві банківські картки «ПриватБанк», які відповідно до розписки передано потерпілій ОСОБА_4 на зберігання - залишити останній, як законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 343 (триста сорок три) гривні 22 (двадцять дві) копійки на користь держави.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1