Дата документу 03.06.2021
Справа № 334/2765/21
Провадження № 1-кп/334/681/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, неодруженому, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.11.2020 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 12.02.2021 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71, за сукупністю вироків, до покарання з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2020 та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

- 16.04.2021 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12.02.2021 року та покарання, призначеного за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі.

у кримінальному провадженні ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

установив:
20.01.2021 приблизно о 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в торговій залі магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», який розташований по вул. Бородінській, буд. 20-Б в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, із продуктової полиці, яка розташована у торгівельному залі вищевказаного магазину, таємно викрав пляшку віски «Tullamore Dew», об`ємом 0,7 л., (штрих код 033) вартістю 379 гривень без урахування ПДВ.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , сховавши вищевказаний товар під власну куртку, умисно оминув касову зону не оплативши за товар, та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, але одразу був зупинений охоронцем супермаркету, тим самим не з власної ініціативи, а з причин які не залежали від його волі ОСОБА_4 , не довів свій злочинний умисел до логічного завершення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся в скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на повторне вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, був раніше засуджений за вчинення корисливого злочину із застосуванням ст. 75 КК України, не працевлаштований, стабільного заробітку не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. В той же час маючи невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду від 03.11.2020 року та у період іспитового строку, знову засуджений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, покарання не відбув.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При цьому суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року у справі №686/3226/20 щодо неможливості застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування призначеного судом основного покарання, яке підлягає приєднанню на підставі ст. 71 КК України.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16.04.2021 року та покарання, призначеного за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років та трьох місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу - з 21 січня 2021 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Зарахувати до строку призначеного покарання частково відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Жовтневого районного суду від 16.04.2021 за період з 18.09.2020 року до 03.11.2020 року включно.
Речові докази: пляшку віскі «Tullamore Dew» об`ємом 0,7 літрів у кількості 1 штука, яка належить потерпілій особі ТОВ «Сільпо-Фуд» та передана їй на відповідальне зберігання залишити за належністю
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1