Справа № 522/4629/21
Провадження № 1-кс/522/5454/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000152 від 22.03.2021 року про скасування арешту майна.

Учасники процесу:
представник володільця майна - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про скасування арешту, мотивуючи наступним.

17.03.2021 з метою документування і фіксації слідів кримінального правопорушення, та розкриття даного злочину, в присутності понятих було проведені обшуки: в автомобілі марки «RENGE ROVER EVOQUE» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору, який перебував за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 8-В; обшук особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; обшук в автомобілі марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові чорного кольору який перебував за адресою: АДРЕСА_1 ; обшук особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; обшук особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2020 (справа №522/4629/21, провадження №1-кс/522/2742/21) на речі, предмети і документи вилучені в ході обшуку - накладено арешт.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.04.2021 року, ухвалу слідчого судді від 22.03.2021 року про накладення арешту на майно - скасовано, та постановлено нову, якою частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно: ніж розкладний з рукояткою чорного кольору; автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone 10 Х» в корпусі чорного кольору; трубку для куріння із залишками невідомої речовини та специфічним запахом; поліетиленовий пакет із невстановленими пігулкам у кількості 11 (одинадцять) штук.; ключ від автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові чорного кольору; розкладний ніж з рукояткою чорного кольору; мобільний телефон марки «ERGO»; розкладний ніж, з рукояткою сірого кольору; мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max»; мобільний телефон марки «ASTRO».
Підставою для скасування рішення слідчого судді слугували ті обставини, що під час розгляду клопотання було необґрунтовано накладено арешт на майно, яке немає доказового значення у кримінальному провадженні щодо розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
З цих же підстав, адвокат вважає, що арешт на транспортний засіб, мобільні засоби зв`язку, поліетиленовий пакет з пігулками та трубку для куріння накладений не обґрунтовано, так як воно не може бути речовими доказами в даному провадженні.

Однак, в межах апеляційної скарги був тільки перегляд накладеного арешту на майно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . За таких обставин, адвокат просить скасувати арешт з підстав встановлених апеляційним судом в межах перегляду рішення слідчого судді.

Окремо представник власника майна зазначає, що жодного процесуального статусу у даному провадженні у власників арештованого майна немає.

Представник власника майна підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явилися. Про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, та їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

В провадженні СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знаходилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000152 від 22.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2020 (справа №522/4629/21, провадження №1-кс/522/2742/21) на речі, предмети і документи вилучені в ході обшуку - накладено арешт.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.04.2021 року, арешт накладений на транспортний засіб автомобіль марки «RENGE ROVER EVOQUE» д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові сірого кольору; мобільний телефон марки «VIVO» в корпусі сірого кольору; ключ від автомобіля марки «RENGE ROVER EVOQUE» д.н.з. НОМЕР_1 ; сім-карта оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» ( НОМЕР_3 ); мобільний телефон марки «iPhone 12 mini», в корпусі синього кольору; портмоне чоловіче чорного кольору скасований, та судом встановлено, що вказані речі та майно не мають доказового значення у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 263 КК України.
В межах накладеного арешту цією ж ухвалою на майно інших осіб, апеляційний суд перевірку не здійснював відповідно до вимог ст. 404 КПК України.

З урахуванням чого, слідчий суддя приходить до переконання, що за викладених обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності та однакового застосування норм права, клопотання представника власників майна є в цілому обґрунтованим.

В той же час, слідчий суддя вважає, що скасування арешту з майна, щодо якого є підстави вважати, що воно є вилученим із обігу буде перешкоджати здійсненню повного, об`єктивного та усестороннього досудового розслідування, а тому в цій частині клопотання не може бути задоволеним на даній стадії кримінального провадження ( до отримання відповідних підтверджень приналежності даного майна до такого, що не вилучено законом із обігу).

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

З урахуванням вище наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що справді, за вказаних у клопотанні обставин подальше обмеження права власності є недопустимим, а тому застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає частковому скасуванню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С ТА Н О В И В :
Клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000152 від 22.03.2021 року про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2020 року на автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові чорного кольору; ключ від автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone 10 Х» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон марки «ERGO»; мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max»; мобільний телефон марки «ASTRO».
У задоволенні клопотання щодо скасування арешту з іншого майна відмовити.

Копію судового рішення направити прокурору у даному кримінальному провадженні - для виконання.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
04.06.2021