Справа № 573/532/21
Номер провадження 1-в/573/30/21
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання фахівця Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про заміну штрафу громадськими, виправними роботами або позбавленням волі або розстрочку суми штрафу засудженому ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
02 квітня 2021 року фахівець ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням у порядку ст. 26 КВК України, в якому просить розглянути питання про заміну штрафу громадськими, виправними роботами або позбавленням волі або розстрочку суми штрафу засудженому ОСОБА_5 .

У судове засідання представник ДУ «Центр пробації» не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі (а. с. 23).

Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні подання за необґрунтованістю.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з`явився. Судові повістки, які направлялися йому за місцем реєстрації та за адресою зазначеною в поданні й вироці суду повертаються без вручення, оскільки адресат за вказаними адресами не проживає (а. с. 11, 13, 19, 21). Згідно з довідкою Рижівського старостинського округу від 06 квітня 2021 року ОСОБА_5 зареєстрований у АДРЕСА_1 , але фактично там не проживає, місцезнаходження його невідоме (а. с. 15).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_5 .

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. 20 серпня 2019 року вирок набрав законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

З вказаної норми слідує, що кримінально-виконавча інспекція, у разі несплати засудженим штрафу, може звернутись з поданням або про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або про його заміну.

При цьому, суд звертає увагу, що як розстрочка виплати несплаченої суми штрафу, так і заміна несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі є окремим видом вирішення виконання вироку. І застосування будь-якого виду вирішення виконання вироку повинно бути належно обґрунтованим.

Разом з тим, звертаючись з поданням до суду фахівець зовсім не конкретизував, що ж саме необхідно застосувати за наслідками розгляду даного подання - розстрочити суму несплаченого засудженим штрафу чи замінити його на громадські, виправні роботи або на позбавлення волі.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 53 КК України при вирішенні питання про розстрочення виплати несплаченої суми штрафу, суд має врахувати майновий стан особи. Разом з тим, у поданні інспектора не вмотивовані причини, за яких він просить розстрочити штраф ОСОБА_5 . Доказів на підтвердження того, що засуджений не має фінансової можливості сплатити штраф у сумі 1020 грн., суду надано не було.

Крім того, подання не вмотивоване, до нього не долучено доказів на підтвердження того, що органом пробації вживалися хоч якісь заходи щодо виконання покарання у виді штрафу, хоча саме на цей орган покладається виконання вказаного виду покарання.

З приводу вимог подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт чи позбавлення волі, то суд звертає увагу на те, що частиною 3 ст. 57 КК України виправні роботи можуть бути призначені лише до осіб, які офіційно працевлаштовані. Також частиною 3 ст. 56 КК України визначено перелік осіб, до яких не призначається такий вид покарання, як громадські роботи, у тому числі особам з інвалідністю першої та другої групи, пенсіонерам.

Проте, до матеріалів подання не долучено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 працює, а також відсутні обмеження для призначення йому покарання у виді громадських робіт.

За таких обставин, за відсутності доказів на обґрунтування подання, суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну штрафу іншим видом покарання або про розстрочення його сплати.

У зв`язку з викладеним подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання фахівця Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про заміну штрафу громадськими, виправними роботами або позбавленням волі або розстрочку суми штрафу засудженому ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя