ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/821/221/21Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Справа № 711/2450/21 Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000638 від 25 жовтня 2020 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дашуківка, Лисянського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, студента Черкаського Державного технологічного університету, не працюючого, раніше не судимого, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 30 діб у певний період доби,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , винесене в рамках кримінального провадження № 0000638 від 25 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 25 жовтня 2020 року близько 03:00 год. водій автомобіля «Іnfiniti FХ-35», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , порушив вимоги п.п. 2.3.6), 2.9 а), 12.1. Правил дорожнього руху України, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Героїв Майдану у м. Звенигородка Черкаської області, від проспекту Шевченка до виїзду із міста у напрямку смт. Лисянка Черкаської області, під час вибору безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та відповідно не відреагував на її зміну, виїхав на праве узбіччя, вчинив наїзд на перешкоду у вигляді двох дерев та допустив перекидання транспортного засобу, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав травми від яких загинув на місці.

26 жовтня 2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності, а саме: результатами проведення огляду місця події від 25 жовтня 2020 року під час якого зафіксовано дорожню обстановку на місці події, виявлено та зафіксовано сліди транспортного засобу; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; даними протоколу допиту ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту ОСОБА_12 ; висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 04-01/08 СЕ-19/124- 21/2710- ІТ від 02 квітня 2021 року; висновком судової авто технічної експертизи № СЕ-19/24- 20/4478-ІТ від 07 квітня 2021 року.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що він перебуває у дружніх відносинах зі свідками, тому вказане дає слідству достатні підстави вважати, що підозрюваний має можливість та може впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час ОСОБА_7 не одружений, не має дітей та місця праці, а також за місцем своєї реєстрації не проживає. На підставі викладеного, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2021 року клопотання задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 30 діб.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, протягом встановленого строку домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год до 07 год наступної доби; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання/роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет), крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 у кримінальному провадження № 0000638, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України від 25 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_7 , відмовити.

В обґрунтування доводів поданої скарги зазначав, що СУ ГУНП у Черкаській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000638 від 25 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

25 жовтня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. 27 жовтня 2020 року ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_13 відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід домашній арешт на 32 доби.

Зазначив, що за час дії запобіжного заходу ОСОБА_7 неодноразово відвідували працівники поліції. Будь-яких порушень за період дії запобіжного заходу останнім допущено не було.

25 листопада 2020 термін запобіжного заходу закінчився. Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припинила свою дію.

У подальшому слідчий та прокурор не ініціювали продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , з клопотанням про продовження запобіжного заходу підозрюваному до суду не зверталися.

Проте, 15 квітня 2021 року, майже через чотири місяці, слідчий, за погодженням прокурора, без будь-яких обґрунтованих підстав, без зазначення про прояв нових ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, вдруге звернувся за обранням підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що обґрунтованість підозри не підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя обставини кримінального провадження не дослідив та не надав їм вмотивованої оцінки, чим припустився неповноти судового розгляду. Крім того, посилання в ухвалі на наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на його думку, є необґрунтованим, адже такі ризики не підтверджуються об`єктивними доказами і зводяться до припущень.

Учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату та час розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явились, про причину неявки прокурор суд апеляційної інстанції не повідомив, від захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 надійшла заява з проханням провести апеляційний розгляд у його відсутність у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_8 , перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу для прийняття законного й обґрунтованого судового рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. 1-5 ч.1 зазначеної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали, які його обґрунтовують, суд встановив, що зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доданих до клопотання доказів, зокрема: результатами проведення огляду місця події від 25 жовтня 2020 року; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення статну алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, даними протоколів допиту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 04-01/08 СЕ-19/124-21/2710-ІТ від 02 квітня 2021 року; висновком судової авто-технічної експертизи № СЕ -19/24-20/4478-ІТ від 07 квітня 2021 року, а тому прийшов до висновку, що причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною для застосування щодо нього обмежувальних заходів у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 286 КК України
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а відтак існують ризики, що ОСОБА_7 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.
Наведені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, продовжують існувати, а викладені слідчим у клопотанні обґрунтування, виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, зокрема у певний період доби.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо незаконності ухвали слідчого судді, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими Закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому, вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для його застосування.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та вагомість встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК Ураїни, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та зможе запобігти цим ризикам.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 376, 181, 193, 194, 404, 407, КПК України суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000638 від 25 жовтня 2020 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дашуківка, Лисянського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, студента Черкаського Державного технологічного університету, не працюючого, раніше не судимого, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 30 діб у певний період доби, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4