Номер провадження 1-кп/243/613/2021
Номер справи 243/3996/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» квітня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілої ОСОБА_4

- обвинуваченого ОСОБА_5 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000342, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 березня 2021 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 21 квітня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлозерське Добропільського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року по справі № 243/2489/17 ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 березня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_5 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період з 02 листопада 2020 року по 06 квітня 2021 року ніде не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй доньці не надавав. Незважаючи на попередження державного виконавця Слов`янського міськрайонного управління Міністерства юстиції про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 06 квітня 2021 року у розмірі 113925,40 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 викривається наступними доказами.

Під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе винним в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 частиною 1 КК України та суду пояснив, що відповідно до Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року по справі № 243/2489/17 він повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17 березня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, він, будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період з 02 листопада 2020 року по 06 квітня 2021 року ніде не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй доньці не надавав. Незважаючи на попередження державного виконавця Слов`янського міськрайонного управління Міністерства юстиції про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 06 квітня 2021 року у розмірі 113925,40 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_5 має заборгованість по аліментам у розмірі 113925,40 грн на утримання їх доньки ОСОБА_9 . Тривалий час допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд покарати його строго.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, показань потерпілої, провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Так, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження № 0000342 було зареєстровано 16 березня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, що давало право з цього моменту проводити слідчі та процесуальні дії.

Із Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити. Стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 17 березня 2017 року до дня досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , виданого 05 листопада 2007 року Виконкомом Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області вбачається, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із Виконавчого листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року, Постанови про відкриття Виконавчого провадження від 28 квітня 2017 року вбачається, що стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 17 березня 2017 року до дня досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із Довідки-Розрахунку розміру заборгованості по аліментам № 53854378 від 06 квітня 2021 року вбачається, що на примусовому виконанні у Слов`янському міськрайонному Відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває Виконавче провадження ВП № 53854378, відкрите на підставі Виконавчого листа № 2/243/1809/2017, який видано на підставі Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2017 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частини, щомісячно з усіх видів заробітку, доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно матеріалів Виконавчого провадження ВП № 53854378 за період з 30 вересня 2020 року по 06 квітня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 113925,40 гривень.

Із Повідомлення Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області вбачається, що ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30 вересня 2020 року та по теперішній час не перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України та пенсію не отримує. Громадянин ОСОБА_5 в період з 30 вересня 2020 року по теперішній час є особою, яка отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Із Повідомлення Слов`янського міського Центру зайнятості № 642/03/01-28-21 від 24 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаний період за сприянням у працевлаштуванні до Слов`янського міського Центру зайнятості не звертався, на обліку безробітних не перебуває.

Із Повідомлення Комунального некомерційного підприємства Слов`янської міської ради « Центр первинної медико санітарної допомоги міста Слов`янська» № 01-27/38 від 22 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 в період часу з 30 вересня 2020 року по теперішній час у КНП СМР «ЦПМСД м. Слов`янська» на лікуванні не перебував.

Із Повідомлення «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська» № 01/8-68 від 23 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 30 вересня 2020 року по теперішній час в базі даних статистичного відділу лікарні відсутній.

Із Повідомлення « Комунальне некомерційне підприємство Слов`янської міської ради «Міська лікарня №1 м. Слов`янська» № 01-22/104 від 01 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 у період з 30 вересня 2020 року по теперішній час за медичною допомогою до КНП СМР «Міська лікарня №1 м. Слов`янська» не звертався.

Із Повідомлення « Комунальне некомерційне підприємство Слов`янська центральна районна лікарня» № 01-11/381 від 01 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 не перебуває на обліку, на лікуванні не знаходився, за медичною допомогою до КНП «Слов`янська ЦРЛ» не звертався.

Із Повідомлення Територіального сервісного центру МВС № 1443 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області № 31/5-1443-987 від 20 березня 2021 року вбачається, що станом на 11 годину 19 березня 2021 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , автомототранспорт не значиться.

Із Повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 667 від 19 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , за психіатричною допомогою не звертався.

Із Попереджень державної виконавчої служби від 26 червня 2020 року,14 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово попереджався про необхідність виплачувати аліменти на утримання дитини.

Постановою Головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 лютого 2018 року ОСОБА_5 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві полювання.

Постановою Головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 лютого 2018 року ОСОБА_5 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Постановою Головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 лютого 2018 року ОСОБА_5 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Постановою Головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 лютого 2018 року ОСОБА_5 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Постановою Головного державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 січня 2018 року накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_5 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_5 , обвинувачення за ст. 164 ч. 1 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до кримінальних проступків, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, посередньо характеризується за місцем мешкання, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відповідно до Довідки КНП «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Слов`янськ ОСОБА_5 перебуває під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з березня 2013 року з діагнозом « Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками», суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування ст. 69 чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді громадських робіт є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту початку реального відбуття покарання у виді громадських робіт.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .