Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2021 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на дії слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві у кримінальному провадженні № 0009810 відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 оскаржує дії (бездіяльність) слідчого, яка не підлягає оскарженню в порядку, визначеному ст.303 КПК України, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві передати кримінальне провадження № 0009810 до Державного бюро розслідувань для подальшого проведення слідчих дій.

Як вказує ОСОБА_5 , СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009810 стосовно зловживання своїм службовим становищем колишніми працівниками військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Враховуючи те, що згідно з ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії «А», і саме такі особи причетні до вчинення щодо нього злочину, відповідно до п.1 Прикінцевих положень, п.1 Перехідних положень КПК України, п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» кримінальне провадження підлягає передачі за підслідністю до Державного бюро розслідувань, оскільки у разі, якщо обвинувальний акт буде скеровано до суду, вчинені слідчими Національної поліції слідчі дії будуть визнані недійсними, що, як наслідок, призведе до ухвалення виправдувального вироку та порушення його прав.

Заявник стверджує, що неодноразово звертався до слідчого з клопотаннями про передачу кримінального провадження за підслідністю, але матеріали не передаються, постанови про задоволення або відмову в задоволенні клопотань не приймаються і обґрунтовані відповіді не надаються. А тому, посилаючись на приписи ст.56, п.1 ч.1 ст.303 КПК України, вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає безумовному скасуванню, оскільки він має право під час досудового розслідування оскаржувати незаконні дії слідчого, які полягають у нездійсненні ним всіх процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 подав скаргу на неправомірні дії слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, який з порушенням правил підслідності здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, в якій наводив доводи, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. За наслідками розгляду скарги просив слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві передати кримінальне провадження № 0009810 до Державного бюро розслідувань для подальшого проведення слідчих дій.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.303 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і дійшов висновку, що заявник оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у не направленні кримінального провадження для здійснення досудового розслідування до Державного бюро розслідувань, яка не може бути оскаржена.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, предметом оскарження може бути бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Зміст та вимоги скарги ОСОБА_5 на дії слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, при тому, що обґрунтовуючи право на оскарження, заявник посилається на п.1 ч.1 ст.303 КПК України, якою передбачено право на оскарження бездіяльності, свідчать про те, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

Нібито оскаржуючи бездіяльність слідчого, який не розглядає клопотання про передачу кримінального провадження за підслідністю, розгляд якого закон, а саме, положення ст.220 КПК України, пов`язує з конкретно визначеними строками, ОСОБА_5 не просить зобов`язати слідчого розглянути клопотання, а порушує питання про вирішення підслідності саме слідчим суддею.

Отже, право на оскарження дій слідчого, про які вказує ОСОБА_5 , кримінальним процесуальним законом не передбачене.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 надії слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві у кримінальному провадженні № 0009810, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3