ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1698/21 Справа № 208/2908/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо засудженої ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, засудженої 06.01.2017 року судом Фрунзенського району м. Мінськ за ч.3 ст. 328 КК Республіки Білорусь на строк 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуванням покарання у виправній колонії в умовах загального режиму. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2018 року приведено у відповідність із законодавством України вирок суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 06.01.2017 року та вважати засудженою за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 квітня 2021 року подання начальника ДУ Кам`янська виправна колонія (№34) задоволено та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково на 21 день.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджена відбула 2/3 частини призначеного їй покарання, має заохочення та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Прокурор вважає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що засуджена має лише одне заохочення та попри позитивну характеристику під час судового розгляду не виказувала щирого каяття. За цих умов, на переконання прокурора, суд дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність її умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, призначене їй вироком Фрунзенського району м. Мінськ за ч.3 ст. 328 КК Республіки Білорусь від 06.01.2017, який ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2018 приведено у відповідність із законодавством України. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.10.2020 зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.09.2016 по 20.01.2017 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання, судом першої інстанції враховано, що за період відбування покарання ОСОБА_7 має 1 заохочення та стягнень не має.
Разом із цим, відбуваючи покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія № 34» засуджена до праці ставиться відповідально, в роботі проявляє старанність та ініціативу, з наданим об`ємом роботи справляється своєчасно і якісно, вимог режиму відбування покарання не порушує, свідомо ставиться до режимних вимог, провину у скоєному злочині визнає, розкаюється.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування до засудженої положень ст. 81 КК України, оскільки відомості про особу ОСОБА_7 вказують на те, що її поведінка протягом строку відбування покарання зазнала позитивних змін та вона довела своє виправлення.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність її умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.
Ті обставини, що ОСОБА_7 має лише одне заохочення хоча і мають місце, проте слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і вказувати на те, що поведінка засудженої не зазнала позитивних змін.
На переконання колегії суддів, відомості про позитивну характеристику засудженої, наявність у неї заохочення, а також відсутність стягнень у сукупності вказують на виправлення останньої, а тому доводи прокурора не заслуговують на увагу.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4