Справа № 373/644/21
Номер провадження 1-кс/373/170/21
УХВАЛА
про арешт майна

31 травня 2021 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , секретаря судових засідань ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000217 від 22 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості про те, що приватний нотаріус ОСОБА_7 спільно з приватним нотаріусом, який здійснює свою юридичну діяльність в м. Переяславі (анкетні дані не встановлено), за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 видали нотаріальну згоду в супереч установленому законом порядку.

Правова кваліфікація даного правопорушення за ч.3 ст. 358 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 40000217.

Ухвалою слідчого судді від 28 квітня 2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку в належному ОСОБА_9 домоволодінні з метою виявлення та вилучення довіреностей від імені ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виїзд за кордон її дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та безпосередньо бланку довіреності серії НОК № 010557.

30 квітня 2021 року під час проведення на підставі ухвали слідчого судді від 28 квітня 2021 року обшуку житлового будинку, надвірних будівель та споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено наступні документи та предмети:

-26 предметів, зовні схожих на набої з маркуванням «S&B», 7,65В червоний капсуль, без будь-яких дозволів;

-18 предметів, зовні схожих на набої з маркуванням «S&B», 7,65В, білий капсуль, без будь-яких дозволів;

-5 предметів, схожих на магазини до зброї, чорного кольору без маркування (більших), без будь-яких дозволів;

-2 предмети, схожих на магазини до зброї, чорного кольору, без маркування (менших), без будь-яких дозволів;

-заяви на виїзд ОСОБА_11 за кордон серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ;

-пристрій для відстрілу гумових куль несмертельної дії ФОРТ-12РМ к9м, № НОМЕР_3 з магазином, спорядженим 16 набоями, з маркуванням « ОСОБА_12 », дозвіл на право носіння та зберігання на який № НОМЕР_4 дійсний до 25 березня 2021 року;

-нарізний карабін «МКМ-072СБк.7.62*39», № НОМЕР_5 , з глушником, двома магазинами до нього та набоями з маркуванням 7.62*39 21 14, у кількості 37 штук,- дозвіл на носіння та зберігання на який № 6918 дійсний до 24 березня 2021 року.

05 травня 2021 року слідчий за погодженням з прокурором направив до суду клопотання про арешти вищезазначених предметів та документів поштою. Клопотання надійшло до суду 11 травня 2021 року. В клопотанні слідчий посилається на те, що у випадку не накладення арешту на майно та повернення його власнику, останній матиме можливість, з метою уникнення кримінальної відповідальності, приховати, пошкодити або знищити речові докази, які свідчать про вчинення ними кримінального правопорушення. У випадку накладення арешту на майно орган досудового розслідування матиме реальну можливість повністю забезпечити збереження речових доказів. Власником вилученого майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий по АДРЕСА_2 .

Судове засідання 13 травня 2021 року було відкладено в зв`язку з неповідомленням належним чином ОСОБА_5 про день та час судового засідання.

Судове засідання 20 травня 2021 року відкладено за клопотанням представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 для виклику свідків.

Судове засідання 26 травня 2021 року знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді у відпустці терміном на 1 день.

В судовому засіданні 31 травня 2021 року слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що вся зброя, яка була вилучена під час обшуку, зберігалася неналежно, з можливістю вільного доступу до неї, в тому числі і малолітньої дитини, дозволи на неї на ім`я ОСОБА_5 були дійсними до 24 та 25 березня 2021 року. На зараз проводяться відповідні експертизи для з`ясування питання можливого перероблення вилученої зброї у незаконний спосіб. Набої були вилучені на сусідній ділянці, однак можливо їх туди перекинув сам ОСОБА_5 , який неодноразово відлучався під час проведення обшуку, або невідомі особи, які приїхали за дзвінком останнього, в тому числі й один народний депутат, та заважали проводити обшук. На знайдені набої будь-яких дозвільних документів не надано. Безпосередньо сам обшук проводився під відеозапис. Коли камера «сіла», проведення обшуку не було закінчено, а призупинено. Камеру зарядили і продовжили. А поки камера заряджалася. Оперуповноважений ОСОБА_13 знайшов на сусідній земельній ділянці набої, по яким буде призначена експертиза ДНК, вилучення яких вже було зафіксовано на відеозапис. Відомості до ЄРДР за фактом виявлення зброї та набоїв станом на даний час не внесено. Знайдені дозволи на виїзд від імені ОСОБА_5 мають значення як докази для даного кримінального провадження і по ним будуть призначені відповідні експертизи.

Прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, що в ньому зазначені.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. Обшук, який проводився на підставі ухвали слідчого судді, проведено з порушеннями норм КПК України. Зокрема, відеозапис неодноразово зупинявся. Близько 11 години обшук був закінчений, про що слідчим було зазначено, однак фактично він продовжувався без відеофіксації. І саме в цей час на сусідній земельній ділянці оперуповноваженим ніби були знайдені (а може підкинуті) боєприпаси. Все це проводилося з порушенням норм КПК України. Потім з незрозуміло яких підстав через 3 години обшук ніби знову відновлений слідчим і відеофіксація вже фіксує на чужій земельній ділянці як оперуповноважений показує щось схоже на набої. Яке відношення знайдені на чужій земельній ділянці речі мають до ОСОБА_5 , не зрозуміло. Також понятим, які приймали участь у проведенні обшуку, не були роз`ясненні їх права та обов`язки, мета обшуку, тому вони не можуть вважатися неупередженими. На запитання суду зазначив, що він не заперечує, що виявлені та вилучені під час обшуку пристрій для відстрілу гумових куль несмертельної дії ФОРТ-12РМ к9м, № НОМЕР_3 з магазином, спорядженим 16 набоями, з маркуванням «ВІЙ9мм Р.А», та нарізний карабін «МКМ-072СБк.7.62*39», № НОМЕР_5 , з глушником, двома магазинами до нього та набоями з маркуванням 7.62*39 21 14, у кількості 37 штук, належать ОСОБА_5 і відповідні дозволи на них прострочені.

З дослідженого за клопотанням адвоката ОСОБА_4 у судовому засіданні відеозапису обшуку від 30.04.2021, зокрема файлів 3, 14 та 15, встановлено наявність при проведенні обшуку двох понятих, особи яких були встановлені. Відомостей про роз`яснення їм прав та обов`язків слідчим досліджені файли з відеозаписами не містять. Також зафіксовано зі слів слідчого ОСОБА_3 закінчення обшуку о 10 год. 56 хв., потім відновлення його 0 13 год. 16 хв. та закінчення о 14 год. 12 хв. Також з відео у файлі 15 вбачається, що оперуповноважений ОСОБА_13 на суміжній земельній ділянці, яка огороджена забором та на якій є недобудови, виявив предмети, зовні схожі на набої.

Клопотання про допит в якості свідків присутніх під час проведення обшуку понятих після перегляду вищезазначених файлів адвокат ОСОБА_4 зняв.

В судовому засіданні також досліджено витяг з ЄРДР, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, копію ухвали про проведення обшуку, копію протоколу обшуку, протокол допиту потерпілої ОСОБА_14 та копії її паспорту, свідоцтв про шлюб та зміну імені, копію свідоцтва про народження та паспорту для виїзду за кордон малолітньої ОСОБА_11 , інформацію щодо власника будинковолодіння, де було проведено обшук, довідку про належність пристрою для відстрілу гумових куль несмертельної дії ФОРТ-12РМ к9м, № НОМЕР_3 з магазином, спорядженим 16 набоями, з маркуванням « ОСОБА_12 », та нарізного карабіну «МКМ-072СБк.7.62*39», № НОМЕР_5 , з глушником, двома магазинами до нього та набоями з маркуванням 7.62*39 21 14, у кількості 37 штук; постанову слідчого про визнання вилучених речей та предметів речовими доказами.

Таким чином, дослідивши вищезазначені матеріали клопотання та три відеофайли проведеного 30.04.2021 обшуку, заслухавши слідчого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , встановлено, що під час обшуку відшукано та вилучено документів, на які прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, не було. Натомість, вилучено дві заяви на виїзд малолітньої ОСОБА_11 за кордон від імені ОСОБА_5 ; пристрій для відстрілу гумових куль несмертельної дії ФОРТ-12РМ к9м, № НОМЕР_3 з магазином, спорядженим 16 набоями, з маркуванням «ВІЙ9мм Р.А», нарізний карабін «МКМ-072СБк.7.62*39», № НОМЕР_5 , з глушником, двома магазинами до нього та набоями з маркуванням 7.62*39 21 14, у кількості 37 штук, які належні ОСОБА_5 , однак дозволи на носіння та зберігання яких станом на 30.04.2021 прострочені; загалом 46 предметів, зовні схожих на набої, та 7 предметів, схожих на магазини до зброї.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 та ч. 7 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, під час обшуку можуть бути відшукані та вилучені три категорії предметів:

1)речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку;

2)предмети, які вилучені законом з обігу (вилучаються в обов`язковому порядку);

3)речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді, однак, мають значення для кримінального провадження (мають статус тимчасово вилученого майна, для подальшого утримання яких органом досудового розслідування необхідним є накладення арешту).

Як вже було зазначено, під час обшуку не було відшукано та вилучено документів, на які прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

У відповідності до норм Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затв. Наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБУ, ВС України, ДСА України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125, предмети і документи, обіг яких заборонено, є такими, якщо у власника немає дозволу на їх придбання і зберігання. Їх вилучення є обов`язковим.

Накладення арешту на таке майно нормами КПК України не передбачено.

З врахуванням досліджених доказів в їх сукупності, вважаю, що вилучені 46 предметів, зовні схожих на набої, та 7 предметів, схожих на магазини до зброї, є предметами, обіг яких заборонено, тому накладення арешту не потребують. Крім того, з наданих слідчим матеріалів не вбачається, що ці речі мають будь-яке відношення до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 цієї статті КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод захист кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 3 ст. 358 КК України, а саме дії, передбачені частинами першою (підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується нотаріусом, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут) або другою цієї статті (складання чи видача нотаріусом, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи), вчинені за попередньою змовою групою осіб.

З наявних в матеріалах клопотання документів вбачається, що між бувшим подружжям ОСОБА_15 та ОСОБА_5 є спір щодо місця проживання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Можливо ОСОБА_5 вивозив доньку за кордон без належної на це згоди матері, яка стверджує, що буд яких дозволів на це не надавала.

З врахуванням вищезазначеного, кваліфікації даного кримінального правопорушення, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, норми Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України в частині правил виїзду за кордон дитини до 16 років, вважаю, що клопотання в частині накладення арешту на документи, а саме заяви на виїзд ОСОБА_11 за кордон серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено наявність правових підстав для цього на підставі пункту 1 частини другої статті 170 КПК України. Вищезазначені документи мають ознаки об`єктів, визначених в ч. 1 ст. 98 цього Кодексу.

Щодо пристрою для відстрілу гумових куль несмертельної дії ФОРТ-12РМ к9м, № НОМЕР_3 з магазином, спорядженим 16 набоями, з маркуванням «ВІЙ9мм Р.А», та нарізного карабіну «МКМ-072СБк.7.62*39», № НОМЕР_5 , з глушником, двома магазинами до нього та набоями з маркуванням 7.62*39 21 14, у кількості 37 штук, слід зазначити наступне.

Належність цих предметів ОСОБА_5 ніким не оспорюється, як не оспорюється і той факт, що станом на день проведення обшуку строк дії відповідних дозволів сплив.

Наявність дозволів загалом не дає підстави віднести дані предмети до предметів, які вилучені законом з обігу. Тому вони є тимчасово вилученим майном, відносно якого потребує вирішення питання накладення арешту.

Арешт на майно накладається за наявності для цього законних підстав та з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчий ОСОБА_3 , звертаючись із даним клопотанням, як підставу накладення арешту зазначав саме п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів кримінального правопорушення.

Разом з тим, кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України, в межах якого подане клопотання про арешт, не дає слідчому судді підстав констатувати, що вилучені пристрій для відстрілу гумових куль несмертельної дії з магазином, спорядженим набоями, та нарізний карабін з глушником, магазинами до нього та набоями можуть бути доказами у кримінальному провадженні щодо можливого підроблення офіційного документу чи його складання або видачі.

Таким чином, зважаючи на кваліфікацію даного кримінального правопорушення, досліджені матеріали клопотання, вважаю, що достатніх правових підстав для накладення арешту на пристрій для відстрілу гумових куль несмертельної дії ФОРТ-12РМ к9м, № НОМЕР_3 з магазином, спорядженим 16 набоями, з маркуванням «ВІЙ9мм Р.А», та нарізний карабін «МКМ-072СБк.7.62*39», № НОМЕР_5 , з глушником, двома магазинами до нього та набоями з маркуванням 7.62*39 21 14, у кількості 37 штук з підстав, передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, клопотання не містить.

Однак, вважаю за необхідне зазначити, що правомірність можливого вилучення вищезазначених речей за умови сплину строку дії відповідних дозволів передбачена нормами Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затв. Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622(з відп. змінами та доповн.).

В силу ч. 5 ст. 171 КПК України, строк подачі клопотання не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на заяви на виїзд ОСОБА_11 за кордон серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 - для заборони ОСОБА_5 та іншим особам розпоряджатися та користуватися даним майном будь-яким чином, крім проведення необхідних слідчих дій в кримінальному провадженні № 0000217 від 22 квітня 2021 року.

В задоволенні клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на 26 предметів, зовні схожих на набої з маркуванням «S&B», 7,65В червоний капсуль; 18 предметів, зовні схожих на набої з маркуванням «S&B», 7,65В, білий капсуль; 5 предметів, схожих на магазини до зброї, чорного кольору без маркування (більших); 2 предмети, схожих на магазини до зброї, чорного кольору, без маркування (менших), пристрою для відстрілу гумових куль несмертельної дії ФОРТ-12РМ к9м, № НОМЕР_3 з магазином, спорядженим 16 набоями, з маркуванням « ОСОБА_12 », на який дозвіл на право носіння та зберігання № НОМЕР_4 дійсний до 25 березня 2021 року; нарізний карабін «МКМ-072СБк.7.62*39», № НОМЕР_5 , з глушником, двома магазинами до нього та набоями з маркуванням 7.62*39 21 14, у кількості 37 штук, дозвіл на носіння та зберігання № 6918 дійсний до 24 березня 2021 року -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14 год. 30 хв. 02 червня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1