УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/11/21
Провадження № 1-кс/486/49/2021

24 лютого 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючої - судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі №486/11/21, за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого інспектора-дізнавача слідчого відділу Южноукраїнського міського відділення поліції Первомайського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 , яка полягає у невиконанні клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 14.12.2020 року в кримінальному провадженні №0000237, -

В С Т А Н О В И В:

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 року в провадження судді ОСОБА_1 розподілена заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №486/11/21 від 05.01.2021 року.
В своїй заяві слідчий суддя ОСОБА_3 посилається на те, що 10 грудня 2019 року ухвалив судове рішення де стороною у справі була ОСОБА_4 .
Суд призначив справу заяву слідчого судді про самовідвід до розгляду на 18.02.2021 року, розгляд якої не відбувся.
Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву від 24.02.2021 року в якій зазначив, що в судове засідання з`являтися не бажає. Наполягає на задоволенні заяви про самовідвід.
24.02.2021 року від представника потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява, про розгляд заяви судді ОСОБА_3 без участі потерпілої ОСОБА_4 .
Прийняте слідчим суддею рішення про самовідвід є процесуальним рішенням, яке відповідно до основних засад судочинства не повинно підлягати перегляду іншим суддею і повинно бути оформленим у вигляді ухвали судді, а не заяви так як КПК України непередбачає такого виду процнесуального документа, як заява.
Суд виходить із вимог статті 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики з принципу верховенства права, вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в даному випадку, саме ухвалою судді. Текст статей 80, 81, 82 КПК України свідчить про неоднаковий підхід законодавця щодо зазначення у вказаних нормах порядку подачі заяви про самовідвід судді.
Згідно ч.1 ст. 80 КПК України, суддя за наявності підстав, передбачає статтями 75-79 КПК України, зоб`язаний заявити самовідвід.
Як свідчить текст ч. 1 ст. 81 КПК України, законодавець після слова "відводу" не зазначає слово "самовідвід". Тому, за змістом ст. 81 КПК України вказує на процедуру розгляду саме відводу, а не самовідводу.
Положенням КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено, як і порядок його вирішення.
КПК України не передбачає (принаймі, жодного разу не згадує своїми нормами) такого процесуального документу, як "заява про самовідвід". Питання самовідводу є правовим наслідком доброчесності та особистого сумління судді, який зважив всі факти та обставини, які дозволяють чи не дозволяють об`єктивно та неупереджено розглянути справу, урахував всі обставини та прийняв рішення, виходячи із власного переконання. Суддя несе персональну відповідальність за рішення щодо взятого самовідводу.
Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Наявність безсторонності визначається за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.
Відповідно до об`єктивності критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Суддя, дотримується принципу верховенства права та з огляду на розумні строки розгляду кримінального провадження, як на елемент права, такий як право на справедливий судовий розгляд.
З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та закону України "Про судоустрій і статус суддів". З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися виключно Верховним Судом .
Суддя несе власну персональну відповідальність за своє процесуальне рішення щодо самовідводу і не має необхідності усилювати це рішення, рішенням іншого судді. Так як така практика призводить до негативних наслідків, а саме конфліктів між суддями місцевих та міжрайонних судів, до зловживання даремно витраченого процесуального часу та негативно впливає на розумні строки розгляду справи.
Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів".
Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю у тому числі з боку інших суддів є неприпустимим.
Тому з метою дотримання положень п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст.1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду скарги ОСОБА_4 на дії старшого інспектора-дізнавача слідчого відділу Южноукраїнського міського відділення поліції Первомайського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 , яка полягає у невиконанні клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 14.12.2020 року в кримінальному провадженні №0000237, передати до секретаріату суду для автоматизованого розподілу та виконання ст. 35 КПК України.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 35, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Передати справу №486/11/21 від 05.01.2021 року за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого інспектора-дізнавача слідчого відділу Южноукраїнського міського відділення поліції Первомайського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 , яка полягає у невиконанні клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 14.12.2020 року в кримінальному провадженні №0000237, до канцелярії Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для здійснення автоматизованого розподілу справ, в зв`язку з прийнятим процесуального рішення слідчим суддею ОСОБА_3 , заява про самовідвід від 17.02.2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського
міського суду ОСОБА_1