Житомирський апеляційний суд
Справа №295/678/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 21 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури від 06.01.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0002200 від 17.05.2020 року та №0002392 від 28.05.2020 року в одне провадження.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлена ОСОБА_5 вимога скарги про зобов`язання уповноважених осіб Житомирської місцевої прокуратури вжити процесуальних заходів з метою об`єднання кримінальних проваджень, згідно положень ч.1 ст.303 КПК України не може бути предметом розгляду слідчим суддею.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури від 06.01.2021 року про відмову у задоволенні клопотання щодо об`єднання кримінального провадження №0002200 з матеріалами кримінального провадження №0002392. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржувана постанова прокурора не відповідає вимогам статей 110, 220 КПК України, що залишилось поза увагою слідчого судді. Крім того, вказує, що слідчий суддя не врахував викладені у скарзі підстави для об`єднання кримінальних проваджень, зокрема неможливість використання у кримінальному провадженні №0002200 від 17.05.2020 року доказів, зібраних у кримінальному провадженні №0002392 від 28.05.2020 року.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Положення ч.1 ст.9 КПК України визначають, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Проте, право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підтверджував право держави встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Частиною 1 статті 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності суду слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді із скаргою, в якій просила скасувати постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури від 06.01.2021 року про відмову в задоволенні клопотання щодо об`єднання кримінального провадження №0002200 від 17.05.2020 року з матеріалами кримінального провадження №0002392 від 28.05.2020 року та зобов`язати уповноважену особу прокуратури Житомирської місцевої прокуратури вжити процесуальних заходів з метою об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження.
Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Частиною першою ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, та визначено осіб, хто має право на їх оскарження.
Натомість, частиною 2 даної статті передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, що зазначені вимоги у скарзі ОСОБА_5 не передбачені у переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування в порядку, передбаченому ч.1 ст. 303 КПК України.

Крім того, частиною 6 ст.217 КПК України визначено, що рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Встановлення законодавцем певних обмежень на оскарження судових рішень має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через відповідні процесуальні фільтри для створення умов ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Окрім того, згідно з ч.1 ст.36 та ч.5 ст.40 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Апеляційний суд звертає увагу, що об`єднання матеріалів досудового розслідування це кримінальне процесуальне рішення, яке приймається виключно прокурором під час досудового слідства і полягає у проведенні необхідних процесуальних дій у межах одного кримінального провадження щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Отже, зміст та вимоги скарги ОСОБА_5 виходять за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

При цьому, частиною 4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, на думку апеляційного суду, слідчий суддя законно та обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури від 06.01.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0002200 від 17.05.2020 року та №0002392 від 28.05.2020 року в одне провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 21 січня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури від 06.01.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0002200 від 17.05.2020 року та №0002392 від 28.05.2020 року в одне провадження, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :