Єдиний унікальний номер судової справи 201/4399/21
Номер провадження 1-кс/201/1370/2021
УХВАЛА
Іменем України

11 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.04.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, в якій просив суд зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури прийняти та невідкладно зареєструвати подану заяву від 21.04.2021 року про вчинення злочину до ЄРДР та розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства.

В обґрунтування скарги вказав, що 21.04.2021 року він звернувся через скриньку для вхідної кореспонденції до Дніпропетровської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відносно слідчого першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 та процесуального керівника прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 . Заява зареєстрована в канцелярії 22.04.2021 року під № 21731.

Станом на 05.05.2021р. вищезазначена зава про кримінальне правопорушення не розглянута, жодних відомості щодо внесення до ЄРДР заявникові не надано.

На підставі викладеного, просив зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Заявник в прохальній частині скарги просив розглянути скаргу без його участі та її задовольнити.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що 21.04.2021 року він звернувся через скриньку для вхідної кореспонденції до Дніпропетровської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відносно слідчого першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 та процесуального керівника прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 . Заява зареєстрована в канцелярії 22.04.2021 року під № 21731.

В заяві ОСОБА_3 повідомив наступне.

В провадженні слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 13.02.2020 року за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.

19.08.2020 року слідчим ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України. 12.02.2021 року слідчим суддею Октябирського районного суду м. Полтави призначено повторний допит ОСОБА_7 в порядку ст. 225 КПК України. Відповідний допит вперше проводився за клопотанням прокурора ОСОБА_5 , ще 04 січня 2021 року. Разом з тим, після отримання технічного запису судового засідання від 04.01.2021 року скаржник з`ясував, що слідча дія взагалі не фіксувалась відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, а технічний запис містив лише шум, з огляду на, що ОСОБА_3 30 січня 2021 року звернувся до слідчого судді Октябирського районного суду м. Полтави із клопотання про повторний допит потерпілого ОСОБА_7 в порядку ст. 225 КПК України з вище викладених підстав.

12.02.2021 року в судове засідання з`явились всі учасники процесу в тому числі і прокурор ОСОБА_5 , і потерпілий ОСОБА_7 і його представник. При цьому прокурор ОСОБА_5 12.02.2021 року ні кому з учасників процесу, в тому числі і слідчій судді ОСОБА_8 не повідомляв про те, що досудове розслідування завершено, наполягав на допиті ОСОБА_7 .

Оскільки, судове засідання розпочалося о 17:45, у зв`язку із закінченням робочого часу та складними погодними умовами за клопотанням сторони захисту воно було відкладено на 19.02.2021 року на 15:30.

Скаржник повідомив, що наведені факти підтверджуються відеозаписом судового засідання знятого на відеокамеру, судовими повістками та журналом судового засідання.

16.02.2021 року Полтавським апеляційним судом розглядалась апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Октябирського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2020 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника. Від прокурора ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Під час судового засідання від судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_9 ОСОБА_3 та захиснику ОСОБА_10 стало відомо, що прокурором ОСОБА_5 нібито прийнято рішення про завершення досудового розслідування.

В наступному, ухвалою слідчого судді Октябирського районного суду м. Полтави від 19.02.2021 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_3 про повторний допит ОСОБА_7 у зв`язку із тим, що прокурор ОСОБА_5 19.02.2021 року на адресу електронної пошти суду направив заяву відповідно до якої повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000191 та відкриття матеріалів для ознайомлення сторонам в порядку ст. 290 КПК України. При цьому в ухвалі зазначено, що прокурором прийнято рішення про допит потерпілого ОСОБА_7 вже під час розгляду обвинувального акту в суді.

19.02.2021 року сторона захисту не з`явилась в судове засідання, у зв`язку із складними погодними умовами, що було попередньо узгоджено із секретарем слідчої судді ОСОБА_8 , в телефонному режимі, після повідомлення нею про відповідну заяву прокурора.

Таким чином, на думку скаржника, станом на 12.02.2021 року досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні завершене не було.

Разом з тим, пізніше з`ясувалось, що 15.02.2021 року на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 (захисника ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (захисника ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (підозрюваних ОСОБА_12 ) прокурором ОСОБА_5 були направленні повідомлення про завершення досудового розслідування, складені слідчим ОСОБА_4 на простих листах А4, а не на бланках ДБР, і датовані 12.02.2021 року, тобто, як вважає скаржник, заднім числом.

Згідно даних повідомлень сторона захисту мала з`явитись 18.02.2021 року о 10:00 до слідчого ОСОБА_4 для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

З огляду на те, що 12.02.2021 року в судовому засіданні в Октябирському районному суді м. Полтави прокурор ОСОБА_5 ні кому з учасників процесу не повідомляв про завершення досудового розслідування, у тому числі і слідчій судді, а також те, що відповідні повідомлення були виконані не на бланках органу досудового розслідування, у захисників та підозрюваних виник обгрунтований сумнів у їх достовірності.

В наступному 23.02.2021 року захисником ОСОБА_10 було отримане поштове відправлення від Дніпропетровської обласної прокуратури, яке надійшло на пошту 18.02.2021 року. У конверті містилося одночасно повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонами матеріалів кримінального провадження від 15 лютого та повідомлення про проведення процесуальної дії відповідно до положень ст. 293 КПК України від 16 лютого.

Згідно повідомлення від 15 лютого 2021 року сторона захисту мала прибути для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 19.02.2021 року, тобто до 24:00 годин 18 лютого 2021 року.

Згідно повідомлення від 16 лютого 18.02.2021 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні Дніпропетровської обласної прокуратури було заплановано вручення підозрюваним та їх захисника копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Аналогічного змісту повідомлення були отримані і захисником ОСОБА_11 і підозрюваним ОСОБА_12 23.02.2021 року, яке так само прийшло на пошту 18.02.2021 року.

На думку скаржника, прокурор ОСОБА_5 за попередньою змовою зі слідчим ОСОБА_4 задніми числами підробили відповідні процесуальні документи з метою створення штучних умов для завершення досудового розслідування та уникнення спливу строку досудового розслідування, незважаючи на те, що прокурор ОСОБА_5 клопотання про допит потерпілого ОСОБА_7 мотивував, тим, що перед цим допитаний прокурором ОСОБА_7 26 листопада 2020 року повідомив, що збирається поїхати назавжди до своєї тітки в м. Ялта до анексованого Криму і в наступному сторони будуть позбавлені можливості допитати потерпілого під час судового розгляду кримінального провадження.

Тому скаржник звернувся через скриньку для вхідної кореспонденції до Дніпропетровської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України відносно слідчого першого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 та процесуального керівника прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 . Заява зареєстрована в канцелярії 22.04.2021 року під № 21731.

Станом на 05.05.2021р. вищезазначена зава про кримінальне правопорушення не розглянута, жодних відомості щодо внесення до ЄРДР заявникові не надано.

Враховуючи вищевикладене, відомості до ЄРДР на підставі вказаної заяви не внесені, досудове розслідування не розпочато, тому заявник звернувся зі скаргою до слідчого судді.
Слідчий суддя дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з яким Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 17 цієї Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Всі люди мають право на рівний захист від якої б то не було дискримінації, що порушує цю Декларацію, і від якого б то не було підбурювання до такої дискримінації.

Статтею 8 цієї Декларації передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженими особами не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві скаржника безпідставно не внесені до ЄРДР, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя також враховує положення ст.ст. 8, 9 КПК України, згідно яких в Україні діє верховенство права. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Також відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Крім того, наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298 затверджене Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення № 298).

Підпунктом 1 п. 1 розділу 3 Положення передбачено внесення відомостей про повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення до Реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 298, а тому не підлягають задоволенню вимоги скаржника про зобов`язання внести відомості до ЄРДР саме керівником Дніпропетровської обласної прокуратури.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.04.2021 року задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 21.04.2021р. про вчинення кримінального правопорушення (зареєстрована в канцелярії 22.04.2021 року під № 21731).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1