Справа № 591/2879/21
Провадження № 1-кп/591/484/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000222,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває вказане кримінальне провадження.

13.08.2021 від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час існують та не зменшилися.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки продовження існування встановлених ризиків прокурором не доведено, до того ж ОСОБА_4 перебуває під вартою вже 6 місяців і за цей час не було проведено підготовче судове засідання з причин, що не залежать від сторони захисту. Звернув увагу, з посиланням на рішення ЄСПЛ, що будь-які ризики зі спливом часу зменшуються. Крім того зазначив, що у зв`язку з наявністю у суду лише обвинувального акту та зважаючи на позицію сторони захисту щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів, суд позбавлений можливості взагалі перевірити обґрунтованість підозри. Пояснив, що перебування обвинуваченого під домашнім арештом сприятиме більш оперативному розгляду справи шляхом її розгляду за допомогою ВКЗ.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, додатково повідомив, що у нього змінилось місце мешкання ( АДРЕСА_1 ), він має дружину та неповнолітніх дітей, про яких необхідно піклуватися. Впливати на свідків чи іншим чином порушувати процесуальну поведінку не має наміру, оскільки статті, за якими він обвинувачується підпадають під амністію.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Прокурор вказував на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Як вірно зазначала сторона захисту, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В той же час, судом на даний час не розпочатий судовий розгляд кримінального провадження через незабезпечення прибуття до суду потерпілих, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілих, свідків та не розпочато дослідження письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання обґрунтованості підозри, суд зазначає, що така була встановлена ухвалою слідчого судді під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на досудовому розслідуванні, що підтверджується відомостями з реєстру.

Прокурором доведено, що продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки він не працевлаштований та обвинувачується у вчиненні умисних нетяжкого та тяжкого злочинів проти власності, потерпілими від яких є особи похилого віку, які заявили цивільні позови на загальну суму 168 тис.грн.

Також не спростовують даного ризику і наявність цивільної дружини та дітей, батьком яких він не записаний. До цього, суд враховує те, що як зазначає обвинувачений, він має постійне місце мешкання у м. Кривий Ріг, тоді як всі епізоди кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, вчинені у м. Суми, що в достатній мірі не підтверджує міцність соціальних зв`язків та сталий спосіб життя.

Як вже зазначалося вище, у справі не допитані потерпілі та свідки, що дає підстави вважати, що не виключена можливість впливу обвинуваченого на цих осіб з метою надання бажаних показів та враховуючи принцип безпосередності сприйняття показань свідків та потерпілих судом, суд приходить до висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи кількість епізодів, які ставляться у вину ОСОБА_4 , а також його репутацію обґрунтованим є і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних заходів на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, уникненню встановлених ризиків та виправдовують його подальше тримання під вартою.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а саме, домашній арешт в нічний час доби, а тому клопотання сторони захисту з цього приводу не підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та стадії розгляду справи на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

З огляду на викладене, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

При цьому, згідно вимог ч.5 ст. 182, ч.3 ст. 183 КПК України, враховуючи розмір заподіяної шкоди у сумі 168 000 грн, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків та встановити додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у зв`язку з необґрунтованістю.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 08 жовтня 2021 року включно.

Визначити заставу у розмірі 175 120 (сто сімдесят п`ять тисяч сто двадцять гривень).

У разі внесення застави та після звільнення ОСОБА_4 з-під варти, покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, слідчого судді, суду по першому виклику;

2) не відлучатися за межі визначеного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. А після звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1