ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/455/21 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 953/2965/21 Головуючий 1-ї інстанції- ОСОБА_2
№ 1-кс/953/1554/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00003475 від 17.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 347 КК України, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2021 клопотання старшого слідчого Харківського РУ № 1 ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003475 від 17.12.2020 задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 19.04.2021 включно, без визначення застави.

Встановлено строк дії ухвали до 19.04.2021 включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2021 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 заобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід або встановити заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що підозра від 19.02.2021 за частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 347 КК України, що повідомлена підозрюваному ОСОБА_8 , є необґрунтованою.

Також захисник посилався на те, що матеріали, додані до клопотання, не є належними доказами. Крім того, органом досудового розслідування відповідним чином не ідентифіковано осіб, які ведуть один з одним розмови, адже цифрові носії, на яких містяться записи розмов, не надані на дослідження експерту з метою встановлення належності співрозмовників тій чи іншій особі.

З приводу ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, зазначав, що органом досудового розслідування суду не надано жодних доказів, як усних, так і письмових, які б вказували на можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Посилання органом досудового розслідування на зазначені ризики, як і посилання на них судом, є формальним та абсолютно безпідставним, що порушує законні права та інтереси підозрюваних.

У зв`язку з чим, захисник вважав жодним чином не обґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Беручи до уваги те, що підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вина не доведена, а пред`явлена підозра необґрунтована та не підтверджена доказами, адвокат ОСОБА_7 вважав утримання його підзахисного під вартою незаконним, а затримання необґрунтованим, жоден ризик, передбачений статтею 177 КПК України, не доведеним.

Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, захисник вважав, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважав вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 347 КК України, та ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України, та врахував, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Слідчий суддя, керуючись частинами 3,4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 189 КК України, тобто щодо злочину, вчиненого із застосування насильства.
З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що Харківським РУ № 1 ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003475 від 17.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 347 КК України.
19.02.2021 ОСОБА_8 фактично затримано у порядку статті 208 КПК України та цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 347 КК України, а саме: вимога передачі чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з погрозою пошкодження та знищення майна потерпілого, що перебуває у його віданні та з погрозою вбивства і заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (вимаганні); умисному пошкодженні майна, що належить працівникові правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вчиненому шляхом підпалу.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності та особливо тяжкого кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до п`ятнадцяти років, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, із застосуванням насильства, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості підозри апеляційним судом до уваги не приймаються, з огляду на таке.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується й колегія суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Стосовно доводів захисника про необґрунтоване затримання підозрюваного ОСОБА_8 , то вони не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу в даному випадку, оскільки були предметом перевірки слідчим суддею, яким надано відповідну правову оцінку, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції. Крім цього, дане питання вирішується в порядку статті 206 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -
Судді: