Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/470/21
Провадження № 1-кп/475/133/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2021смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Акмечетські Ставки Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянину України, не одруженому, освіта середня, не працюючому, раніше судимому: 03.12.2012року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.З ст.187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 31.08.2018р. Доманівським районним судом за ст.383 ч 2 КК України до 2р. позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України із встановленням іспитового строку на 1р.6міс.,зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

29.03.2021 року, близько 09:00 год., ОСОБА_4 повернувся до місця мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де в нього виник умисел на крадіжку слюсарних металевих лещат, виробництва СРСР, бувших у використанні, які належать його батькові ОСОБА_5 .

Реалізуючи задумане, розуміючи протиправний характер своїх дій переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та батьки перебувають у лікарні, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зайшов до гаражного приміщення, яке розташоване на території домоволодіння звідки виніс слюсарні металеві лещата, виробництва СРСР, бувші у використанні та покинув територію домоволодіння , маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд.

У результаті крадіжки ОСОБА_5 завдано матеріальні збитки на загальну суму 833,33 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Під час досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення від 13 травня 2021року , згідно якої ОСОБА_4 визнає свою вину в скоєнні даного кримінального правопорушення. Матеріальну шкоду, спричинену злочином, обвинувачений відшкодував в добровільному порядку. Сторони узгодили покарання обвинуваченому у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК україни, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 рік 6 місців. На підставі ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_4 періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження данної угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст..ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що він повністю розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.. 476 КПК України, та згоден з видом покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні вищезазначеної угоди.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив , що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.. 473 КПК України та просить затвердити угоду.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, суд вважає, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, а також те, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпілий - наслідки затвердження угоди , передбачені ст.. 473 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Дослідивши надану суду угоду про примирення, врахувавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що угода відповідає вимогам ст.. 471 КПК України та містить визначену сторонами міру покарання, яка відповідає закону України про кримінальну відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і вважає достатніми наявних всіх правових підстав для затвердження цієї угоди про примирення.

Відповідно до ст.100 КПК України при постановлені вироку, речові докази підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст. . 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 13 травня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000035 від 30.03.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 рік 6 місців, зобовязавши його на підставі ст.76 КК України періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у виді- слюсарних металевих лещат, які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , - повернути володільцю .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром в сумі 1307.60грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду,шляхом подання апеляційної скарги, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1