Провадження №11-кп/801/232/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020, якою вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 щодо ОСОБА_6 приведено у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку щодо нього у відповідність до вимог законодавства.
Засуджений посилався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, яким внесено зміни до частини першої статті 309 КК України. В редакції КК України від 01.07.2020 року дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

23.12.2020 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області клопотання засудженого було задоволено та приведено вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 щодо ОСОБА_6 у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020 року.
Знижено призначене ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі до трьох років обмеження волі.
Вирішено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України на три роки обмеження волі.
На підставі ст. 72, ч. 3 ст. 74 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання відбуте покарання у виді позбавлення волі з 21.10.2019 до часу прибуття до місця відбування покарання у виді обмеження волі із перерахуванням одного дня позбавлення волі в два дні обмеження волі.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою пом`якшити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 шляхом зниження призначеної засудженому міри покарання до максимальної межі більш м`якого покарання, встановленої санкцією ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»), тобто до покарання у виді 5 років обмеження волі, та зарахувати відбуте засудженим покарання за вироком з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом неправильно застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме ч. 3 ст. 74 КК України та ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив змінити ухвалу суду в частині визначення засудженому максимальної межі більш м`якого покарання за санкцією нового Закону, засудженого ОСОБА_6 , який покладається на розсуд суду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо необхідності приведення вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 щодо ОСОБА_6 у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020 року є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування судового рішення у провадженні не встановлено.

Проте, вирішуючи питання про зниження призначеного засудженому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі до 3 років обмеження волі, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 74 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 засуджено вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі.

01.07.2020 набрав чинності Закон України № 2617-VIII «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового
розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Зокрема, вказаним законом ч. 1 ст. 309 КК України викладено в такій
редакції:
«Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання,
перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Тобто, у ч. 1 ст. 309 КК України змінено у санкціях вид та строк
покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну
відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не
має зворотної дії в часі.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Тобто, згідно із ч. 3 ст. 74 КК України, якщо суд прийде до висновку про можливість її застосування, визначає, що у випадку зниження призначеної засудженому міри покарання, воно призначається виходячи із санкції нового закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 КК України, застосування закону про
кримінальну відповідальність за аналогією заборонено. При цьому, імперативні положення ч. 3 ст. 74 КК України щодо порядку пом`якшення та визначення покарання, відповідно до санкції нового закону, судом застосовані не були, оскільки у даному випадку судом для визначення покарання засудженому за аналогією використано положення старого закону, а саме: санкції ч. 1 ст. 309 КК України в редакції до 01.07.2020.

Враховуючи вищевикладене, ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону
України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», пом`якшує кримінальну відповідальність та іншим чином поліпшує становище засудженого ОСОБА_6 , зокрема, щодо виду, який менш суворим порівняно з позбавленням волі, а також строку погашення судимості та ін.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, положень Закону
України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», покарання ОСОБА_6 має бути пом`якшено шляхом зниження призначеної засудженому міри покарання до максимальної межі більш м`якого покарання, встановленої санкцією нового закону, тобто за ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років обмеження волі, із застосуванням положень ст. 72 КК України.

Однак, Вінницький міський суд під час пом`якшення покарання
засудженому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України з 3 років позбавлення волі до 3 років обмеження волі неправильно застосував закон України кримінальну відповідальність, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни ухвали судом апеляційної інстанції в частині визначення покарання засудженому ОСОБА_6 в максимальних межах більш м`якого покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, в редакції нового Закону, який набрав чинності від 01.07.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення призначеного йому покарання у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020 року скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_6 задовільнити.

Привести вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.05.2017 щодо ОСОБА_6 у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020 року.

Замінити призначене покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України з 3 років позбавлення волі на 5 років обмеження волі.

На підставі ст. 72, ч. 3 ст. 74 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання відбуте покарання у виді позбавлення волі з 21.10.2019 до часу прибуття до місця відбування покарання у виді обмеження волі, з перерахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Етапувати засудженого ОСОБА_6 до місць відбування покарання у виді обмеження волі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4