Провадження №11-кп/801/154/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003898 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2020, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області смт. Вороновиця, громадянина Російської Федерації, з середньою-спеціальною освітою, працюючого шліфувальником металевих виробів у ФОП « ОСОБА_9 », розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
визнано винним у вчинені злочинів та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Також ОСОБА_8 призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, працюючого підсобним робітником у ФОП « ОСОБА_10 », не одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
11.04.2012 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.06.2014 умовно-достроково не відбутий строк 1 рік 7 місяців,
визнано винним у вчинені злочинів та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Також ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.04.2012 та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту затримання, а саме з 15.06.2015.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2015 по 13.02.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання по відбуттю строку покарання.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 14 червня 2015 року о 21.45 год. ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , побачили двох раніше невідомих їм чоловіків якими являлись ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які сиділи на лавці яка розташована навпроти вище вказаного будинку. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .
В подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи злочинність своїх дій, спрямованих на відкрите заволодіння майном ОСОБА_14 , який в той час сидів на лавці та у останнього через плече знаходилася чоловіча сумка сіро-зеленого кольору з особистими речами, з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, підбурюваний жагою незаконного збагачення, підійшов до ОСОБА_14 та наніс йому один удар долонею правої руки у ліве плече, після чого наніс другий удар тією ж долонею руки у обличчя останнього, від чого у ОСОБА_14 згідно висновку судово-медичної експертизи № 771 від 15.06.2015 виникли тілесні ушкодження у виді синця на обличчі, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після зазначеного, ОСОБА_15 зірвав у ОСОБА_14 з плеча чоловічу сумку сіро-зеленого кольору, вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 683 від 28.07.2015 становить 112 грн. 50 коп., в якій знаходився чоловічий гаманець чорного кольору, вартість якого становить 63 грн. 00 коп.
В цей час, ОСОБА_16 , діючи умисно, усвідомлюючи злочинність своїх дій, спрямованих на відкрите заволодіння майном ОСОБА_13 , який в той час розмовляв по своєму мобільному телефону марки «Nokia H-200», з метою незаконного збагачення, з корисливих спонукань, підбурюваний жагою незаконного збагачення, підійшов до останнього та після нетривалого та незмістовного спілкування, заламавши ОСОБА_13 руку, забрав у останнього мобільний телефон марки «Nokia H-200», вартість якого відповідно до висновку експерта ВВ КНДІСЕ № 1381/15-21 від 30.07.2015 могла складати 486 грн., нанісши при цьому останньому декілька ударів по обличчю та один удар ногою у тулуб, від чого у ОСОБА_13 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 772 від 15.06.2015 виникли тілесні ушкодження у вигляді синця на тулубі справа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілим збиток на вищевказані суми.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 зі своїми знайомим ОСОБА_6 14 червня 2015 року о 22:00 год. перебуваючи біля магазину «Гроно», що по вул. Коцюбинського в м. Вінниці, побачили раніше невідомих їм чоловіків, якими виявилися ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . При цьому ОСОБА_8 почав безпідставно чіплятись до ОСОБА_17 та ОСОБА_18 провокуючи конфлікт з ними та виражаючись в адресу останніх нецензурною лайкою. В ході словесної перепалки, яка виникла між ними, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_17 та, охопивши шию останнього, подолав таким чином опір останнього та кинув його на землю. В цей час до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_6 та вони спільно, умисно маючи на меті вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи свою зневагу до загальноприйнятих в суспільстві норм поведінки, без будь-якої на те необхідності, почали безпричинно наносити потерпілому ОСОБА_17 удари руками та ногами в різні частини обличчя та тулуба.
Після зазначеного, потерпілий ОСОБА_17 підвівся з землі та спільно зі своїм знайомим ОСОБА_18 , намагаючись уникнути подальших протиправних дій з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , направилися до зупинки громадського транспорту, що розташована по вул. Коцюбинського у м. Вінниці. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , наздогнаняючи їх, почали штовхати у спини, намагаючись при цьому нанести удари в область обличчя. В подальшому ОСОБА_6 , наздогнавши ОСОБА_17 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи свою зневагу до загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки, знаходячись в громадському місці наніс останньому удар в обличчя, а саме в область щелепи від чого він впав на землю та закрився руками. Через деякий час ОСОБА_17 зрозумівши, що необхідно відволікти увагу ОСОБА_6 від нього, намагаючись уникнути подальших хуліганських дій відносно себе, спробував сісти до маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту, але ОСОБА_6 схопив ОСОБА_17 за рюкзак, що знаходився у останнього на спині та не дав змоги втекти, після чого ОСОБА_6 , почувши крики зі сторони відволікся і ОСОБА_17 зміг сісти у наступне маршрутне таксі та поїхати ним.
Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_17 були завдані тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, саден в проекції правого ліктьового суглобу та субконьюнктивального крововиливу правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 794 від15.06.2015 належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок в частині визнання винуватим ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України і призначення покарання та закрити кримінальне провадження у цій частині, оскільки він не здійснював грабежі разом із ОСОБА_8 та насильство не застосовував, його вина ґрунтується лише на поясненнях свідків, які не були безпосередніми учасниками подій і давали пояснення з чужих слів, потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 також до суду не з`явились і пояснень не надали, а також у ОСОБА_6 не було виявлене викрадене чуже майно.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині визнання ОСОБА_8 винним за ч. 2 ст. 186 КК України та постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186 КК України закрити за відсутністю складу злочину.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на судовий розгляд не з`являлися та жодних показів стосовно побиття та пограбування їх обвинуваченими не давали, також жодних викрадених речей у ОСОБА_8 не вилучалось, а допитані свідки не були безпосередніми очевидцями подій та не можуть підтвердити факт пограбування потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просять про скасування вироку в частині засудження з ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вина обвинуваченого не доведена, обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_12 підтримали апеляційні вимоги та просять задовільнити подану апеляційну скаргу, прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг, оскільки потерпілі не виявляли бажання бути присутніми в суді першої інстанції, але спричинення їм тілесних ушкоджень підтверджено зібраними доказами та віднайденою сумку, яка належала ОСОБА_14 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 зазначено, що неявка потерпілих позбавили права сторону захисту спростувати факт незаконного заволодіння майном та посилається, що згідно протоколу огляду місця події від 14.06.2015, біля лавочки на землі лежала чоловіча сумка з речами, які належали ОСОБА_14 , тобто вона не знаходилась у обвинуваченого ОСОБА_8 .

Проте факт протиправного заволодіння майном ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підтверджується заявою ОСОБА_14 та ОСОБА_13 про спричинення їм тілесних ушкоджень і завдання їх майном.

Щодо виявлення сумки, яка належала ОСОБА_14 , то апеляційний суд бере до уваги, що дана сумка була виявлена не біля самої лавки, а на відстані 2,5 м від лавки де ростуть дерева, тобто після відібрання її у потерпілого, вона була залишена неподалік, тобто обвинувачений розпорядився нею.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_8 в ході досудового розслідування відшкодував в повному обсязі матеріальну і моральну шкоду потерпілому (а.с. 79 т. 2).

Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_8 не заперечував нанесення ударів як ОСОБА_6 так і ним, після чого хлопці втекли.

Допитані свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 підтвердили, що після затримання ОСОБА_8 і ОСОБА_6 за хуліганські дії, до них також підійшли ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та вказали на обвинувачених, які незадовго до цього їх пограбували, тобто самі потерпілі повідомили про вчинений щодо них злочин, як посадовим особам, а тому покази даних свідків є допустимими доказами.

Відсутність мобільного телефону, який був викрадений не є підставою для виправдання ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий не на місці вчинення злочину щодо ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , а через певний час, а тому мав можливість ним розпорядитися на власний розсуд.

Про попередню змову обвинувачених свідчать узгоджені дії обвинувачених, які одночасно нанесли удари потерпілим та заволоділи зазначеним майном, після чого одразу залишили місце вчинення злочину.

Також стороною захисту не заявлено клопотання про дослідження доказів і надання їм іншої оцінки ніж та, що наведена у вироку.

Істотних порушень, які би були підставою для скасування вироку не встановлено.

Оскільки призначене покарання обвинуваченими не оскаржене, то апеляційний суд не знаходить підстав для його зміни.

Разом з тим у вироку не зазначено про початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 , а тому дана обставина підлягає уточненню, в порядку ст. 404 КПК України, та за роз`ясненням ПП Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, в разі застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання, строк його відбування необхідно рахувати з дня проголошення вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2020 щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишити без змін.

Строк відбування іспитового строку ОСОБА_8 рахувати з дня проголошення вироку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4