Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/314/21
Справа № 711/887/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000298 від 11.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця, м. Кусари, Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, не працюючого, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :
Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням заступника начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000298, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2015 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ніч з 5 на 6 січня 2015 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проникли в домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень на громадянина ОСОБА_10 , в результаті чого заволоділи грошовими коштами останнього в сумі близько 50 тисяч гривень.

Вони ж, в ніч з 5 на 6 січня 2015 року за попередньою змовою між собою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 з корисливих мотивів, вчинили умисне вбивство громадянина ОСОБА_10 .

Вони ж, в ніч з 5 на 6 січня 2015 року за попередньою змовою між собою, проникли в домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, до громадянина ОСОБА_10 , незаконно заволоділи транспортним засобом (автомобілем) марки «Мерседес Спрінтер» д.н.з НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить брату вбитого, ОСОБА_11 та в якому знаходився одяг призначений для реалізації, чим спричинили потерпілому значної матеріальної шкоди. 29.07.2015 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України

29.07.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України

12.08.2015 ОСОБА_5 , оголошено в розшук.

Відповідно до показів свідка від 02.02.2021 ОСОБА_5 на даний час знаходяться в Республіці Азербайджан, оскільки ще в 2016 році виїхав туди під іншими анкетними даними. У зв`язку з цим постановою органу досудового розслідування від 05.02.2021 ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Таким чином, в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, усвідомлюючи протиправність своїх дій навмисно покинув територію України та на даний час перебуває за кордоном.

Вина ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.01.2015 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 16.01.2015 за адресою: АДРЕСА_3 ; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 18.01.2015 та 30.01.2015; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 18.01.2015 та 28.01.2015.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти років до довічного позбавлення волі.

Зазначає, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від слідства та суду, крім того, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою змінити їх показання в подальших судових розглядах, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також просить врахувати те, що достеменно знаючи про проведення досудового розслідування відносно нього, виїхав на тимчасово окуповану територію України, в тому числі і можливо за межі України, а також наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з викладеного вище, більш м`який запобіжний захід не може запобігти переховуванню ОСОБА_5 від слідства та суду.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, як Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року так і Конвенцією про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, які є основними міжнародними угодами України з іншими державами з питань екстрадиції, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цих Конвенціях, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Відповідно до ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, запит запитуючої Сторони супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови суду про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Згідно зі ст. 25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Аналогічні вимоги викладені і в Конвенції про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.

З урахуванням того, що підозрюваний може знаходиться за межами України, то у випадку встановлення його місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до нього будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі вказаними вище Конвенціями, а також Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно ст. 5. ч. 1, п. f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також, необхідність в обранні ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з того, що останній перетнув кордон України під зміненими анкетними даними і в разі його затримання чи встановлення місцезнаходження на території іноземної держави буде застосована процедура екстрадиції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання про видачу особи, серед іншого, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Особа, яка затримана компетентними органами іноземної держави до моменту передачі запитуючій стороні перебуває під вартою та до вказаної особи не можу бути застосоване право внесення застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки це право підозрюваний може реалізувати лише на території України, у разі застосуванням судом до останнього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (з можливістю внесення застави).

У разі визначення застави підозрюваному, зазначене не відповідатиме вимогам міжнародно-правових норм, спрямованих на прийняття рішення про видачу (екстрадицію) правопорушника, що в цілому унеможливлює його виконання іноземною державою.

Крім того, зазначення строку дії такої ухвали, винесеної відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, є необґрунтованим, оскільки зазначення строку дії ухвали передбачена для ухвал, якими застосовано запобіжний захід, а ухвала про обрання запобіжного заходу діє з моменту затримання особи та доставки її в суд для розгляду питання про застосування запобіжного заходу у передбачені законом терміни.
Тобто, виходячи з аналізу як міжнародно-правових норм законодавства так і кримінального процесуального Кодексу України щодо застосування правових норм, передбачених у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без визначення будь-яких інших альтернатив чи зобов`язань.

Таким чином, законодавцем чітко передбачено порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб оголошених у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин із корисливих спонукань, просить не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги викладене та те, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчиняти нові кримінальні правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні при розгляді даного клопотання просив врахувати положення ч. 6 ст. 193 КПК України та розглянути його за відсутності підозрюваного оскільки, він оголошений у міжнародний розшук. Також, просив задовольнити клопотання у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала доводи слідчого та просила задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 ,дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000298 від 11.07.2015, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя вважає приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також, враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Так, встановлено, що 29.07.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри саме на даній стадії досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилалися на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, є доведеними та обґрунтованими.

Цілком обґрунтованими є доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, ОСОБА_5 достеменно знаючи про проведення досудового розслідування відносно нього виїхав на тимчасово окуповану територію України, в иому числі, і можливо за межі україни.

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти років до довічного позбавлення волі, а тому є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, що обумовлює необхідність його ізоляції.

До того ж, обґрунтованими є доводи прокурора щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти років до довічного позбавлення волі та наявність зазначених вище ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кусари, Республіки Азербайджан, громадянин Республіки Азербайджан, не працюючий, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

12.08.2015 ОСОБА_5 , оголошено в розшук.

05.02.2021 постановою органу досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

До того ж, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, у судовому засіданні прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної його процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з потерпілими та свідками, що має особливо важливе значення у даному випадку на цій стадії досудового розслідування. До того ж, обставини події свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність тимчасової ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.

За таких обставин, беручи до уваги, що відсутні дані, що підозрюваний не може утримуватися в арештному домі, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть у собі злочинні діяння проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування у кримінальному провадженні № 0000298 від 11.07.2015, є тримання під вартою.

Крім того, слід звернути увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку, неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив умисний особливо тяжкий злочин із корисливих спонукань, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Кусари, Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, не працюючого, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Виконання ухвали доручити працівникам Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ Національної поліції в Черкаській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09 лютого 2021 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1