Справа № 713/1431/21
Провадження №1-кп/713/149/21
УХВАЛА
іменем України

07.07.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , законного представника: ОСОБА_7 , представників потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 05.10.2020 року, про зміну запобіжного заходу обвинуваченому:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернівці, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою повною загальною середньою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

УСТАНОВИВ:

У провадження суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000328 від 05.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 25 червня 2021 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні клопотав про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт, оскільки відсутні ризики, на які посилається прокурор, його підзахисний тривалий час перебуває під вартою та не буде ухилятися від явки до суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки відсутні ризики, на які посилався прокурор.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував, щодо задоволення даного клопотання, однак просив встановити цілодобовий арешт.

Неповнолітній потерпілий та його представники , щодо задоволення клопотання погодилися з думкою прокурора.

Суд, вислухавши думку всіх учасників процесу, враховуючи наведені обставини, вважає за можливе змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 315 ч. 3 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Як вбачається зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При прийнятті даного рішення суд приймає до уваги правову позицію від 04.04.2013 року, № 511-550/0/4-13, де вказано що суд повинен зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України».

В постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 зазначено, що як свідчить судова практика, в окремих випадках суди без жодної мотивації в ухвалі на підставі ч. 3 ст. 315 КПК України продовжують застосування тримання під вартою «автоматично», що прямо суперечить практиці ЄСПЛ. Крім цього, відсутність розгляду цих питань порушує вимоги глави 18 КПК. Деякі суди при продовженні застосування тримання під вартою під час підготовчого судового засідання посилаються на ст. 331 КПК, яка регулює порядок продовження застосування тримання під вартою під час судового розгляду, а не судового провадження, що також не є правильним. Необхідно зазначити про відповідні правові позиції ЄСПЛ щодо мотивування судових рішень, зокрема у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Харченко проти України суд також зауважує, що згідно зі статтею 253 КПК України національний суд, віддаючи особу до суду, зобов`язаний вирішити питання про зміну, скасування чи обрання запобіжного заходу. Не вбачається, що від суду вимагається умотивовувати своє рішення про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою та встановлювати строк, на який особа має залишатися під вартою.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що ризики, на які посилався прокурор як на підставу запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підтверджені.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про наявність умислу у обвинуваченого на переховування від суду, впливу на свідків, потерпілого та інших учасників або перешкоджання кримінальному провадженню.

Виходячи з того, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, на даний час він не є підставним, обвинувачений вже тривалий час знаходиться під вартою, суд не може абстрагуватися від всіх необхідних умов, які беруться до уваги при продовженні або зміні запобіжного заходу та автоматично продовжувати такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою та вважає за можливе змінити його на домашній арешт за місцем проживання з зазначених вище підстав на визначений в КПК України термін, а виконання даної ухвали покласти на відділення поліції №1 Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області (м. Сторожинець, вул. Гвардійська, 3) , згідно якої останній повинен поставити на облік обвинуваченого, повідомити про це суд та контролювати поведінку обвинуваченого згідно ст. 181 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177,178,181,183, 315, 369, 371 ч.3, 372 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 04 вересня 2021 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу, прокурора або суду.

3) повідомляти , прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з неповнолітнім потерпілим та свідками по справі;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу для виконання направити до відділення поліції №1 Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області (м. Сторожинець, вул. Гвардійська, 3).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1