ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1036/21 Справа № 208/1086/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року про відмову в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000060,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000060 було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що зі скарги та матеріалів кримінального провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_6 є заявником у кримінальному провадженні та за його заявою були внесені відомості до ЄРДР. Він не є представником потерпілого, бо ніхто в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження не був визнаний потерпілою особою.
Оскільки ОСОБА_6 має статус заявника у кримінальному провадженні, з даною скаргою він звертається як представник потерпілого, він не має права подавати скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, де передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні рішень слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Враховуючи те, що скарга подана учасником кримінального провадження, якому не надано процесуального права її подавати, скаргу необхідно було повернути заявнику ОСОБА_6 . Проте, на момент вирішення питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_6 , за відсутності матеріалів кримінального провадження № 0000060, неможливо було визначити процесуальний статус адвоката ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, а тому за скаргою було відкрите провадження та призначено її розгляд слідчим суддею В даному випадку слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки було відкрите провадження за скаргою, поданою особою, яка не мала права подавати скаргу, а повернення скарги стало неможливим, то в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Скаржник ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14червня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000060, подану до суду першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в судовому засіданні 14 червня 2021 року він участі не брав, а оскаржувану ухвалу отримав електронною поштою 15 червня 2021 року.
Зазначає, що вказана судом підстава для відмови в задоволенні його скарги є незаконною, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Виходячи з цього, він має право як заявник на подання до слідчого судді від свого імені скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначається, що в матеріалах кримінального провадження № 0000060 на а. с. 55 є повідомлення про закриття кримінального провадження № 0000060 від 20.10.2020 року, адресоване ОСОБА_6 (вих. номер 46/161511 від 20.10.2020 року), однак стверджує, що станом на 22 червня 2021 року дане повідомлення він не отримував і підтвердження цього отримання у матеріалах справи немає.
Крім того, скаржник вказує, що не засноване на законі й зазначення в оскаржуваній ухвалі того, що вона оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, оскільки згідно з ч. 2 статті 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Тож, адвокат ОСОБА_6 посилається в своїй скарзі на те, що внаслідок вищезазначених порушень слідчий суддя взагалі не розглянув доводи його скарги на постанову слідчого по суті, що і стало приводом для апеляційного оскарження вищезазначеного судового рішення, а саме дане кримінальне провадження було відкрито з приводу того, що до матеріалів кримінального провадження № 1-549/11 по обвинуваченню громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 і жительки ОСОБА_9 , вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська у якому наразі переглядається Дніпровським апеляційним судом, у невстановлений час було здійснено незаконне втручання, а саме підклеєно а. с. 29 у томі 7 з постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_10 від 10 лютого 2011 року, згідно з якою ОСОБА_8 немовби було піддано адміністративному арешту строком на 10 діб. При цьому у даній постанові зазначається, що ОСОБА_8 безпосередньо у судовому засіданні свою провину визнав. Однак, як потім з`ясувалося і документально підтверджується, ОСОБА_8 того дня до Заводського районного суду ніким не доставлявся, протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього ніким не складався, матеріали про це адміністративне правопорушення до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська не надходили. Також не значиться вищезазначена постанова судді ОСОБА_10 і в реєстрі матеріалів т. 7 кримінального провадження № 1-549/11, але потім її було не підшито, а підклеєно як аркуш справи № 29. І хоча відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР ще 17.06.2016 року, жодної слідчої дії у даному кримінальному провадженні не проведено, навіть не взято пояснення у ОСОБА_8 і безпосередньо в судді ОСОБА_10 , хоча слідчим ОСОБА_7 було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_6 про допит ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Отже, з огляду на вказану норму кримінального процесуального закону з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку скарга подана учасником кримінального провадження, якому не надано процесуального права її подавати, апеляційний суд погодитись не може, оскільки він суперечить вимогам чинного законодавства.
До того ж, не є слушним цій ситуації й посилання слідчого судді на те, що в матеріалах кримінального провадження № 0000060 на а.с.55 є Повідомлення про закриття кримінального провадження № 0000060 від 20.10.2020 року адресоване ОСОБА_6 (вих.номер 46/161511 від 20.10.2020 року), з огляду на зазначення скаржником про те, що станом на 22 червня 2021 року дане повідомлення він не отримував і підтвердження цього отримання в матеріалах справи відсутнє, а про існування оскаржуваної постанови, яку він так і не отримав, йому повідомив 16 квітня 2021 року під час спілкування по телефону слідчий Кам`янського РВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , оскільки за відсутності чітких документальних підтверджень пропуску встановленого строку слідчим суддям доцільно розглядати скарги на постанови про закриття кримінального провадження по суті і уникати визначення моменту початку перебігу строку оскарження датою винесення постанови.
Крім того, постанова про закриття кримінального провадження № 0000060 від 20 жовтня 2020 року була винесена не слідчим СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , а дізнавачем-інспектором СД Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , тому посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 20 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000060, є недоречним.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя в даному випадку дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні даної скарги за викладених у судовому рішенні підстав, оскільки з огляду на вищевикладене, заявник ОСОБА_6 є суб`єктом оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження в порядку ст.. 303 КПК України, а тому ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року підлягає скасуванню в апеляційному порядку.
Як витікає з приписів ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Прийняти процесуальне рішення по суті скарги, що розглядалась слідчим суддею, суд апеляційної інстанції має право у випадку розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. У такому випадку суд апеляційної інстанції повною мірою переглядає прийняте слідчим суддею рішення, перевіряє правильність застосування законодавства та встановлення фактичних обставин слідчим суддею під час розгляду відповідної скарги, аналізує правомірність підстав для закриття кримінального провадження у конкретному випадку і має право за умови скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу по суті заявлених у первинній скарзі вимог.
Оскільки слідчим суддею місцевого суду за вищенаведених обставин взагалі не було розглянуто по суті скаргу заявника ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000060, це має зробити апеляційний суд, за результатами чого постановити свою ухвалу в порядку ч.3 ст.. 407 КПК України.
Отже, розглянувши скаргу, додані до неї документи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Апеляційним розглядом встановлено, що постановою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 від 20.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000060 від 17.06.2016 року за ч.1 ст. 358 КК України визначено підслідність у зв`язку з набранням 01.07.2020 року чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень №2617-VIII від 22.11.2018 року, за сектором дізнання Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Також прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 цього ж дня начальнику сектору дізнання Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 були надані вказівки в порядку ст. 36 КПК України у у кримінальному провадженні №0000060 від 17.06.2016 року за ч.1 ст. 358 КК України.
На виконання зазначених вказівок прокурора дізнавачем-інспектором сектору дізнання Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області начальнику Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 було адресовано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40-1 КПК України.
Постановою дізнавача - інспектора СД Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_11 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 17.06.2016 року, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Мотивуючи свою постанову дізнавач зазначив, що до Дніпродзержинської місцевої прокуратури надійшла заява ОСОБА_6 , у якій зазначено, що у постанові Заводського районого суду м. Дніпродзержинська від 10.02.2011 року про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності зазначені недостовірні відомості.
За даним фактом 17.06.2016 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
В ході досудового розслідування було здійснено запит до Заводського районного суду у м. Дніпродзержинськ щодо надання інформації відносно наявності адміністративної справи щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_8 , яка 10.02.2011 розглянута суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_10 .
За результатами відповіді на вищевказаний запит Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було встановлено, що згідно з переліком справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 07.12.2017 №1087, строк зберігання справ про адміністративне правопорушення становить 3 роки. Оскільки строк зберігання вищезазначеної справи сплинув, надати копії матеріалів справи № 3-518/11 не є можливим.
Дізнавач зауважив, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення. Тож, в даному випадку дізнавач дійшов висновку, що за даним фактом не вбачається ознак кримінального правопорушення, оскільки відсутній його безпосередній об`єкт.
Відповідно до висновку начальника сектору дізнання Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 20.10.2020 року рішення про закриття кримінального провадження № 0000060 від 17.06.2016 року, є законним та обгрунтованим, підстав для скасування відповідної постанови інспектора-дізнавача не вбачається.
Апеляційний суд погоджується з вищезазначеним висновком дізнавача і констатує, що кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого кримінальним кодексом, здiйснюється шляхом характеристики чотирьох елементів суспiльно-небезпечного дiяння, якi утворюють склад злочину: об`єкта, об`єктивної сторони, субєкта i субєктивної сторони злочину. Визначення складу кримінального правопорушення шляхом встановлення його об`єктивних i суб`єктивних ознак є однiєю з найважливiших гарантiй законності притягнення особи до кримiнальної вiдповiдальностi.
Доводи ж апелянта про незаконність вищезазначеної постанови фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, а відтак, такі посилання скаржника на неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, юридично неспроможні.
Колегія суддів вважає, що всі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновок дізнавача про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивований на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів в результаті виконання вказівок, наданих прокурором по кримінальному провадженню.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що дізнавачем під час провадження не здобуто даних, які б вказували на наявність ознак кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, постанова про закриття кримінального провадження № 0000060 від 17.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, прийнята інспектором-дізнавачем з дотриманням вимог КПК України, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.
Крім того, до початку судового розгляду прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_15 було долучено постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_16 про закриття кримінального провадження №0001214 від 14.08.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 373, ч. 2 ст. 374 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з даної постанови, у своїй заяві від 12.03.2020 року ОСОБА_8 зазначає, що відносно нього, на його думку, були вчинені незаконні дії, що виразились в порушенні права на захист, незаконному затриманні, нанесенні тяжких тілесних ушкоджень під час тортур робітниками міліції, підтасовці доказів та фабрикації кримінальної справи слідством. Втім, під час досудового розслідування здійснений комплекс слідчих (розшукових) дій, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного встановлення істини у кримінальному провадженні, та враховуючи встановлене, орган досудового розслідування прийшов до висновку про відсутність у діях працівників міліції, суддів Дніпровського апеляційного суду, суддів Заводського районного суду м. Дніпродзержинська складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 373, ч. 2 ст. 374 КК України.
Отже, з урахуванням вищевикладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 слід відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року скасувати.
У задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову слідчого Кам`янського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000060 за ч.1 ст. 358 КК України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_17 ОСОБА_4