У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, постійного місця мешкання не має, раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001674.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001674 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.07.2021 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. У разі залишення запобіжного заходу без змін, визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду є незаконною і необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог ст. 331 КПК України.
На думку апелянта, обґрунтованість підозри обвинуваченого ОСОБА_5 ґрунтується лише на підставі обвинувального акту, оскільки допитані судом потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не підтвердили причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а показання свідка ОСОБА_13 , який раніше судимий, наразі притягується до кримінальної відповідальності та ймовірно надавав показання під впливом наркотичних засобів, викликають сумніви стосовно їх достовірності.
Ризик впливу на потерпілих відсутній, оскільки потерпілі не повідомляли того, що обвинувачений будь-яким чином впливав на них або намагався вплинути через сторонніх осіб, і, в даному випадку, обвинуваченому не має сенсу впливати на осіб, показання яких його виправдовують.
Ризик переховування від суду не доведений, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження такого ризику.
Ризику вчинення інших кримінальних правопорушень не має, оскільки ОСОБА_5 не є підозрюваним або обвинуваченим в інших кримінальних правопорушеннях.
Захисник вважає, що суд формально розглянув клопотання слідчого та безпідставно продовжив застосування відносно ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001674 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше судимий, наявні ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків, оскільки триває стадія дослідження доказів, суд вважав, що подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим і зазначеним ризикам неможливо запобігти застосуванням іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин.
При цьому, законом не визначено переліку підстав, за наявності яких, строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання, має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.
Відповідно матеріалам провадження ухвала слідчим суддею постановлена 20.05.2021 р., проте апеляційна скарга подана захисником 27.05.2021 р. тобто з пропущеним строком на оскарження ухвали слідчого судді.
Разом з тим, хоча ухвала слідчого судді постановлена і за участю захисника та обвинуваченого, проте захисник, яка подала апеляційну скаргу, не знала мотивів прийнятого судом рішення, і, з повним текстом оскаржуваного рішення ознайомилась 24.05.2021 р. За такого, апеляційний суд вважає, що з урахуванням положень ст. ст. 21, 24 КПК України, які гарантують доступ до правосуддя та право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, проти життя та здоров`я особи, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі, тяжкого злочину поєднаного із застосуванням насильства, за яке реально відбував покарання, після вчиненого кримінального правопорушення з місця події втік, постійного місця мешкання не має, не одружений, дітей не має, офіційних джерел доходів до затримання не мав, обізнаний про місця мешкання свідків. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.
З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та наявністю ризиків, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання захисника на те, що допитані судом свідки, крім одного, показання якого є сумнівними, не підтверджують вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, є недоречними, оскільки такі висновки захисника є його суто суб`єктивною оцінкою показань свідків, проте оцінка показань свідків, стосовно їх допустимості, буде надана судом в нарадчій кімнаті, під час ухвалення судового рішення. Крім того, апеляційний суд, з огляду на положення ст. 422-1 КПК України, на даній стадії кримінального провадження, позбавлений процесуальної можливості перевірити або дослідити повідомлені захисником обставини.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, при розгляді судом першої інстанції питання стосовно продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які зазначені в апеляційній скарзі, та які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3