КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 липня 2021 року апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Старий Биків, Бобровицького району, Чернігівської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127,

за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та змінено запобіжний захід застосований відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 02 вересня 2021 року, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням надання невідкладної медичної допомоги, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, наголошує, що органом досудового розслідування доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність згаданих ризиків також встановлено ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року. Вказані ризики на переконання прокурора продовжували існувати і на час розгляду слідчим суддею клопотання захисника про зміну підозрюваному запобіжного заходу, у зв`язку з чим були відсутні підстави для задоволення такого клопотання.
Зважаючи на тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, обґрунтованість підозри останньому та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурор вважає, що єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оскільки кримінальні правопорушення вчиненні ОСОБА_6 із застосуванням насильства та погрозою його застосування, прокурор просить не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 листопада 2012 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від № 0000077, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.
25 лютого 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 127 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком до 22 липня 2021 року включно.

24 червня 2021 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду скасовано зазначену ухвалу суду першої інстанції та постановлено нову ухвалу, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22 липня 2021 року.
30 червня 2021 року захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України.
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 05 липня 2021 року клопотання захисника задоволено, змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком до 02 вересня 2021 року.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя зазначив, що прокурором не надано достатніх даних на підтвердження можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати ходу досудового розслідування, здійснювати тиск на свідків та не доведено, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою не може забезпечити подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного. Також слідчим суддею враховано стан здоров`я підозрюваного, якому рекомендовано проходження курсу лікування.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні захисника підстави для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні захисника підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 181 КПК України.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.
Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Загальновідомо, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого, його захисника протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і задовольнити його, якщо прокурор не спростує доводів клопотання та наведених у ньому обставин, оскільки саме на прокурора закон покладає тягар доведення перед слідчим суддею, судом того, «що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам». А достатніми для такого переконання вони можуть вважатися лише у разі, якщо прокурор спростує доводи клопотання сторони захисту і обставини та твердження, які у ньому наведені. Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема, «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, «Фельдман проти України» (Заяви № 76556/01 та № 38779/04) від 08 квітня 2010 року) неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
У рішенні по справі «Белевитський проти Росії» закріплено «презумпцію зменшення ризиків» згідно з якої з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на початковій стадії розслідування.
На переконання колегії суддів, на час прийняття оскаржуваного рішення ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшилися, а також прокурором не спростовано доводів сторони захисту про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може запобігти встановленим ризикам.
При цьому враховуються пояснення прокурора, надані в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких підозрюваний не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі і з 24 травня по 24 червня 2021 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, врахувавши при цьому дані про стан здоров`я підозрюваного, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими.
Разом з тим, задовольнивши клопотання сторони захисту слідчий суддя вийшов за межі дії запобіжного заходу. Так, зважаючи, що ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 липня 2021 року, в межах строку досудового розслідування, то змінюючи підозрюваному запобіжний захід, слідчий суддя мав визначити строк дії ухвали в межах визначеного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що таке порушення тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та необхідність постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали, якою клопотання захисника належить задовольнити, змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 23 липня 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований відносно підозрюваного ОСОБА_6 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, строком до 02 вересня 2021 року, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити та змінити підозрюваному ОСОБА_6 застосований відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням надання невідкладної медичної допомоги.
Зобов`язати ОСОБА_9 а з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 .
Строк дії ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити до 23 липня 2021 року включно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/34371/21-к Справа №11-сс/824/4427/2021 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1