Справа № 450/793/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/248/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 450/793/18 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Щирець, Пустомитівського району, Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання за цим вироком ОСОБА_5 приєднано невідбуте покарання за вироком Пустомитівсього районного суду Львівської області від 20.12.2017 та визначено остаточне покарання у виді 1 року 18 днів обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі п.1, п.2 ст. 76 КК України обов`язки.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що 28.02.2018 близько 08.30 год., перебуваючи поблизу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав одну із чавунних ніжок лавки, яка знаходилась в поломаному стані на належить ОСОБА_9 . Разом ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна потерпілої на суму 372 грн. 30 коп.
Не погоджуючись із даним вироком, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи вину та фактичні обставини кримінального провадження, просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за вказаним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2017 та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді одного року п`ятнадцять днів позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликається на те, що судом першої інстанції ОСОБА_5 призначено покарання не передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України. Крім цього, ОСОБА_5 20.12.2017 вироком Пустомитівського районного суду Львівської області, який набрав законної сили, було засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, яке підлягає до реального виконання. Також прокурор, зазначає, що суд першої інстанції після призначення остаточного покарання за сукупністю вироків необґрунтовано звільнив ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, тобто прокурор вважає, що ОСОБА_5 не поніс справедливе покарання за скоєне.
21 січня 2021 року заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 скерував на адресу Львівського апеляційного суду зміни до апеляційної скарги прокурора. Просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2018 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.
В обґрунтування вимог, викладених у доповненнях до апеляційної скарги, прокурор зазначає, що як було встановлено, вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 травня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця арешту, та відповідно до вимог ст. 71 КК України частково приєднано до визначеного покарання за цим вироком 10 днів невідбутої частини покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2017 та обрано остаточне покарання у виді 1 місяця 10 днів арешту. Вважає, оскільки покарання у виді 150 годин громадських робіт уже враховано вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.05.2018, його повторне приєднання при призначенні покарання не допускається.
Окрім цього, прокурор стверджує, що після набрання 01 липня 2020 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року покарання у виді позбавлення волі, про яке зазначено в апеляційній скарзі прокуратури Львівської області від 25 квітня 2018 року, новою редакцією КК України не передбачено, а тому вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в редакції 22.11.2018 без застосування ст. 71 КК України.
До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_11 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 України та закриття кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 , думку прокурора ОСОБА_7 , який не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим і вмотивованим.
Винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України є доведеною.
Виходячи з положень, закріплених у ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018. Вказаним Законом внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України та передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Водночас, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону України № 2617-VІІІ від 22.11.2018) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Колегія суддів, перевіривши обставини, які дають підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами кримінального провадження подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 мала місце 28 лютого 2018 року, тобто на даний час минуло більше трьох років з дня його вчинення.

Крім того кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, та на даний час у зв`язку із апеляційним оскарженням вирок місцевого суду не набрав законної сили. Також, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_11 не ухилявся від слідства та суду та за вказаний період нових злочинів не вчиняв.

Отже, щодо ОСОБА_11 , за наявності його згоди, слід застосувати вимоги п.2 ч. 1 ст. 49 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення особою кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки і обвинувачений надав згоду на це.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Таким чином колегія суддів вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому обвинувальний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_11 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України скасувати.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4