Справа № 129/1615/20
Провадження №11-кп/801/434/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000149 від 12.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.187 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника : ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000149 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.187 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задоволено.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 19.02.2021 по 19.04.2021 включно.

Захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила поновити строк на апеляційне оскарження, змінити ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року в частині відмови стороні захисту в зміні запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ухвалити в цій частині судове рішення про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст. 146 КК України із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, у задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що у судовому засіданні було проголошено тільки вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали проголошено 08.15 год. 23.02.2021 року, однак захисник не була присутня при його проголошенні, повний текст ухвали захисник не отримувала з його змістом ознайомилася на сайті ЄДРСР, на якому її було оприлюднено 26.02.2021 року, що перешкоджало їй оскаржити ухвалу, тому просить поновити строк з поважних причин.
Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що захисник заперечує проти продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з огляду на те, що висунуте обвинувачення є необгрунтованим.
Захисник вказує на те, що ОСОБА_7 постійно проживає в АДРЕСА_1 , також за цією адресою спільно з ним проживає його брат, дружина та їх спільна дочка, під час досудового розслідування було вчинено ряд слідчих дій зокрема огляд місця події, обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , проведено судово-медичні експертизи та допит потерпілого, накладено арешти на речі, які є доказами у справі, свідки по даній справі відсутні, а відтак підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити спробу, спрямовану на вчинення однієї із дій , передбачених п.2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України немає.
ОСОБА_7 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, працював неофіційно, мав постійне місце роботи та отримував великий заробіток, що в сукупності свідчить про міцність соціальних зв`язків та відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою.
Захисник зазначає, що сам по собі факт тяжкості злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 не може бути підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечить презумпції невинуватості.
За вищенаведених обставин підстав для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не існує та є всі підстави для зміни запобіжного заходу на більш мякий цілодобовий домашній арешт за постійним місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, оскільки ОСОБА_7 перебуваючи на волі може впливати на потерпілого, свідків, які на даний час ще не допитані, переховуватися від суду, оскільки у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити її апеляційну скаргу, застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , зазначила, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, неофіційно працював, крім того, потерпілий жодного разу за весь час перебування на розгляді обвинувального акту відносно ОСОБА_7 не з`явився до суду першої інстанції, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень п.2 ч.2 статті 395 КПК України апеляційна скарга подається на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч. 1ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд виходить з положеньст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень.
Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.
Згідно чинного законодавства поновити процесуальний строк суд може лише з поважних причин.
Згідно ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2021 року проголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, повний текст ухвали проголошено 23.02.2021 року.
Згідно копії ухвали наданої захисником ОСОБА_6 з ЄДРСР вбачається, що ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2021 року оприлюднено 26.02.2021 року.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Belletv. France), Series A№ 333-B, crop. 42, пункт 36).
Відповідно до положень ст. 116 КПК України закон вимагає від учасників кримінального провадження обов`язку дотримання встановлених КПК процесуальних строків, зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, а також дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Враховуючи встановлене, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги захисником ОСОБА_6 був пропущений з поважних причин.
З метою дотримання права на апеляційне оскарження ухвали, необхідно задовольнити заяву захисника та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Козятинського міськрайонного суду від 19.02.2021 року.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.187 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149 від 12.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.187 КК України, перебуває на розгляді у суді першої інстанції.
Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєні тяжких злочинів, за вчинення одного з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, та дійшов вірного висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 , розуміючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти злочини, незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, працював неофіційно, має міцні соціальні зв`язки, як на обставини, які є підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки вказані обставини не спростовують висновки суду щодо продовження застосування запобіжного заходу, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, що виправдовує тримання ОСОБА_10 під вартою.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.
Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник ОСОБА_6 фактично погоджується з продовженням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Твердження захисника ОСОБА_6 про недоведеність обвинувачення відносно ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки доведеність обвинувачення має бути встановлена судом першої інстанції за результатами судового розгляду та оцінці всіх доказів у кримінальному провадженні, чого позбавлений на даній стадії суд апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2021 рокупро продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4