Справа № 493/784/21
Провадження № 1-кп/493/101/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000482 від 23.05.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, не маючого судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
23.05.2021 року біля 09:00 години ОСОБА_4 , який знаходився на подвір`ї домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 , поблизу автомобіля марки «ВАЗ-2105» білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вартістю 25000,00 грн., діючи умисно, шляхом вільного доступу, з метою заволодіння цим транспортним засобом, переконавшись у тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для власника та сторонніх осіб, через незачинені водійські двері безперешкодно сів за кермо вказаного автомобіля, де запустив двигун за допомогою ключа запалення, який знаходився у замку, привів вказаний транспортний засіб у рух і пересуваючись на ньому, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись нам на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, що кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом.

В ході досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення від 10.06.2021 року, згідно якої сторони домовилися про те, що потерпілий жодних матеріальних чи інших претензій до обвинувачуваного не має, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт підписання даної угоди, розуміє наслідки укладання угоди таі просив суд її затвердити.

Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення та просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, з врахуванням вимог кримінально-процесуального законодавства, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України та ч.2 ст. 474 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди про примирення.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.1, ч. 3, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладання угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд встановив, що відповідно до ст.. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Судом в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.. 473 КПК України.

Покарання визначене в угоді про примирення, на яке обвинувачений погоджується, обранез урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.. ст.. 65-67 КК України.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 274 КПК України.

За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення від 10.06.2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 - не обирався.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 02.06.2021 року на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.
Речові докази, а саме автомобіль марки «ВАЗ-2105» булого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та користувачем якого є ОСОБА_5 , що перебуває на відповідальному збереженні у потерпілого повернути за належністю - ОСОБА_5 .
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Балтського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

СУДДЯ