Єдиний унікальний номер 341/1505/19
Номер провадження 1-кп/341/54/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисниці ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2019 під № 0000259, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, українця, безробітного, громадянина України, судимого, зокрема:

- 20 червня 2001 року Івано-Франківським обласним судом за частиною 2 статті 86-1, частиною 3 статті 140, статті 17, частиною 3 статті 140, частиною 3 статті 140, статтею 208, частиною 1 статті 69, статтею 42 КК України (у редакції 1960 року), із призначеним покаранням у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією усього особистого майна;
- 25 січня 2006 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 3 статті 185, статтею 304 КК України, із призначеним покаранням у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 04 березня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців;
- 28 травня 2009 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області із змінами, унесеними ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2009 року за частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 156, статтею 304, із застосуванням статей 70, 71 КК України, із призначеним покаранням у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 07 березня 2012 за відбуттям строку покарання;
- 14 лютого 2013 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 3 статті 185 КК України, із призначеним покаранням у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 09 лютого 2015 за відбуттям строку покарання;
- 10 березня 2017 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області із змінами, унесеними ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року, за частиною 2 статті 185 КК України, із призначеним покаранням у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. Звільнений 15 січня 2018 року із заміною невідбутої частини покарання на покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 годин. 05 травня 2018 року знятий з обліку за відбуттям громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України.

встановив:
ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних установлених судом обставин.

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і у період непогашеної судимості повторно вчинив кримінальне правопорушення.

05 серпня 2019 року приблизно о 16 годин 00 хвилин ОСОБА_4 проходив біля магазину приватного підприємця ОСОБА_6 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , вирішив зайти у приміщення. Перебуваючи у магазині, ОСОБА_7 скористався тим, що продавець та власниця магазину ОСОБА_6 на декілька секунд вийшла на вулицю, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що у магазині більше нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав з прилавка налобний ліхтарик марки «Police» та заховав його під курткою.
Обвинувачений покинув приміщення магазину та надалі розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 245,0 грн. Ліхтарик наступного дня добровільно віддав працівникам поліції, які прийшли до обвинуваченого додому.
Вартість ліхтарика відповідно до висновку експерта від 02 серпня 2019 року № 1472/19-28 могла становити 245,0 грн.
З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за частиною другою статті 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_6 , крадіжку вчинив повторно.

Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.
Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаного в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив викрадення ліхтарика з магазину ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 . До вчиненого ним кримінального правопорушення ставиться негативно, готовий до покарання, яке просить призначити не дуже суворим. Погодився з мірою покарання, яку в судовому засіданні просила призначити його захисниця, а саме у вигляді громадських робіт на строк 240 годин.
Висновком експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи від 22.08.2019 № 1472/19-28, згідно з яким вартість ліхтарика - 245 грн.
Вимогою УІАП в Івано-Франківській області.
Копією вироку Галицького районного суду від 10 березня 2017 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.
Потерпіла ОСОБА_6 у своїй письмовій заяві просила, щоб судові засідання у кримінальному провадженні здійснювати за її відсутності. Не заперечувала проти застосування частини третьої статті 349 КПК України та спрощеного розгляду справи. Просить призначити обвинуваченому покарання згідно з законом та повернути їй викрадений ліхтарик. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має.
Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та надав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і такі ним не оспорюються, за згодою всіх учасників кримінального провадження і відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів щодо вартості викраденого майна, відомостей щодо обвинуваченого, сумнівів у добровільності та щирості позиції якого у суду немає. Водночас згода обвинуваченого щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання та письмовою розпискою особи.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Згідно зі змістом досудової доповіді щодо обвинуваченого, враховуючи особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність ризику небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в т. ч. окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною другою статті 185 КК України, особу винного, який раніше неодноразово судимий, кримінальне правопорушення повторно вчинив у період непогашеної судимості, обставини, що пом`якшують покарання, вартість предмета злочину, посередню характеристику обвинуваченого за місцем проживання та те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої про призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.
З урахуванням усіх вказаних обставин суд вважає, що можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства відсутня, а тому не знаходить підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з арештом. Зокрема, суд враховує, що після відбуття попереднього покарання у вигляді обмеження волі, не відбуту частину якого замінено на громадські роботи, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став і вчинив крадіжку повторно.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, також те, що він вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції частини другої статті 185 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відповідно до долученого акта від 22.08.2019 № 1472/19-28 здачі-приймання висновку судового експерта у кримінальному провадженні № 0000259 становлять 1256,0 грн і відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 89, 90, 185 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у вигляді арешту на строк 4 (чотири) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку після набрання таким законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень.
Речові докази:
-налобний ліхтарик марки «Police», який знаходиться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) повернути потерпілій ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 .
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяМ. Р. Мергель