Справа № 487/3844/20
Провадження № 1-кп/487/339/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року місто Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва кримінальну справу по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002299 від 18.06.2020 року, відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Полтавка Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, має професійно технічну освіту, неодружений, неповнолітніх дітей не має, працює в Ольшанській філії ПрАТ «Київ-Дніпровський МППЗТ» слюсарем з ремонту рухомого складу 4 розряду, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, яке визнане судом недоведеним.
18.06.2020 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту стадіон «Юність», що розташована по вулиці Погранична у місті Миколаєві, вирішив вчинити відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка рухалась у напрямку вулиці Даля у місті Миколаєві, у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок розміром 50 см, вагою 5,69 грам вартістю 6000 гривень. В подальшому ОСОБА_6 , рухаючись позаду потерпілої ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , підійшов до останньої та відкрито, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, шляхом ривку зірвав з шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок розміром 50 см, вагою 5,69 грам вартістю 6000 гривень. Утримуючи викрадене при собі, розуміючи протиправність своїх дій, їх караність та наслідки, бажаючи їх настання ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6000 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при викладених вище обставинах визнав, з кваліфікацією погодився та пояснив, що він дійсно у червні 2020 року сидів у кафе на зупинці громадського транспорту стадіон «Юність», що розташована по вулиці Погранична у місті Миколаєві, побачив потерпілу ОСОБА_5 , підійшов до неї ззаду та ривком зірвав з її шиї золотий ланцюг з хрестиком. Хрестик впав, а золотий ланцюжок ОСОБА_6 залишив при собі та з викраденим зник. В подальшому був затриманий. Уточнений цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 6000 гривень ОСОБА_6 визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся.
Окрім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена сукупністю досліджених судом належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не остпорюється.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 18.06.2020 року приблизно о 09 годині 30 хвилин вона рухалась у напрямку вулиці Даля у місті Миколаєві, до неї підбіг ОСОБА_6 , з яким раніше потерпіла не була знайома, та зірвав з її шиї золотий ланцюг з хрестиком, з викраденим зник. На шиї залишились сліди від ланцюга. В подальшому обвинуваченого було затримано в районі школи №4 у місті Миколаєві. Золотий кулон від ривка впав, та його згодом було знайдено та повернуто ОСОБА_5 . Золотий ланцюг наразі перебуває у органу досудового розслідування. Ланцюг є пошкодженим, перебуває у непридатному для подальшого використання стані, у зв`язку з чим ОСОБА_5 просить відшкодувати матеріальний збиток, завданий кримінальним правопорушенням, у сумі 6000 гривень.
Заява потерпілої ОСОБА_5 про вжиття заходів до невстановленої особи, яка 18.06.2020 року близько о 09:20 годині по вулиці Радісна у місті Миколаєві відкрито шляхом ривку зірвала з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, чим спричинила шкоду на суму 6000 гривень була зафіксована у протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.11.2019 року та зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал національної поліції України» Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 18.06.2020 року за №13911.
Місце події, а саме: ділянку місцевості асфальтного покриття, яке розташоване навпроти будинку 19-А по вулиці Радісна у місті Миколаєві було оглянуто 18.06.2020 року у період з 12:33 години до 12:57 години, про що складено відповідний протокол огляду місця події. Під час огляду було виявлено та вилучено біля правої сторони дверей автомобіля «ДЕО», державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркового навпроти будинку 19-А по вулиці Радісна у місті Миколаєві предмет золотого покриття ззовні схожий на хрестик із розп`яттям.
Відповідно до довідки №921 від 18.06.2020 року у потерпілої ОСОБА_5 виявлено ссадна шийної області зліва.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №662 від 19.06.2020 року, у потерпілої ОСОБА_5 будь-яких тілесних пошкоджень не виявлено.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №689 від 26.06.2020 року, проведеної з урахуванням медичної документації, у потерпілої ОСОБА_5 має місце тілесне пошкодження у вигляді садна в шийній ділянці зліва. Дане тілесне пошкодження утворилося від не менш ніж однієї дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею (при зриванні ланцюжка з шиї), не виключено в строк, вказаний в постанові, а саме: 18.06.2020 року. По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень та не є небезпечним для життя та здоров`я в момент його заподіяння. Після отримання тілесного пошкодження потерпіла могла самостійно здійснювати будь-які дії (пересуватись, говорити та інше). Будь-які тілесні ушкодження, які б вказували на можливу боротьбу та самооборону, відсутні. Судово-медичних даних про взаєморозташування потерпілої та нападника (нападників) під час нанесення тілесних пошкоджень немає.
В ході пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 22.06.2020 року потерпіла ОСОБА_5 впізнала за формою та зображенням Ісуса Христа свій хрестик, який 18.06.2020 року випав в результаті відкритого заволодіння золотим ланцюгом ОСОБА_6 .
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 18.06.2020 року о 09:30 годині ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. В ході особистого обшуку у ОСОБА_6 , серед іншого, було виявлено та вилучено ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 25 см та ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 31 см
В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 18.06.2020 року, потерпіла ОСОБА_5 , за елементами одягу, формою обличчя, впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 як чоловіка, який зірвав з неї золотий ланцюжок.
В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 19.06.2020 року, свідок ОСОБА_9 за овальною формою обличчя, формою носа, припухлими губами, розрізом очей, великими вухами, впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка 18.06.2020 року знаходячись по вулиці Радісній у місті Миколаєві відкрито шляхом ривку зірвав золотий ланцюг та якого вподальшому затримали, про що складено відповідний протокол від 19.06.2020 року.
В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного 19.06.2020 року, свідок ОСОБА_10 за овальною формою обличчя, припухлими губами, розрізом очей, великими вухами, впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка 18.06.2020 року перебуваючи по вулиці Радісній у місті Миколаєві відкрито шляхом ривку зірвав з шиї жінки золотий ланцюг, про що складено відповідний протокол від 19.06.2020 року.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, при обставинах, викладених у даному вироку, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, ступінь тяжкості вказаного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не засуджувався, працює, неодружений, дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_6 діяння, яке відноситься до тяжкого злочину, сукупність усіх обставин, що характеризують вказане кримінальне правопорушення, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та застосуванням норм ст. 75 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільній позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпілою ОСОБА_5 , згідно остаточної редакції позовних вимог, було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальних збитків, завданих злочином, у розмірі 6000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 уточнений цивільний позов про стягнення матеріальних збитків, завданих злочином, у розмірі 6000 гривень, визнав у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.02.1992р. (із змінами), шкода, заподіяна потерпілому, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягають стягненню матеріальні збитки, завдані злочином, у розмірі 6000 гривень 00 копійок.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази: золотий хрестик, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати таким, що повернутий за належністю; золотий ланцюг, переданий до камери схову Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, зобов`язавши його на підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, завдані злочином, у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
Речові докази: золотий хрестик, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати таким, що повернутий за належністю; золотий ланцюг, переданий до камери схову Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1