Справа № 201/1236/16-к
1-кп/206/9/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря с/з ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відвід складу колегії суддів Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

В провадження Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області, в порядку ст. 34 КПК України, 23.04.2018 надійшли матеріали кримінального провадження під № 0000522 від 19.12.2012 відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

31.05.2021 до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відвід складу колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду вказаного кримінального провадження під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав подану заяву про відвід складу колегії суддів. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що на їх думку колегія суддів не може брати подальшу участь у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із існуванням обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості. Так ними неодноразово заявлялись відводи складу колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська, посилаючись на їх упередженість та особисту зацікавленість у незаконному виправданні обвинуваченого ОСОБА_7 . В свою чергу на їх думку протягом того часу, коли обвинувачений ОСОБА_7 перебував під вартою у СІЗО його захисник-адвокат ОСОБА_9 проводив переговори з даною колегією суддів з приводу визначення суми хабара за винесення завідомо незаконного процесуального рішення, а саме виправдувального вироку у даній справі. Окрім того, спочатку розгляду справи за обвинуваченим ОСОБА_7 декілька місяців до цього, а в подальшому і самим захисником-адвокатом ОСОБА_9 також було заявлено відвід судді ОСОБА_2 , а в подальшому всій колегії суддів по вказаному кримінальному провадженню. В задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_2 було відмолено. Вже через місяць захисник-адвокат ОСОБА_9 чомусь змінила своє рішення на протилежне з приводу відводу даної колегії суддів та заперечувала проти задоволення відводів заявлених потерпілою стороною, як наслідок суд - безпідставно зменшив в 7,5 разів розмір застави обвинуваченому за умови заявленого цивільного позову у розмірі 5 млн. грн. Крім того, згідно з висновком члена Вищої ради правосуддя від 28.04.2020 та витягу з рішення Вищої ради правосуддя від 13.05.2020 під № 1248/0/15-20, встановлено, що суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 , звернулася до Вищої ради правосуддя 31.01.2020 з повідомленням про втручання у її діяльність, як судді щодо здійснення правосуддя, під час розгляду кримінального провадження під № 000056, відомості про яке внесені до ЄРДР від 05.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України. Окрім того, суддею ОСОБА_2 було направлено повідомлення до Офісу Генерального прокурора про втручання в її діяльність щодо здійснення правосуддя, згідно з листом від 13 лютого 2020 року № 09/1/3-3338-20 повідомлення судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_2 було скеровано до Прокуратури Дніпропетровської області. Так, вказана колегія суддів до вирішенні корупційного питання у справі обвинуваченого ОСОБА_7 дійшла завдяки керівництва Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яке пообіцяло, що у випадку апеляційного оскарження потерпілими залишити незаконний вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі обвинуваченого ОСОБА_7 без змін. Під час судового засідання потерпілі Більцан вкотре дійшли єдиної думки про заявлення відводу колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 але з наступних підстав, що вищезазначені судді починаючи з 2015 року по теперішній час постійні співпрацюють з захисником-адвокатом ОСОБА_9 в різних судових процесах, в результаті чого почали спілкуватися і в позаробочий час, добре знайомі особисто, мали неодноразове неофіційне спілкування у тому числі на корпоративах та святах, а отже мають неприховані позапроцесуальні відносини. Враховуючи викладене потерпілі мають єдину процесуальну позицію, вважають колегію суддів в даному складі абсолютно упередженою по відношенню до них, переконані про існування заздалегідь узгодженого з обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником остаточного процесуального рішення по справі у вигляді виправдувального вироку суду, а також не сумніваються в існуванні злочинної/корумпованої зрощеності між вказаною колегією суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська. З огляду на викладене та враховуючи вимоги ст. 75 КПК України, просили задовольнити заяву про відвід складу колегії суддів з наведених у ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вважаючи, що обставини на які посилаються останні в своїй заяві є необґрунтованими.

Захисник-адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви потерпілих, вважаючи що обставини на які посилається останні жодним чином не підтверджені, та вказана заява є фактично непогодженням з прийнятими рішеннями колегії суддів, щодо її підзахисного в частині зменшення залогу і фактично зводиться до тих обставин, які вже були підставою для розгляду колегією суддів відводів заявлених як нею так і обвинуваченим ОСОБА_7 , під час розгляду яких потерпілий ОСОБА_12 мав протилежну думку, щодо відводу вказаної колегії суддів.

Колегія суддів, розглянувши заяву потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відвід складу колегії суддів, вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, визначено що у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Статтею 75 КПК України, визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 «Бангалорських принципів поведінки суддів» суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Білуха проти України», в якому зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року, справа «Білуха проти України», вказано, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.
Відповідно до Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі Білуга проти України, від 28.10.1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії, тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
По вказаному кримінальному провадженню неодноразово потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також обвинуваченим ОСОБА_7 були заявлені відводи колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, а захисником-адвокатом ОСОБА_9 було заявлено відвід судді ОСОБА_2 , ухвалами колегії суддів від 20.01.2021, 04.03.2021, 20.04.2021 в задоволенні вказаних заяв було відмовлено, а заява потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25.05.2021, ухвалою колегії суддів від 25.05.2021 була залишена без розгляду.

Підставами для заявлення вказаних відводів складу колегії суддів учасники кримінального провадження зазначали наступні обставини: створення у громадян присутніх у відкритому судовому засіданні, вільних слухачів, учасників кримінального провадження, хибного уявлення щодо добросовісності, доброчесності і неупередженості складу колегії суддів, при розгляді вказаного кримінального провадження, що в подальшому могло б вплинути на об`єктивність під час розгляду даного кримінального провадження та є неприпустимим з огляду на принцип справедливого розгляду даної справи незалежним та неупередженим судом.

Так в заяві захисника-адвоката ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_2 були зазначені підстави про те що, 28.01.2020 року суддею ОСОБА_2 було направлено звернення до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя по кримінальному провадженню під № 000056. Після чого, 25.02.2020 суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 по кримінальному провадженні було заявлено самовідвід, що підтверджується ухвалою від 25.02.2020. Обвинувачений ОСОБА_7 в заяві про відвід складу колегії суддів від 04.03.2021 посилався на ті обставини, що колегією суддів, на його думку, були постановлені незаконні ухвали про обрання, застосування та продовження йому строку тримання під вартою, а також на ті обставини, які були викладені в заяві захисника-адвоката ОСОБА_13 , про відвід судді ОСОБА_2 , від 20.01.2021.

В подальшому потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були заявлені відводи складу колегії суддів від 20.04.2021 та 25.05.2021, з підставами для яких на їх власне переконання були упередженість колегії суддів, корисна та злочинна змова вищезазначених суддів із стороною захисту та обвинуваченим ОСОБА_7 , які на думку потерпілих надають певні привілеї та переваги стороні захисту та обвинуваченому з метою незаконного виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 . Окрім того потерпілий ОСОБА_5 , зазначив що в різних джерел йому стало відомо про наявні позапроцесуальні відносини та корисну змову вказаної колегії суддів із захисником ОСОБА_9 .
Як вбачається з заявленого відводу від 31.05.2021 потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обставинами на які посилаються останні є ті ж самі обставини, які були підставами для заявлення відводів складу колегії суддів раніше, захисником-адвокатом ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Вказаній заяві про відвід колегії суддів потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , також передували заяви останніх про відвід прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 та секретарю судових засідань ОСОБА_4 з підстав підконтрольності колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх змови із стороною захисту.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про намагання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_9 вплинути на колегію суддів з метою ухвалення потрібного їм рішення по вказаному кримінальному провадженню.

Крім того, окрім постійних звинувачень з боку потерпілого ОСОБА_5 колегії суддів у хабарництві, позапроцесуальних відносин із стороною захисту, змові з керівництвом Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та погрозах написання скарг та заяв до всіх правоохоронних органів, враховуючи Вищу Раду Правосуддя та Генеральну прокуратуру України, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неоднарозово не з`являлися в судові засідання та перешкоджали (забороняли) свідкам, які є близькими родичами та друзями останніх, з`явитися до судового засідання з метою надання свідчень. Вказані обставини потерпілий ОСОБА_5 неодноразово підтверджував в судовому засіданні, виказуючи повну недовіру суду щодо розгляду кримінального провадження.

Окрім того, під час передачі телефонограми свідку ОСОБА_14 про виклик її до судового засідання призначеного на 25.05.2021 секретарем судового засідання ОСОБА_15 , остання повідомила, що з`являтися не буде, а потім слухавку взяв потерпілий ОСОБА_5 , та почав грубу висловлюватись на адресу секретаря судового засідання, та зазначив, що він вже підготував заяву про відвід колегії суддів.

Ухвалами колегією суддів від 17.03.2021, 09.04.2021, 20.04.2021 до свідків по вказаному кримінальному провадженню було застосовано примусовий привід, зазначені ухвали суду органами поліції виконані не були, а стороною обвинувачення будь-яких дієвих заходів для забезпечення вказаних свідків до судового засідання не вживалось. В подальшому ухвалою суду від 09.04.2021 на зазначених свідків було накладено грошове стягнення у відповідності до вимог ст. 144 КПК України. Того ж дня ухвалою колегії суддів було встановлено строк для надання до суду доказів стороні обвинувачення по вказаному кримінальному провадженню до 06 червня 2021 року до 12:00 години включно та зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку до суду для допиту свідків, які були заявлені стороною обвинувачення в реєстрі матеріалів досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Під час судового засідання, 31.05.2021 потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що цей випадок дійсно мав місце і що він збороняв свідку ОСОБА_16 , яка є свідком сторони обвинувачення та тещею потерпілого ОСОБА_5 з`являтися до суду для її допиту в якості свідка.

Потерпілий ОСОБА_5 неодноразово до початку судових засідань та відразу після них в коридорі суду непристойно висловлювався в бік колегії суддів, інших суддів цього суду та працівників апарату, чим створював у відвідувачів суду негативний образ суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Також, потерпілий ОСОБА_5 неодноразово заходив до приймальні головуючого судді ОСОБА_1 та приймальні одного з членів колегії суддів ОСОБА_3 , звинувачуючи помічників суддів та секретарів судового засідання у хабарництві, родинних відносинах із обвинуваченим ОСОБА_7 та злочинній змові з останнім.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 під час судового засідання, а саме 22.02.2021 в яке з`явився свідок ОСОБА_17 з метою надання свідчень по вказаному кримінальному провадженню, поводив себе зухвало по відношенню до учасників кримінального провадження та колегії суддів, виказуючи останнім своєю поведінкою неповагу до суду та своїми діями намагався зірвати судове засідання, у зв`язку з чим останнього колегією суддів було видалено з залу судових засідань.

Захисник-адвокат ОСОБА_13 під час вказаного судового засідання, зазначила, що його повинно бути відкладено колегією суддів на іншу дату у зв`язку з відсутністю іншого захисника-адвоката ОСОБА_18 , вважаючи що відсутність останнього під час вказаного судового засідання є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , та за вказаних підстав більше не може знаходитись у залі суду під час судового засідання. Після чого, захисником адвокатом ОСОБА_9 було самовільно та демонстративно покинуто залу судових засідань, що стало наслідком зриву судового засідання, а поведінка останньої була такою, що висловлює неповагою до суду та порушує норми адвокатської етики.

З цих підстав, колегією суддів було направлено лист реагування Голові вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вилкову ОСОБА_19 , який міститься в матеріалах кримінального провадження. Вказані дії з боку потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_9 , свідчать про намагання останніх будь-якими засобами, в тому числі шляхом створення у громадян присутніх у відкритому судовому засіданні вільних слухачів, учасників кримінального провадження, хибного уявлення про недобросовісність колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і їх упередженість щодо них. На підставі цього у колегії суддів було сформовано відповідне ставлення до потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , що може вплинути на об`єктивність під час розгляду даного кримінального провадження та є неприпустимим з огляду на принцип справедливого розгляду справи незалежним та неупередженим судом, а так само в подальшому у незалежного та об`єктивного спостерігача може виникнути враження, що суду при ухваленні рішення могло бракувати безсторонності. У чинному кримінально-процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає,оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.
Більш того, ст. 3 Європейського статуту судді передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений, а як вбачається з висловлювань, заяв потерпілих про відвід складу колегії суддів, вони самі сприймають суд як упереджений, а також створюють уяву про упередженість суду у великої кількості людей.
Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, у зв`язку з чим у сторонніх спостерігачів можуть виникнути сумніви у неупередженості колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що в свою чергу поставить під сумнів законність прийняття нею будь-яких рішень у вказаному провадженні, а тому суд вважає наявні підстави для відводу складу зазначеної колегії суддів від розгляду кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись: ст.ст. 80, 81, 372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відвід складу колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000522 від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України передати для визначення складу суду в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3