Справа № 353/383/21
Провадження № 1-кп/352/235/21
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 липня 2021 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , зареєстрованого і жителя АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.345 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинуваченому ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст.345 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоровя потерпілого, та в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обовязків.

Ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2021 р. обвинуваченому у рамках даного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор заявив клопотання, яке підтримав у підготовчому судовому засіданні, про застосування до обвинуваченого, якому висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину та нетяжкого злочину, для запобігання таким ризикам, як переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Вислухавши думку обвинуваченого та захисника, які заперечували щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням того, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків з огляду на те, що обвинувачений не визнає своєї вини в інкримінованому особливо тяжкому злочині, йому відомо місце проживання потерпілого ОСОБА_8 , враховуючи, що обвинуваченому інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років; з огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що обвинувачений розлучений, має маленьку дитину, раніше не судимий, хворіє туберкульозом.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України визначає розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, враховуючи обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, його тяжкість, майновий і сімейний стан обвинуваченого та вказані вище ризики.

Розмір застави визначається судом у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 340500 (триста сорок тисяч п`ятсот) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 314, 315 ч.3 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів, тобто до 23 вересня 2021 року.

Розмір застави визначити у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 340500 (триста сорок тисяч п`ятсот) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0002265 ДКСУ м. Київ, , банк отримувача (МФО) 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він буде проживати, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Головуюча ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3