Справа №521/326/20
Провадження №1-кп/522/623/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
( повний текст)

09.08 2021 року м. Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000515 від 16.05.2017 року та №0001135 від 21.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Алчевськ Луганської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Луганської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м.Одеси, не одруженого, із середньо спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , на даний час притягується до кримінальної відповідальності Суворовським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_9

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13

представника потерпілого ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

УСТАНОВИВ:
Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.3 ст.331 КПК України, питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до спливу продовженого строку а також клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд встановив наступне.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, оскільки ризики, передбачені у п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Викладене свідчить, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати. Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_15 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на нічний домашній арешт, посилаючись на наступне.

На теперішній час, ризики, передбачені ст.177 КПК знизились, обвинувачений не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватись від суду, скоювати інші злочини. До затримання ОСОБА_8 не переховувався від органів досудового розслідування, оскільки проживав у АДРЕСА_6 , працював офіціантом у кафе «Мангал на Тенистой», всі фігуранти по даному кримінальному провадженні не мають запобіжних заходів, окрім нього, хоча ризики впливу на свідків чи потерпілих не обґрунтовані, ризики знищення доказів не доведені, оскільки всі докази вже зібрані та знаходяться у прокурора. Ризик уникнення кримінальної відповідальності також відсутній, оскільки він не вчиняв жодних злочинів і навіть не намагався уникнути відповідальності у період з моменту вчинення злочинів до моменту його затримання, злочин у якому він обвинувачуюся носить ненасильницький характер. У випадку зміни йому запобіжного заходу він буде забезпечений роботою у обслуговуючому кооперативі на посаді озеленювача території у кооперативі «Золота Ера» у селі Крижанівка, до затримання він також працював у обслуговуючому кооперативі «Золота Ера» на посаді прибиральника території та претензій до його поведінки не було. Крім того обвинувачений має цивільну дружину та постійне місце мешкання у м.Одесі.

Таким чином, зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 ніяким чином не зашкодить встановленню всіх обставин по кримінальному провадженні.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання захисника, просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Прокурор та представник потерпілого в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту, вважаючи його необгрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно змінити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суттєво зменшилися.

На цей час триває судовий розгляд, обвинувачений ОСОБА_8 тривалий час перебуває під вартою, утім має постійне місце проживання в м.Одесі, перебуває у цивільному шлюбі, до затримання був працевлаштований, має міцні соціальні звязки.

Відносно інших трьох співучасників на стадіїї досудового розслідування було застсовано запобіжні заходи, не повязані із позбавленням волі.

Доказів того, що обвинувачений має намір перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватись від суду чи скоювати інші злочини, стороною обвинувачення не надано. До затримання ОСОБА_8 не переховувався від органів досудового розслідування, працював офіціантом у кафе «Мангал на Тенистой». Ризики впливу на свідків чи потерпілих не обґрунтовані, ризики знищення доказів не доведені, оскільки всі докази по справі зібрані та знаходяться у сторони обвинувачення. У випадку зміни запобіжного заходу обвинувачений має намір працювати та буде забезпечений роботою у обслуговуючому кооперативі на посаді озеленювача території у кооперативі «Золота Ера» у селі Крижанівка.

Таким чином, на даній стадії провадження, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, з метою забезпечення дієвості провадження, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобовязання, вважаючи, що зазначений запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише у тих випадках, коли прокурор у судовому засіданні зможе довести що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

Відповідно до п.9 листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків.

Крім цього, у вказаному листі ВССУ посилається на правову позицію ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України». Відповідно до п.71 якого практика тримання обвинувачених під вартою виключно на підставі того, що обвинувальний висновок подано до суду першої інстанції, є порушенням пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та є несумісною з принципом юридичної визначеності та принципом захисту від свавілля, принципу верховенства права. Що відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України» ( 974433) ( Yeloyev v. Ukraine), №17283/02, п.50, від 06 листопада 2008 року).
Також практика ЄСПЛ встановлює, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення обвинуваченим тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але при цьому, Суд неодноразово зазначив, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою ( рішення у справі « Єчус проти Литви» ).
У своїх рішеннях ЄСПЛ також звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого обвинуваченим та ризик його ухилення від слідства чи суду залишається єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. Проте згідно з п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зі спливом певного часу саме тільке існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому прокурор у своєму клопотанні має навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою, які мають бути чітко сформульовані ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1998 року у справі « І.А. проти Франції)
Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, нових ризиків, передбачено ст. 177 КПКУ, не встановлено. Інкримінований йому злочин, хоча і є особливо тяжким, утім не пов`язаний із застосуванням насильства.

На цей час не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому суд також враховує, що інші обвинувачені у даному кримінальному провадженні передбувають на свободі.

Тому клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш мякий підлягає задоволенню.

Керуючись Гл.18, ст.1-380 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання сторони захисту задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Звільнити обвинуваченого зі під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися за межі м. Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3

09.08.2021