Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4709/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

встановила:

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, вчиненого за наступних обставин.

06.04.2021 р. близько 13:40 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб незаконно проникли до квартири АДРЕСА_2 , звідки відкрито викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: грошові кошти купюрами по 500,00 грн. на загальну суму 6000,00 грн.

08.04.2021 р. відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, по факту відкритого викрадення чужого майна шляхом проникнення до квартири.

15.04.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 України.

15.04.2021 р. слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.06.2021 p. з визначенням розміру застави.

В своїх висновках слідчий суддя зазначив, що застосування відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на ранній стадії досудового розслідування, а тому дійшов висновку про застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вказаний строк слідчий суддя вважає достатнім для потреб досудового розслідування і проведення необхідних першочергових слідчих дій у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначає, що суд неналежним чином дослідив усі обставини справи.

Зокрема судом не було надано належну оцінку доводам сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, не взято до уваги наявності у нього мінних соціальних зв`язків, які фактично унеможливлюють вчинення дій, зазначених слідчим у своєму клопотанні як ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання, в тому числі:

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 від 08.04.2021 p.;

протоколом огляду місця події від 08.04.2021 p.;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ;

протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_10 ;

протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_9 свідку ОСОБА_12 ;

протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 .

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства), § 32).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності, який згідно правил ст. 12 КК України, є тяжким.

Зазначені обставини з врахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність у нього постійного місця роботи, свідчить про можливість отримання доходів та засобів для життя у незаконний спосіб за рахунок вчинення корисливих злочинів.

Крім того, на даний час щодо ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України де стосовно нього застосовано домашній арешт ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 року.

Всі ці обставини, свідчать про правильність висновків слідчого судді, про те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшились, а застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи, що він підозрюється у вчинення тяжкого злочину під час перебування під домашнім арештом, не зможе гарантувати виконання ним процесуальних обов`язків тане забезпечить його правослухняну поведінку.

Колегія суддів погоджується, з тим, що сімейний стан ОСОБА_6 , не свідчить про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а тому наявність у нього дружини та дитини не є для нього достатнім стримуючим фактором.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Водночас ОСОБА_6 , хоча він підозрюється у застосуванні насильства при вчинення грабежу, було визначено альтернативний захід заставу у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, що свідчить про врахування слідчим суддею обставин якими захист обґрунтовує можливість обрання менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: