Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

27 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000145 щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

Вишгородським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.05.2021 у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено і до ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці із застосуванням електронного засобу контролю.
25.05.2021 прокурор у кримінальному провадженні прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу скасувати і постановити нову ухвалу, якою змінити застосований судом запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження, прокурор посилається на верховенство права та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності як загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.ст.9, 24 КПК України, які призначені гарантувати доступ до правосуддя, та положення ч.2 ст.55, п.8 ч.3 ст.129 Конституції України. Вважає, що у правовідносинах стосовно права на оскарження судового рішення, яке неоднозначно врегульовано нормами КПК України, право на апеляційне оскарження підлягає забезпеченню.
Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.
Відповідно до вимог ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Отже, до ухвалення судового рішення по суті в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про продовження строку тримання під вартою та про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не навпаки, і вказане питання всупереч доводам прокурора врегульовано однозначно.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого є однією із загальних засад кримінального провадження, а так само на забезпечення права на апеляційний перегляд відповідно до Конституції України є слушними, однак кожному гарантується право на таке оскарження у порядку та у спосіб, передбачений законом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, апеляційна скарга подана прокурором на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому у відкритті провадження за його скаргою належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1