печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000062, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2018, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, маючої вищу освіту, ФОП, одруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 (далі ОСОБА_8 , приблизно в кінці травня 2016 року, діючи в порушення встановленого законодавством порядку здійснення державної реєстрації підприємницької діяльності, у супереч законодавчих актів України, що регулюють діяльність у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а саме: вимог ст. 56, ст. 57, ст. 65, ст. 88, ст. 89 Господарського кодексу України; ст. 81, ст. 87, ст. 89 Цивільного Кодексу України; ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» №1576-XII від 19.09.1991 (зі змінами та доповненнями); ч. 1 ст. 24, ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями), внесла в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «АЗС-Трансбуд» (), завідомо неправдиві відомості.

Зокрема, ОСОБА_8 , приблизно в кінці травня 2016 року у денний час доби, перебуваючи біля метро «Олімпійська», що в м. Києві, на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи, погодилась внести в документи, які необхідні для проведення державної реєстрації юридичної ТОВ «АЗС-Трансбуд», завідомо неправдиві відомості, а саме внести свої анкетні дані до цих документів та підтвердити їх своїми підписами для створення видимості законної реєстрації підприємства без наміру здійснювати підприємницьку діяльність.

Для доведення вказаного кримінального проступку до закінчення, ОСОБА_8 , того ж дня, через мобільний телефон направила вказаній невстановленій особі, на її вимогу, копію сторінок свого паспорту громадянина України (серія НОМЕР_1 , виданий Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 14.08.2008 року) та копію ідентифікаційного номеру картки платника податків (код НОМЕР_2 ).

У подальшому, невстановлена органом досудового розслідування особа, використовуючи надані ОСОБА_8 копії паспорту та ідентифікаційного номеру, при невідомих органом досудового розслідування обставинах, виготовила від імені ОСОБА_8 установчі документи щодо призначення її на посаду директора ТОВ «АЗС-Трансбуд», які містили завідомо неправдиві відомості, а саме:

- наказ ТОВ «АЗС-Трансбуд» № 18-к від 30.05.2016, в якому містилися неправдиві відомості щодо початку ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) виконання обов`язків директора цього товариства;

- протокол № 29/05/16 загальних зборів учасників ТОВ «АЗС-Трансбуд» від 29.05.2016 року, в якому містилися неправдиві відомості про призначення ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ) директором товариства;

- заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АЗС-Трансбуд» від 30.05.2016, до якої внесено неправдиві відомості про зміну керівника юридичної особи ТОВ «АЗС-Трансбуд» на ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 )

На прохання невстановленої органом досудового розслідування особи ОСОБА_10 , 30 травня 2016 року здійснила у відділенні банківської установи ПАТ КБ «Правекс-Банк», що за адресою: м. Київ, Голосіївський проспект (колишня назва 40-річчя Жовтня), 48, сплату адміністративного збору для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «АЗС-Трансбуд» та отримала квитанцію №852/з10.

Згодом, у невстановлений органом досудового розслідування час в кінці травня 2016 року ОСОБА_8 , на виконання домовленостей із невстановленою особою, під час чергової зустрічі із останньою біля Печерської районної в м. Києві державної адміністрації за адресою: м. Київ, вул. Михайла Омеляновича Павленка, 15, отримавши від неї вище вказані документи, за результатами ознайомлення з ними, не маючи намір здійснювати підприємницьку діяльність від імені ТОВ «АЗС-Трансбуд», засвідчила ці документи своїми підписами, тим самим наділивши їх необхідними реквізитами офіційних документів, тобто вчинила їх підроблення.

Для закінчення протиправних дій, на прохання невстановленої органом досудового розслідування особи ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що документи, щодо призначення її на посаду директора ТОВ «АЗС-Трансбуд», містять завідомо неправдиві відомості, 30.05.2016 подала їх державному реєстратору Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, а саме: типову форму заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «АЗС-Трансбуд» (в якій містилися завідомо неправдиві відомості щодо зміни керівника підприємства), у т.ч. протокол № 29/05/16 Загальних зборів учасників ТОВ «АЗС-Трансбуд» від 29.05.2016, наказ № 18-к про початок виконання обов`язків директора та квитанцію про сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи.

На підставі зазначених вище документів, до яких ОСОБА_8 внесено завідомо неправдиві відомості, державним реєстратором (який був необізнаний про протиправні дії ОСОБА_8 ), проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №5049216 від 31.05.2016, згідно яких ОСОБА_8 стала новим керівником підприємства ТОВ «АЗС-Трансбуд».

Незважаючи на те, що ТОВ «АЗС-Трансбуд» зареєстроване в державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності юридична особа, ОСОБА_8 взяла участь у його реєстрації не з метою здійснення підприємницької діяльності, як передбачено статутом, а в інтересах невстановленої особи, що виразилось у внесенні ОСОБА_8 у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, чим вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в провадженні доказами, з часу вчинення кримінального проступку пройшло більше, ніж три роки, підозрювана звернулася із заявою про згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.

ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

Захисник вважала наявними підстави для задоволення клопотання прокурора.

Судом роз`яснені підозрюваній правові наслідки закриття кримінального провадженні із нереабілітуючих підстав, наголошено, що вона має право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_8 вказала, що їй зрозуміла суть підозри, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, вона наполягає на задоволенні клопотання та звільненні від кримінальної відповідальності саме з такої підстави та наголошує, що не бажає скористатися правом на здійснення кримінального провадження в загальному порядку, її позиція є добровільною.

Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як визначено ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення діяння), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діє на час постановлення ухвали), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 205-1 КК України, на час вчинення відповідного діяння було злочином невеликої тяжкості, санкція ч. 2 ст. 205-1 КК України передбачала покарання у виді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення підозрюваної до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що підозрювана ухилялася від слідства або суду чи вчинила новий злочин в період часу з травня 2016 року по 30.06.2021.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в клопотанні прокурора про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, подія кримінального правопорушення мала місце в травні 2016 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд, за наявності згоди підозрюваної на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 205-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, речові докази в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44, 49, 205-1, 358 КК України ст. ст. 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 205-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України закрити.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1