Справа № 686/6918/21
Провадження № 1-кс/686/4276/21
19 квітня 2021 року м. Хмельницький
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт на автомобіль MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ ГК «Д-ТРАНС», зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22.03.2021 року.
В обґрунтування даного клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22.03.2021 накладено арешт на тимчасово вилучене майно 13.03.2021 року - автомобіль MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , та помістили його до штрафного майданчика. Натомість працівники поліції звертаються до суду з клопотанням лише 18.03.2021 року, в порушення вимог КПК України та приймає рішення про накладення арешту на майно свідка (третьої особи), який не порушив жодного пункту ПДР України.
Окрім того, слідчий ОСОБА_4 знаходячись у судовому засіданні повідомив, що не планує будь-яких заходів чи експертиз з арештованим автомобілем та даний автомобіль йому не потрібний, причиною звернення до суду з клопотанням стала експертиза технічного стану авто, на даний час така необхідність відпала.
Заявник у судовому засіданні клопотання підтримав.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав письмове заперечення проти задоволення клопотання, в якому виловився про те, що досудову розслідування у кримінальному провадженні не закінчене, є необхідність у призначенні судової автотехнічної експертизи, а тому потреба у накладенні арешту на вказаний автомобіль не відпала, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий у судовому засіданні не заперечив проти даного клопотання.
Крім того зазначив, що власник транспортного засобу надав стороні обвинувачення усі необхідні підтверджуючі документи щодо технічного стану автомобіля до моменту дорожньо-транспортної пригоди, для проведення можливої експертизи у якості об`єкта для дослідження автомобіль MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 не потрібен. Усі необхідні вихідні дані експерту можливо надати у формі документів.
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.
22.03.2021 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області накладено арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ ГК «Д-ТРАНС», зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 з позбавленням права розпорядження, користування та відчуження цим транспортним засобом.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
З наведеного слідує, що слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності та виборі способу досудового розслідування для забезпечення його ефективності та несе відповідальність за досягнення мети досудового розслідування.
Разом із тим, у силу ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Враховуючи те, що у кримінальному провадженні, за повідомленням слідчого у судовому засіданні, жодних слідчих дій з використанням указаного автомобіля проводитись не планується, а також жодній особі не повідомлено про підозру, слідчий суддя, з урахуванням позиції слідчого, та того, що арешт на автомобіль накладено з метою збереження речових доказів, а обставин, які б свідчили про необхідність подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження у повному обсязі не встановлено, приходить до висновку про те, що арешт автомобівля можливо скасувати.
Слідчий суддя враховує позицію прокурора як процесуального керівника у кримінальному провадженні, викладену ним у запереченні на подане клопотання, а тому, з урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, арешт на автомобіль вбачається скасувати у частині застосованих слідчим суддею заборон.
Зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси власника транспортного засобу та думку слідчого, і прокурора, який заперечив проти скасування арешту на автомобіль, однак не навів переконливих аргументів стосовно необхідності подальшого обмеження прав власника майна у повному обсязі, слідчий суддя вважає, що арешт можливо скасувати в частині заборони користування автомобілем «MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте із збереженням арешту в частині заборони права відчуження та розпорядження цим транспортним засобом.
З огляду на викладене, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 20.04.2021 о 14 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1