Номер справи 289/781/21
Номер провадження 1-кп/289/90/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000034 по обвинуваченню за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка Макарівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 11.05.2021 було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Згідно обвинувального акту органом дізнання ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він у серпні 2020 року біля присадибної ділянки, будинку по АДРЕСА_1 знайшов та зірвав декілька рослин сухої дикорослої коноплі, таким чином незаконно придбавши без мети збуту наркотичний засіб «канабіс», який переніс до місця свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де в подальшому частину вказаних рослин подрібнив та висушив, таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб «канабіс» (марихуана) в розмірі 30,596 грам, який незаконно зберігав за місцем свого проживання.
20.04.2021 о 10-35 годині під час санкціонованого обшуку в господарстві за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено подрібнену речовину зеленого кольору в сухому стані, яка містить ботанічні ознаки рослини коноплі, що містить тетрагідроканнабінол і є наркотичним засобом канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, загальною масою 30,596 грама у висушеному стані.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000 (із змінами, затвердженими Постановою КМУ від 31.05.2010 №373, Постановою КМУ від 05.02.2011 №4, Постановою КМУ від 27.09.2011 №796) (список 1 таблиці І) Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів канабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
До суду обвинувальний акт надійшов разом із угодою про визнання винуватості, укладеною 06.05.2021 між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
В угоді зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у серпні 2020 року біля кладовища неподалік с. Кримок Житомирського району Житомирської області знайшов та зірвав декілька рослин сухої дикорослої коноплі, таким чином незаконно придбавши без мети збуту наркотичний засіб «канабіс», який переніс до місця свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де в подальшому частину вказаних рослин подрібнив та висушив, таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб «канабіс» (марихуана) в розмірі 30,596 грам, який незаконно зберігав за місцем свого проживання.
20.04.2021 близько 10-35 години під час санкціонованого обшуку працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено подрібнену речовину зеленого кольору в сухому стані, яка містить ботанічні ознаки рослини коноплі, що містить тетрагідроканнабінол і являється наркотичним засобом канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, масою 30,596 грами у висушеному стані.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000, наказу Комітету контролю за наркотиками при МОЗ України від 27.01.1997, наказу МОЗ України від 01.08.2000 №188 та наказу МОЗ від 29.07.2010 №634 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 01.08.2000 №188» вилучену кількість амфетаміну віднесено до психотропної речовини, обіг якої обмежено.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Під час розгляду угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 06.05.2021, суд приходить до висновку про неможливість затвердження такої угоди про визнання винуватості та вбачає підстави для відмови в затвердженні угоди та повернення обвинувального акту прокурору виходячи з наступного.
За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України суд зобов`язаний прийняти судове рішення за принципом диспозитивності, в межах пред`явленого обвинувачення.
Відповідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають обов`язковому доказуванню в тому числі і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно положень ч. 1, 2, 3 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті. Мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Під кваліфікацією слід розуміти точне встановлення відповідності вчиненого винним суспільно небезпечного діяння складу конкретного злочину, закріпленого в кримінальному законі із зазначенням його кваліфікуючих ознак.
У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» та роз`яснено, що суди повинні вимагати від органів досудового слідства, пред`явлення особі обвинувачення конкретного за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, так як правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК України). Власне висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 КПК України).
Суд може повернути обвинувальний акт прокурору лише за наявності суттєвих недоліків у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, які можуть потягти за собою порушення права на захист з огляду на суперечливість або незрозумілість суті обвинувачення.
Із тексту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається, що в них різниться вказана стороною обвинувачення інформація щодо місця вчинення кримінального правопорушення (біля присадибної ділянки будинку обвинуваченого в обвинувальному акті, біля кладовища неподалік с. Кримок в угоді про визнання винуватості).
Крім того, в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, проте в описовій частині фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено про придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу канабісу, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Пленум Верховного Суду України у пункті 3 своєї Постанови № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (із змінами та доповненнями) роз'яснив, що перевезення наркотичних засобів або психотропних речовин - це переміщення їх з однієї території до іншої в межах України, причому обов`язковим елементом перевезення є використання будь якого транспортного засобу (потягу, літака, судна, автомобіля, трамвая, тролейбуса, електропоїзда метрополітену, мотоцикла, іншої самохідної машини, кінної запряжки тощо). Для визнання перевезення незаконним не має значення, чи є особа власником або користувачем транспортного засобу, а також відстань, на яку здійснено перевезення. Від перевезення потрібно відрізняти перенесення наркотичних засобів або психотропних речовин, коли для переміщення їх у просторі не використовувався будь-який транспортний засіб. Такі дії мають розглядатись як незаконне придбання та/або незаконне зберігання зазначених засобів або речовин.

Натомість, як в обвинувальному акті так і в укладеній угоді про визнання винуватості, як при викладенні фактичних обставин вчиненого, так і при формулюванні самого обвинувачення не зазначено, які саме дії сторона обвинувачення вважає перевезенням.

При цьому, слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон вимагає ідентичності (певної відповідності) викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, їх правової кваліфікації (формула обвинувачення) та його формулювання.
Суд зазначає, що вказані в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Відповідно до норми ст. 474 ч. 7 п. 1 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Підсумовуючи наведене, суд вбачає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є суперечливим, формулювання обвинувачення не відповідає викладеними фактичним обставинам та юридичної моделі вчиненого, що, на переконання суду, є тим недоліком, за наявності якого не може розпочатися судовий розгляд, а тому суд відмовляє в затвердженні розглядуваної угоди та повертає обвинувальний акт прокурору, так як він не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 06.05.2021 між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 .
Повернути прокурору Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0000034 від 26.03.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з доданими матеріалами кримінального провадження як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1