Справа № 487/3184/21
Провадження № 1-кс/487/3007/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 13.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 13.04.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008, звернувся 02.06.2021 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 01.06.2021 під час проведення обшуку в будівлях та приміщеннях військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: справу № 1 «Роздавальні відомості за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 105 арк.; справу № 2 «Роздавальні відомості за 2021 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 19 арк.; справу № 3 «Посвідчення про відрядження за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 28 арк.; справу № 4 «Компенсація за піднайом житла за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 63 арк.; справу № 5 «Компенсація за піднайом житла за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 14 арк., що вилучені та поміщені у сейф-пакет № L 1005653.

Слідчий у судове засідання не прибув, до початку розгляду клопотання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000008 від 13.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Так, 15.04.2021 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері надійшло кримінальне провадження № 0000008 внесене до ЄРДР 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 410 КК України.

В один із днів травня 2020 сержант ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими посадовими особами військової частини НОМЕР_2 вирішили заволодіти чужим майном грошовими коштами державного бюджету шляхом зловживання службовим становищем.

Реалізуючи задумане командир відділення станції фельд`єгерсько-поштового зв`язку військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 в період з 30.05.2020 по 19.10.2020 та з 02.01.2021 по середину травня (точна дата встановлюється) 2021 року обов`язків військової служби не виконував, при цьому посадовими особами військової частини НОМЕР_2 протиправно щомісячно у зазначені періоди на картковий рахунок військовослужбовця перераховувалися грошові кошти державного бюджету нараховані та виплачені сержанту ОСОБА_5 в якості грошового забезпечення, компенсації за піднайом житла та сплаченими у зв`язку з цим обов`язковими платежами (компенсація ПДФО та єдиного соціального внеску), на загальну суму близько 140 000 гривень.

На запит слідчого до Головного центру оброки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.04.2021 № 04.7/04.7/7357 надано відповідь-витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» щодо перетину гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 01.01.2019 року по 26.04.2021 (станом на 06:53) державного кордону, де вказано:

Пункт пропускуДата перетинуНапрямХарактеристика ТЗ
Мостиська29.01.2019В`їзд36 Перемишль-
ОСОБА_7 24.03.2019Виїзд67 Київ-Варшава
Мостиська03.11.2019В`їзд36 Перемишль-Одеса
Краківець30.05.2020ВиїздНОМЕР_3
Грушів19.10.2020В`їздKR9Y612
Рава-Руська02.01.2021ВиїздAT9818CP

Тим самим під час досудового розслідування встановлено фактичну відсутність гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з 30.05.2020 по 19.10.2020, та з 02.01.2021 по 27.04.2021, що в загальній кількості складає близько 8 календарних місяців. Також встановлено наявність суми виплачених доходів від в/ч НОМЕР_2 за вказаний період вищезазначеній особі.

12.05.2021 року слідчий ДБР ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про надання дозволу про проведення обшуку житла та іншого володіння особи у приміщеннях військової частини НОМЕР_1 , погодженим прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , до Заводського районного суду м. Миколаєва.

14.05.2021 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_8 винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи у приміщеннях військової частини НОМЕР_1 (Справа № 487/3184/21, провадження № 1-кс/487/2624/21 відповідно).

01.06.2021 року старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_9 на підставі вищезазначеної ухвали проведено обшук в будівлях та приміщеннях військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом проведеного обшуку в будівлях та приміщеннях військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено: справа № 1 «Роздавальні відомості за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 105 арк.; справа № 2 «Роздавальні відомості за 2021 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 19 арк.; справа № 3 «Посвідчення про відрядження за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 28 арк.; справа № 4 «Компенсація за піднайом житла за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 63 арк.; справа № 5 «Компенсація за піднайом житла за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 14 арк., що вилучені та поміщені у сейф-пакет № L 1005653.

01.06.2021, слідчим ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вищевказаних документів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, вказані документи підтверджують факти і обставини встановлені в ході досудового розслідування, а саме наявність сум виплачених доходів від

в/ч НОМЕР_2 за вказаний період ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попри його фактичну відсутність на території держави.

У інший спосіб отримати вказані речі та документи, окрім як провести обшук в зазначеному приміщенні неможливо, оскільки може негативно вплинути на досудове розслідування та не забезпечить виконання завдання кримінального провадження.

Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження. Зволікання у проведенні зазначеного обшук могли призвести до знищення вказаного майна, та негативно вплинути на результати досудового розслідування, внаслідок чого могло бути втрачено значний обсяг доказів що доводять обставини, які підлягають доказуванню.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 01.06.2021 під час проведення обшуку в будівлях та приміщеннях військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: справу № 1 «Роздавальні відомості за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 105 арк.; справу № 2 «Роздавальні відомості за 2021 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 19 арк.; справу № 3 «Посвідчення про відрядження за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 28 арк.; справу № 4 «Компенсація за піднайом житла за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 63 арк.; справу № 5 «Компенсація за піднайом житла за 2020 рік та відповідні документи до них» в 1 томі на 14 арк., що вилучені та поміщені у сейф-пакет № L 1005653.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1