Справа № 175/262/21
Провадження № 1-кп/175/16/21
Вирок
Іменем України

30 червня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0001261 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровськ, громадянина України, з середню-спеціальною освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.01.2020 вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 335 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2021 року звільнено від призначеного покарання по закінчення строку випробування,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 14.12.2020 о 20:00 годині, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено прибув в ТРЦ «Караван» розташований за адресою: Дніпровський район смт. Слобожанське, вул. Нижньодніпровська 17.

В той час ОСОБА_4 перебуваючи на першому поверсі ТРЦ «Караван» зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де побачив на торгівельній полиці шліф машину вібраційну «MAKITA», яку визначив предметом свого злочинного посягання.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяв із полиці шліф машину вібраційну «MAKITA» та сховав її під куртку, яка була одягнена на ньому.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , тримаючи при собі викрадене майно, не оплативши його вартість, вийшов за каси торгівельного залу, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ОЛДІ» майнову шкоду.

Загальна вартість викраденого майна згідно акту ТОВ «ОЛДІ» від 15.12.2020 року становить 2276 грн. 66 коп. (дві тисячі двісті сімдесят шість гривень шістдесят шість копійок).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, він дійсно 14.12.2020 року був у магазині «Олді», де викрав шліф машину яку потім продав у ломбард за 550 гривень. Просив суд врахувати щире каяття.

Представник потерпілого ТОВ «Торговельно-будівельний дім Олді» ОСОБА_5 надав заяву про проведення судового розгляду без його участі, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Просив призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжку).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також і те, що він раніше судимий, вчинив кримінальний проступок відповідно до ст.12 КК України, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, задовільну характеристику за місцем мешкання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, з врахуванням обставин справи, думки органу обвинувачення та позиції представника потерпілого, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, на чому наполягав прокурор, та таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 гривень.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001261, а саме: шліф машина вібраційна ВОЗ3711 марки «MAKITA» - залишити у розпорядженні власника, диск DVD+R, ємністю 4,7 GB залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п.34).

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1