ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/164/21 Справа № 180/37/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
третьої особи ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2021 року про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000005, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2021 року задоволено дізнавача про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000005 та накладено арешт на вилучені в ході огляду місця події автомобіль, частини різного розміру та форми металобрухту та металеві ваги.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя зазначив, що існує сукупність підстав та розумної підозри, що вилучене майно може бути речовим доказом у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та в задоволенні клопотання дізнавача відмовити.
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що у клопотанні не зазначено, які саме сліди та речові докази можуть бути у автомобілі, та які саме експертизи необхідно проводити та яке доказове значення має саме автомобіль для досудового розслідування; ні в клопотанні дізнавача, ні в ухвалі слідчого судді не неведено достатніх підстав і необхідності застосування найбільш обтяжливого способу арешту автомобіля та майна.
Зазначає, що автомобіль КАМАЗ, який належить ОСОБА_8 використовувався ОСОБА_6 на законних підставах; у кузові автомобіля знаходиться майно, яке має високу вартість та яке було придбано у зв`язку із здійсненням підприємницької діяльності; знаходження арештованого автомобіля із вказаним цінним майном на території Марганецьког ВП не гарантує безпечне його зберігання; проведений поліцейськими огляд автомобіля із його вмістом не має детального опису наявного у кузові автомобіля майна; слідчим суддею проігноровано, що місцем розташування спеціальних майанчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів є пр. Б. Хмельницького , 105 та АДРЕСА_1 .

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, учасників по справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, Марганецьким ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Постановою дізнавача від 06 січня 2021 року транспортний засіб марки КАМАЗ д.р.н НОМЕР_1 , металобрухт та металеві ваги з написом ОЛИМП визнано речовим доказом.
Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2021 року зазначене клопотання задоволено та накладено арешт на автомобіль КАМАЗ д.р.н НОМЕР_1 , частини різного розміру та форми металобрухту та металеві ваги.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону, в цілому, дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000005, про накладення арешту на вказане в клопотанні пдізнавача майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказаний автомобіль, металобрухт та ваги, оскільки вони, як вважає колегія суддів, відповідають критеріям ст. 98 КПК України та постановою дізнавача від 06 січня 2021 року визнаний речовим доказом.
Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на зазначене у клопотанні дізнавача майно діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2021 року про арешт майна по кримінальному провадженні № 00000005 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4