Ухвала

13 липня 2021року
м. Київ
справа № 387/3/19
провадження № 51 2622 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2020 року та вирок Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2021 року щодо нього

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601,
встановив:
26 травня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам

пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху,

в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали касаційного суду засуджений направив нову касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, засуджений порушує питання про скасування вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2020 року та вироку Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у зв`язку

з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.
Проте в обґрунтування своїх доводів стосовно незаконності оскаржуваних судових рішень, всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 26 травня 2021 року, засуджений знову посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не

є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім цього, касаційна скарга засудженого містить суперечності. Як убачається з її змісту, засуджений заперечує свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, при цьому він не погоджуються

з розміром призначеного йому покарання. Вказане позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2020 року та вирок Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2021 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3