Дата документу 13.05.2021 Справа № 316/1372/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №316/1372/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/273/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Енергодар Запорізької області, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
13 листопада 2001 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
23 січня 2003 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
24 березня 2009 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.69,70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
18 вересня 2009 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
10 червня 2016 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.ч.2,3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці;
09 жовтня 2017 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
30 листопада 2017 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;
13 грудня 2017 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 1 рік;
22 січня 2018 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці. 22 січня 2020 року звільнений за відбуттям строку покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 вересня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня його затримання для відбування покарання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, вважає покарання, призначене йому судом першої інстанції, занадто суворим, оскільки викрадений телефон він повернув власниці, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно з вироком суду, 28 березня 2020 року о 14-56 годині ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину «Eva» №133 ТОВ «РУШ», який розташований за адресою: Запорізька область, м.Енергодар, пр.Будівельників, буд.№22А, з торгівельної полиці відділення чоловічої парфумерії таємно викрав один флакон чоловічої туалетної води торгової марки «Versace», об`ємом 50 мл, вартість якої становить 566,49 грн, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «РУШ» на вищевказану суму.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обґрунтованості призначеного йому покарання, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого. Обставиною, що пом`якшує покарання судом враховано щире каяття; обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, але не на максимальний строк.
Отже, обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, фактично були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
З урахуванням:
всіх обставин кримінального провадження; ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, в т.ч. тяжкі, неодноразово засуджувався до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, але після звільнення продовжував вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення; кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 засуджений за оскаржуваним вироком, також вчинене через нетривалий період після звільнення, що свідчить про те, що обвинувачений не зробив для себе належних висновків та на шлях виправлення не став,
колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України. Призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
З огляду на фактичні обставини провадження і відомості про особу обвинуваченого у сукупності, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання неможна вважати надто суворим.
Разом з цим, враховуючи положення п.1 ч.1 ст.89, ст.90 КК України, судимості ОСОБА_6 від 10 лютого 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України; від 07 жовтня 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України; від 18 листопада 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, від 29 грудня 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, вважаються погашеними, тому підлягають виключенню з вироку суду першої інстанції, що не впливає на обґрунтованість оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання.
Отже, вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні на підставі положень ст.ст.407- 409 КПК України.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 вересня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та засуджено, змінити, виключивши з вироку посилання на відомості про судимості ОСОБА_6 від 10 лютого 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, від 07 жовтня 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, від 18 листопада 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, від 29 грудня 2014 року за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4