Справа № 567/488/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, уродженця м.Мардін Турецької Республіки, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_2 , працюючого директором ТОВ «Натурел Керібар», не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України

в с т а н о в и в:
у невстановлений досудовим розслідуванням точні час та місці, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, придбав у невстановлений слідством спосіб та у невстановлених осіб каміння, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994, висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» №68 від 28.08.2020, є бурштином в стані сировини, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження масою 34,18852 кг., ринковою вартістю 6248,34 грн., та висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» №70 від 03.09.2020, є бурштином в стані сировини, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження, масою 14,71658 кг., ринковою вартістю 47816,33 грн., всього бурштину в сировині загальною масою 48,9051 кг., загальною ринковою вартістю 54064,67 грн.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, не маючи відповідних документів, які б підтверджували законність походження придбаного ним каміння бурштину, незаконно зберігав його за місцем свого фактичного проживання - на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , до 09 год. 10 хв. 11.06.2020, тобто до моменту виявлення та вилучення вказаного каміння бурштину працівниками поліції під час проведення обшуку.

Продовжуючи свої злочинні дії, керуючись єдиним злочинним умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням точні час та місці, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, придбав у невстановлений слідством спосіб та у невстановлених осіб каміння, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 та висновку судової гемологічної експертизи за спеціальністю 17.1 «Дослідження дорогоцінного, напівдорогоцінного та декоративного каміння» №108 від 07.12.2020, є бурштином в стані сировини, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, та належить до каміння природного походження, масою 27,90148 кг., ринковою вартістю 12690,78 грн.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, не маючи відповідних документів, які б підтверджували законність походження придбаного ним каміння бурштину, незаконно зберігав його за місцем свого фактичного проживання - на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , до 09 год. 56 хв. 22.09.2020, тобто до моменту виявлення та вилучення вказаного каміння бурштину працівниками поліції під час проведення обшуку.

Під час досудового розслідування між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненськоїї областної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000255 від 07.08.2020 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 14.04.2021 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.240-1 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 14.04.2021, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.240-1 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до нетяжкого злочину, санкція якого передбачає альтернативу видів покарання.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.240-1 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Одночасно, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, прийшовши до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.240-1 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 41052,73 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України та дві бур-машинки «STRONG 207S» сірого кольору; свердлильний станок «AVALON» синього кольору; токарний станок «PROXXON» PD 250/Е; три циркулярки (станки для порізки) «AVALON»; шліфувальний станок «МЕТАВО» D/72622 зеленого кольору; шліфувальний станок «AVALON 8KU»; шліфувальний станок «AVALON POLERKA STOLOWA PS2F»; шліфувальний станок «AVALON TURBO EXCEL ТЕ 18»; шліфувальний станок «AVALON К 18»; вироби у вигляді дерева із дроту та каміння бурштину в кількості 11 штук; вироби у вигляді коня з дерева та каміння бурштину; вироби у вигляді орла із дерева та каміння бурштину; фігури з каменю вагою 2,380 кг.; бурштин в декоративних елементах загальною масою 59,42277 кг., на які відповідно до ухвал слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08.08.2020 та 06.10.2020 накладено арешт, який скасовано ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13.11.2020 та 08.04.2021, а вказані речі та предмети передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутими ОСОБА_5 , а рахунок №16-19 від 09.12.2019; договір №16-19 купівлі-продажу бурштину від 09.12.2019; договір №16-2/20 купівлі-продажу бурштину від 01.06.2019; рахунок №16-2/20 від 01.06.2020; видаткову накладну №16-2/20 від 01.06.2020; видаткову накладну №16-19 від 09.12.2019; квитанцію №175120063 від 15.07.2020; квитанцію №175110063 від 15.07.2020; квитанцію РКО 1934 від 09.12.2019; квитанцію ПН 1934 від 09.12.2019 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Одночасно, суд вважає за необхідне застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1, 3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, було предметом кримінального правопорушення.

Враховуючи характер та обставини вчинення даного злочину, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, передбачений ч.1 ст.240-1 КК України, санкція якої є альтернативною та передбачає, в тому числі, призначення покарання у виді позбавлення волі та штраф розміром понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та предмет злочину бурштин одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому він підлягає спеціальній конфіскації.

Керуючись ст.314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

з а с у д и в:

затвердити угоду від 14.04.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Речові докази: дві бур-машинки «STRONG 207S» сірого кольору; свердлильний станок «AVALON» синього кольору; токарний станок «PROXXON» PD 250/Е; три циркулярки (станки для порізки) «AVALON»; шліфувальний станок «МЕТАВО» D/72622 зеленого кольору; шліфувальний станок «AVALON 8KU»; шліфувальний станок «AVALON POLERKA STOLOWA PS2F»; шліфувальний станок «AVALON TURBO EXCEL ТЕ 18»; шліфувальний станок «AVALON К 18»; вироби у вигляді дерева із дроту та каміння бурштину в кількості 11 штук; вироби у вигляді коня з дерева та каміння бурштину; вироби у вигляді орла із дерева та каміння бурштину; фігури з каменю вагою 2,380 кг.; бурштин в декоративних елементах загальною масою 59,42277 кг. вважати повернутими ОСОБА_5 ; рахунок №16-19 від 09.12.2019; договір №16-19 купівлі-продажу бурштину від 09.12.2019; договір №16-2/20 купівлі-продажу бурштину від 01.06.2019; рахунок №16-2/20 від 01.06.2020; видаткову накладну №16-2/20 від 01.06.2020; видаткову накладну №16-19 від 09.12.2019; квитанцію №175120063 від 15.07.2020; квитанцію №175110063 від 15.07.2020; квитанцію РКО 1934 від 09.12.2019; квитанцію ПН 1934 від 09.12.2019 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Конфіскувати у власність держави 76,80658 кг. бурштину в стані сировини.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 41052,73 грн. витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1