Справа № 191/857/21
Провадження № 1-в/191/243/21
У Х В А Л А
іменем України

26 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
23.03.2021 року до Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , яким останній просить суд розглянути відносно нього питання про можливість застосування ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 вважаючи його необґрунтованим.

Суд, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного.

В матеріалах справи знаходиться довідка за особовою справою №311-Б-16 та характеристика відносно засудженого ОСОБА_3 , видані начальником ВКВСР СВК-94 ОСОБА_5 та начальником відділення №5 М-Р ОСОБА_6 , з яких встановлено, що ОСОБА_3 є неодноразово судимий за умисні злочини проти власності та проти життя та здоров`я особи. В останнє ОСОБА_3 засуджений 03.10.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі , на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2016 року скасовано іспитовий строк та направлено засудженого в місця позбавлення волі строком на 5 років. Початок строку відбування покарання визначено з 14.09.2016 року, кінець строку 14.09.2021 року.

З 05.10.2016 року ОСОБА_3 відбуває покарання у Синельниківській ВК №94. На теперішній час працевлаштований на виробництві в цех РІЦ , має задовільне ставлення до праці.

За період відбування покарання в установі Синельниківської ВК №94 засуджений ОСОБА_3 мав 4 заохочення та 8 стягнень, стягнень по виконавчим листам не має.

15.05.2018 року на засіданні адміністрації комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення. З цієї ж підстави засудженому ОСОБА_3 відмовлено у застосуванні 15.03.202019 року ст. 82 КК України, також 14.01.2020 року ст. 81 КК України відмовлено за заявою засудженого.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

З огляду на викладені вище обставини, суд пройшов до висновку про відсутність підстав, які б свідчили про виправлення засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в установі з 05.10.2016 року. Наявність у ОСОБА_3 за весь період відбування покарання всього чотирьох заохочень не доводить його сумлінну поведінку. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 6 КВК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України, відмовити. Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1