Дата документу 06.07.2021 Справа № 937/377/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/377/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/240/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000057 від 16 липня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України,

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000057 від 16 липня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що встановлено достатню повноту проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні, відповідність висновків слідчого вимогам чинного законодавства та правомірність закриття кримінального провадження за ч.1 ст.365 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (злочину).
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

У судові засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_8 жодного разу не з`явились, повідомлялись належним чином про день, час і місце судових засідань. Апеляційний розгляд неодноразово відкладався за клопотаннями адвоката ОСОБА_8 . Підтвердження поважності причин своєї неявки до суду апеляційної інстанції ані сам ОСОБА_6 ані його представник не надали.

Судом апеляційної інстанції на адресу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 направлявся запит про надання підтвердження поважності причини його неявки у судові засідання суду апеляційної інстанції призначені на 30 березня 2021 року, 20 травня 2021 року, 08 червня 2021 року, 22 червня 2021 року, проте відповіді суду не надано.
06 липня 2021 року ОСОБА_6 повідомив секретаря судового засідання в телефонному режимі про неможливість його явки у призначене судове засідання та просив відкласти апеляційний розгляд. Проте, підтвердження поважності причин своєї неявки ОСОБА_6 знову не надав. Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 до апеляційного суду теж не з`явився.
Така поведінка апелянта та його представника, на думку колегії суддів, свідчить про намагання у такий спосіб затягнути розгляд апеляційної скарги.

Враховуючи неявку ОСОБА_6 та його представника у судові засідання суду апеляційної інстанції без поважних причин, суд апеляційної суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність останніх.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 за ч.1 ст.365 КК України, яке розпочате на підставі заяви ОСОБА_6 щодо перевищення службових повноважень слідчим при розслідування кримінального провадження, в якому він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.
До матеріалів кримінального провадження долучено заяву ОСОБА_9 , в якій йдеться про порушення порядку проведення процесуальних дій слідчим СУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_10 під час розслідування кримінального провадження за фактом ДТП.
Під час проведення досудового розслідування слідчим вживались відповідні заходи для повного та всебічного з`ясування обставин провадження.
20 грудня 2019 року Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 , було винесено постанову про закриття вищезазначеного кримінального провадження, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
13 лютого 2020 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за наслідками розгляду скарги ОСОБА_6 вищевказана постанова слідчого про закриття кримінального провадження була скасована, матеріали направлені до ТУ ДБР у м.Мелітополі для продовження досудового розслідування.
22 травня 2020 року після продовження досудового розслідування, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчим знову було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
25 вересня 2020 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, за скаргою ОСОБА_6 , постанова слідчого про закриття кримінального провадження в черговий раз була скасована, матеріали направлені до ТУ ДБР у м.Мелітополі для продовження досудового розслідування.
22 жовтня 2020 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 16 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 за ч.1 ст.365 КК України.
16 листопада 2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просив її скасувати.
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2021 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 .
За наслідками розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.
Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.8 ч.2 ст.40, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійним у своїй діяльності, втручання в яку, окрім керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду є незаконним і тягне за собою кримінальну відповідальність. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.
Повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, здійснюється у формі винесення постанови. Зокрема, у випадках, які виключають подальше розслідування кримінального провадження, слідчий може прийняти рішення про закриття кримінального провадження. Перелік таких обставин наведений у ч.1 ст. 284 КПК України.
Матеріали провадження свідчать про те, що слідчий всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, надав оцінку доказам, зібраним у провадженні у їх сукупності, та не здобувши достатніх доказів для висновку про наявність в діях колишнього слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження.
З постанови про закриття кримінального провадження та з самих матеріалів провадження убачається, що в ході досудового розслідування допитано у якості свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що він є обвинуваченим у кримінальному провадженні за фактом ДТП, яка сталася у 2015 році, внаслідок якої загинуло двоє осіб. Кримінальне провадження слухається у Калачнацькому районному суді Херсонської області з 2015 року. В ході судового засідання з показань свідка ОСОБА_9 йому стало відомо про неправомірні дії слідчого, який проводив досудове розслідування. Суть його незаконних дій полягає у такому. По-перше, допит свідка ОСОБА_9 проводився оперуповноваженим ОСОБА_11 у службовому приміщенні адвоката ОСОБА_12 19 вересня 2015 року. Допит свідка, в порушення вимог ст.224 КПК України проводився в присутності сторонніх осіб, а саме помічника адвоката потерпілої сторони ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_15 , слідчого ОСОБА_10 та незнайомої свідку особи. Але в протоколі допиту, не вказано, що він проводився у присутності будь-кого, та вказано, що він проводився в приміщенні Каланчацького РВ УМВС України в Херсонській області 19 вересня 2015 року з 11:00 години до 17:00 години. Але, відповідно до інформації, отриманої адвокатом в порядку ст.ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність, свідок ОСОБА_9 перебував у приміщенні Каланчацького РВ 19 вересня 2019 року з 11:55 години до 12:00 години В друге, зі слів ОСОБА_9 . 23 грудня 2015 року слідчий ОСОБА_10 провів пред`явлення особи для впізнання по фотознімках з порушенням вимог ч.1 ст.228 КПК України, а саме, він перед впізнанням показав без понятих свідку фотознімок з його ( ОСОБА_6 ) зображенням та сказав, що він повинен вказати саме на цей фотознімок в ході пред`явлення в присутності понятих. Також він вніс неправдиві відомості до протоколу пред`явлення для впізнання, а саме він зазначив відомості, які свідок при проведенні вказаної процесуальної дії не повідомляв про те, що особа, яку він впізнав, виходила після ДТП з робочого місця водія автомобіля, на якому було скоєне ДТП. Також ОСОБА_9 на судовому засіданні, показав, що слідчий ОСОБА_10 та потерпілі здійснювали тиск на нього. Про заподіяння будь-якої майнової шкоди ОСОБА_6 не повідомив.
Будучи допитаним як свідок колишній слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 показав, що в 2015 році він працював слідчим СУ УМВС України в Херсонській області, а потім слідчим СУ ГУНП України в Херсонській області. В його обов`язки входило розслідування кримінальних проваджень по лінії ДТП. У квітні 2015 року він розпочинав, проводив та закінчував розслідування у кримінальному провадженні за фактом ДТП, в результаті якого загинуло двоє осіб, яке сталося в смт Каланчак Херсонської області. Номера кримінального провадження не пам`ятає. У кримінальному провадженні на підставі зібраних доказів було повідомлено про підозру ОСОБА_6 . В подальшому, дати не пам`ятає, обвинувальний акт, складений щодо останнього за ч.3 ст.286 КК України, направлено до суду. Подальший рух кримінального провадження в ході судового слідства йому не відомий. Під час досудового розслідування, крім іншого він проводив процесуальні дії зі свідком - ОСОБА_9 . Допитав його як свідка, пред`явив йому фотокартки ОСОБА_6 для впізнання та провів з ним слідчий експеримент. Під час проведення слідчих дій ОСОБА_9 давав показання добровільно, без примусу. Дві процесуальні дії проводив за участю понятих. В протоколах слідчих дій викладав показання свідка, зміст протоколів відповідав викладеним показанням, що засвідчено його власноручним підписом та у двох випадках підписами понятих. Всі процесуальні дії з ОСОБА_9 проводив у порядок та у спосіб, передбачений КПК України, давати показання ОСОБА_9 він не примушував. Вважає, що заяви свідка ОСОБА_9 щодо неправомірних його дій є наміром створити умови для уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинений ним необережний злочин. Мотиви зміни показань ОСОБА_9 йому не відомі, але припускає, що це корисливі мотиви.
В порядку ст. 93 КПК України у начальника Каланчацького відділу Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження копії протоколів допиту свідка ОСОБА_9 від 19 вересня 2015 року та 18 грудня 2015 року у кримінальному провадженні №0000182 за фактом ДТП, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.286 КК України, протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23 грудня 2015 року та слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 25 лютого 2016 року у вказаному кримінальному провадженні.
Вказані копії процесуальних документів були оглянуті. Проведеним оглядом встановлено, що відповідно до тексту протоколів, свідок ОСОБА_9 окрім іншого дає показання про водія автомобілю «Мерседес», який потрапив у ДТП 23 квітня 2015 року, описує його прикмети, при пред`явленні для впізнання впізнає в ньому ОСОБА_6 , в ході слідчого експерименту також дає показання, що саме ОСОБА_6 виходив з робочого місця водія автомобілю, який потрапив у ДТП.
Допитаний як свідок ОСОБА_9 , після ознайомлення його з копіями протоколів показав, що у вказаних протоколах у відповідних графах ним власноручно виконаний підпис. Текст протоколів не читав. Зміст тексту всіх перелічених протоколів зачитував слідчий, який проводив слідчі дії. Зміст тексту всіх перелічених протоколів не відповідав змісту проведених слідчих дій та його показанням, які він давав під час їх проведення. Показання давав добровільно, підписи вчиняв в протоколах добровільно, його ніхто не примушував. Підписав протоколи, зміст яких не відповідав змісту проведених слідчих дій та його показанням під час їх проведення, тому, що повірив слідчому, який проводив конкретну слідчу дію, а саме те, що текст відповідає тому що він прочитав. І так чотири рази. На запитання слідчого: чи робив він зауваження слідчому по змісту текстів зачитаних ними протоколів, зокрема при проведенні слідчого експерименту, відповів, що казав, після проведення слідчого експерименту, після того як він зачитав текст. Він зробив зауваження, що бачив на місці події конкретну особу, але те, що вказана особа виходила із-за керма автомобілю, який потрапив у ДТП, не бачив. Слідчий сказав, що він виправить текст. Після цього все ж таки підписав текст протоколу не виправлений слідчим, тому що слідчий сказав, що все виправить. При пред`явлені йому фотознімків для впізнання, при проведенні слідчого експерименту бачив двох осіб. Чи були вони понятими - не знає. Діями слідчого йому заподіяна моральна шкода. Після того як він почав давати показання в суді, сусіди його почали ображати, принижувати його честь. У грошовому вимірі вказану моральну шкоду він не оцінює. Також доповнив, що при пред`явленні особи для впізнання по фотознімках впізнав особу під №3, як особу, яка знаходилася на місці події, а не як особу, яка виходила з робочого місця водія автомобілю, який потрапив в ДТП. Слідчий сказав, що він виправить і він підписав протокол, будучи впевненим, що слідчий все виправить.
Також було допитано свідка ОСОБА_16 , який підтвердив, що підписи, які містяться у відповідних графах протоколу слідчого експерименту від 25 лютого 2016 року з ОСОБА_9 , копію якого йому надано для ознайомлення, вчиняв він. Всіх деталей проведення слідчого експерименту, де його запросили бути понятим, точно не пам`ятає, але перед тим як поставити свій підпис, текст протоколу слідчий з Херсону зачитував вголос і він відповідав змісту проведеної слідчої дії. Також пам`ятає, що ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту розповідав, звідки він йшов, що саме він бачив, а також, що саме ОСОБА_6 безпосередньо після ДТП виходив з робочого місця водія автомобілю «Мерседес», який потрапив в ДТП. Зауважив, що свідок ОСОБА_9 під час слідчого експерименту давав показання добровільно, підписував протокол добровільно, при всіх учасниках слідчої дії, зміст його показань, наданих під час слідчої дії, відповідав змісту тексту протоколу слідчого експерименту. Точно пам`ятає, що ОСОБА_9 ніхто не примушував давати показання. Наголошує, що слідчий після проведення слідчої дії вголос зачитав текст протоколу і ОСОБА_9 чув разом з ними, що читав слідчий. У ОСОБА_9 не виникало жодних запитань, доповнень, зауважень і ОСОБА_9 зразу підписав протокол - він це бачив.
Органом досудового розслідування вживалися заходи щодо виклику для проведення допиту свідка ОСОБА_17 , який був іншим понятим при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_9 .
Будучи допитаним як свідок у кримінальному провадженні начальник СРПП Каланчацького ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_18 показав, що 18 травня 2020 року начальник Каланчацького ВП доручив йому вручити повістку слідчого про виклик ОСОБА_17 , який проживає по АДРЕСА_1 на 21 травня 2020 року, для проведення його допиту як свідка у кримінальному провадженні, яке розслідує слідчий ДБР ОСОБА_7 . В ході проведення заходів по врученню повістки про виклик він встановив, що вказана особа проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Він виїхав за вказаною адресою 18 травня 2020 року на службовому автомобілі. З вказаної адреси ніхто не вийшов. Через деякий час знову приїхав за вказаною адресою, ніхто не відчинив. 21 травня 2020 року приїхав на цивільному автомобілі за вказаною адресою. Дружина ОСОБА_17 пояснила, що його не має вдома, він поїхав до м.Херсон. Повістку в нього отримати відмовилася.
Відповідно до положень ч.1 ст.135 КПК України, по телефону, 21 травня 2020 року слідчим було здійснено спробу виклику до слідчого для проведення допиту свідка ОСОБА_17 . Виклик здійснювався 21 лютого 2020 року о 11:33 годині, з використанням мобільного терміналу Apple iPhone 7, з абонентського номеру НОМЕР_1 , шляхом з`єднання з абонентським номером особи НОМЕР_2 . Абонент не відповідав. У зазначений у повістці про виклик строк 21 травня 2020 року 12:00 годині свідок до слідчого в смт. Каланчак до Каланчацького ВП не прибув.
Відповідно до положень ч.11 ст.232 КПК України, з метою забезпечення оперативності кримінального провадження №0000057, проведено у режимі телефонної конференції опитування свідка ОСОБА_17 , який через знаходження у віддаленому від місця проведення досудового розслідування місці, а саме в смт Каланчак Херсонської області та у зв`язку із обмежувальними заходами, установленими постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», не може без зайвих труднощів вчасно прибути до слідчого. Опитування проводилося для з`ясування обставин проведення слідчим ОСОБА_19 слідчого експерименту 25 лютого 2016 року зі свідком ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №000000182 за фактом ДТП в м.Каланчак Херсонської області, необхідності проведення його допиту, здійснення виклику в порядку, передбаченому ст.135 КПК України. ОСОБА_17 повідомив, що ще проживає в м. Каланчак Херсонської області, через знаходження у віддаленому від місця проведення досудового розслідування місці, та у зв`язку із обмежувальними заходами, установленими постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», не може без зайвих труднощів вчасно прибути до слідчого. Щодо обставин проведення слідчого експерименту 25 лютого 2016 року зі свідком ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №000000182 за фактом ДТП в м.Каланчак Херсонської області, повідомив, що він дійсно у ньому приймав участь, підтверджує, що свідок ОСОБА_9 , добровільно давав під час цієї процесуальної дії показання, окрім іншого показав, що саме ОСОБА_6 вийшов з робочого місця водія автомобілю, який потрапив у ДТП, після закінчення процесуальної дії та оголошення тексту протоколу він, ще один понятий та ОСОБА_9 добровільно засвідчили своїми підписами відповідність тексту протоколу змісту проведеної слідчої дії. Крім того, ОСОБА_17 повідомив, що йому відомо, що ОСОБА_9 змінив у суді свої показання, дуже обурений цим. Після опитування, прибувати до слідчого для дачі показань відмовився, пояснивши це особистими мотивами.
Відповідно до положень ч.1 ст.135 КПК України, по телефону, з дотриманням строків, передбачених ч.8 ст.135 КПК України, 22 жовтня 2020 року було здійснено спробу виклику до слідчого для проведення допиту свідка ОСОБА_17 . Виклик здійснювався 22 лютого 2020 року о 10:11 годині, з використанням мобільного терміналу Apple iPhone 7, з абонентського номеру НОМЕР_1 , шляхом з`єднання з абонентським номером особи НОМЕР_2 . Абонент не відповідав. О 10:27 годині та 12:29 годині того ж дня було здійснено спробу виклику свідка з міського телефону із абонентським № НОМЕР_3 , шляхом з`єднання з абонентським номером особи НОМЕР_2 . Свідок знову не відповів.
Також, був допитаним як свідок начальник відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Херсонській області ОСОБА_20 , який показав, що в його обов`язки входить організація роботи слідчого відділу по розслідуванню кримінальних проваджень за фактами ДТП, скоєних на території Херсонської області, в основному за фактами пригод, що спричинили смерть потерпілого (потерпілих). У квітні 2015 року слідчий слідчого підрозділу ОСОБА_10 проводив розслідування кримінального провадження №0000182 за фактом ДТП, в результаті якого загинуло двоє осіб, яке сталося в смт Каланчак Херсонської області. У кримінальному провадженні на підставі зібраних доказів було повідомлено про підозру ОСОБА_6 . В подальшому, дати не пам`ятає, обвинувальний акт, складений щодо останнього за ч.3 ст.286 КК України, направлено до суду. Подальший рух кримінального провадження в ході судового слідства йому не відомий. Подробиці розслідування кримінального провадження він також не пам`ятає, але йому відомо, що будь-яких скарг з боку учасників кримінального провадження на дії слідчого ОСОБА_10 не надходило. ОСОБА_10 може охарактеризувати як слідчого, який не припускав порушень Конституції та Законів України. Йому не відомо жодного випадку проведення ним процесуальних дій з порушенням порядку та не у спосіб, передбачений КПК України, примушування ним давати свідків показання, підробки процесуальних документів. Вважає, що заяви свідка ОСОБА_9 щодо неправомірних дій колишнього слідчого є наміром створити умови для уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинений ним необережний злочин.
За наслідками проведеного досудового розслідування слідчий дійшов висновку, що обставини, які встановленні в ході досудового слідства, свідчать про те, що колишній слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 при проведенні процесуальних дій із свідком ОСОБА_9 діяв у межах своїх повноважень, передбачених КПК України. В ході слідства не встановлено факту заподіяння будь-якої майнової шкоди заявникам ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Отриманих під час досудового розслідування відомостей достатньо для прийняття відповідного процесуального рішення, в даному випадку - про закриття кримінального провадження з наведених у постанові підстав.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки об`єктивних даних про вчинення колишнім слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 кримінального правопорушення, про яке вказує ОСОБА_6 , під час досудового розслідування не встановлено.
З постанови слідчого про закриття кримінального провадження та з матеріалів провадження убачається, що слідчим з`ясовані належним чином обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, досліджено та надано оцінку сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів. В ході проведення досудового розслідування твердження ОСОБА_6 про вчинення слідчим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, свого підтвердження не знайшли.
При цьому, окрім іншого, слідчим проаналізовано в оскаржуваній постанові склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, яким визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Відповідно до п.3 Примітки до ст.364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 3641 365, 3652, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно, за ч.1 ст.365 КК України, істотна шкода для цілей правозастосування, може полягати виключно в матеріальному вимірі.
Як зазначено вище, ознак вказаного злочину в діях слідчого ОСОБА_10 не встановлено під час досудового розслідування.
Зміст оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України, в ній наведені, окрім іншого, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення закону.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчий провів всі необхідні слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях вищевказаного слідчого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
В апеляційній скарзі не наведено жодних аргументів на спростування висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі.
З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000057 від 16 липня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4