Справа № 466/4281/21
У Х В А Л А

22 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
представника ЛВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-
в с т а н о в и в:
14.05.2021 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
ОСОБА_5 засуджений 04.04.2012 року Харцизьким міським судом Донецької області за ст.ст. 115 ч. 2, п. 6, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. 26.06.2012 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області вирок Харцизького міського суду Донецької області від 04.04.2012 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

30.01.2013 року ОСОБА_5 засуджений Харцизьким міським судом Донецької області за ст.ст. 115 ч. 2, п. 6, 187 ч. 4, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.02.2016 на підставі ст. 72 ч. 5 КК України в термін відбування покарання зараховано термін перебування під вартою з 03.02.2011 по 28.05.2013 з розрахунку один день ув`язнення за два дня позбавлення волі

Початок терміну покарання: 03.02.2011 року.
Кінець терміну покарання: 08.10.2023 року.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив його клопотання задовольнити та застосувати до нього ст.81 КК України.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання.
Представник ЛВК № 30 в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого поклалась на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши клопотання та характеризуючі дані на засудженого, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Воно може мати місце лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
До ОСОБА_5 може бути застосовано умовнодострокове звільненне після відбуття 3/4 строку покарання.
З характеристики на засудженого ОСОБА_5 слідує, що він відбув 3/4 строку покарання.
До державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» засуджений прибув 31.07.2013. Працював на підприємстві установи з квітня місяця 2018 року по червень, грудень 2019 року, лютий 2020 року, з травня по вересень, листопад та грудень 2020 року, січень, березень 2021 року, з травня 2021 року по теперішній час.

За час відбування покарання в установі порушень режиму відбуття покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією установи 12 разів заохочувався.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу.

На заходи виховного та індивідуально-профілактичного характеру реагує добре, робить вірні висновки. Приймає участь у культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходах, які відбуваються у виправній колонії.

До виконання робіт з благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, на добровільних засадах залучається до робіт з покращення комунально-побутових умов відділення, відповідно до вимог п. 5 ст. 118 КВК України.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

В колективі засуджених вживається добре, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

Засуджений ОСОБА_5 перебував в міждержавному розшуку.

Згідно вироку суду передбачений позов за проведення експертиз 3887, 90 грн., матеріальної шкоди 2985, 00 грн. та моральної шкоди на суму 50 000,00 грн., однак постанов про звернення стягнень на доходи боржника в бухгалтерії установи немає.

Судом встановлено, що 11.10.2018р. адміністративною комісією установи задоволено в застосуванні щодо ОСОБА_5 заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України. Однак, ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 14.11.2018 року у задоволенні спільного клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про замінну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_5 відмовлено.
09.01.2020р. адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні щодо ОСОБА_5 заохочувальної норми, передбаченої ст.81 КК України як небажаючому.
13.02.2020р. адміністративною комісією установи задоволено в застосуванні щодо ОСОБА_5 заохочувальної норми передбаченої ст. 82 КК України
Проте, ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 29.04.2020 року у задоволенні спільного клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про замінну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_5 відмовлено.
Після постановлення судом вказаної ухвали засуджений двічі 09.10.2020р. та 05.01.2021 року заохочувався.
Однак, отримання двох заохочень за останній рік не може слугувати достатньою підставою висновку про реальне виправлення засудженого, яким є процес позитивних змін, що відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відбуття засудженим відповідної частини призначеного покарання, без чіткого переконання суду про виправлення засудженого, не може бути підставою для його безумовного умовнодострокового звільнення. Необхідним є доведення того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. А у даній справі цього суду не доведено.
За таких обставин підстави задоволення клопотання засудженого відсутні.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Харцизського міського суду Донецької області від 30.01.2013р. - відмовити
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6 -Шумська