Провадження №: 1-кс/755/961/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" березня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Весляр» на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020,
за участі представника володільця майна адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , -
У С Т А Н О В И В :
24 лютого 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ТОВ «Весляр» звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020, яке було вилучено під час обшуку за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна 26ж (нежитлова група приміщень №26 та 27).
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 03 грудня 2020 року прокурорами Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020, проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна 26ж (нежитлова група приміщень №26 та 27), яке орендує ТОВ «Весляр».
Під час проведення вказаного обшуку було вилучено, зокрема й речі та документи, дозвіл на відшукання та вилучення яких ухвалою слідчого судді не надавався. А саме:
- два зарядні пристрої (блоки живлення);
- гарнітура Logitech PC 960
- гарнітура Senhaiser PC-H3;
-договори оренди;
-статут ТОВ «Весляр»;
-виписка, рішення №1;
-квитанція про сплату житлово-комунальних послуг.
Представник особи, яка звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 , проти задоволення скарги заперечував, вказуючи, що два зарядні пристрої (блоки живлення) є невід`ємною частиною комп`ютерної техніки.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000150 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 03 грудня 2020 року прокурорами Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020, на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлова група приміщень №26 та 27).
Під час проведення вказаного обшуку було вилучено комп`ютерну техніку, мобільні телефони, інше, а також наступні речі та документи:
- два зарядні пристрої (блоки живлення);
- гарнітура Logitech PC 960
- гарнітура Senhaiser PC-H3;
-договори оренди;
-статут ТОВ «Весляр»;
-виписка, рішення №1;
-квитанція про сплату житлово-комунальних послуг.
Стороною захисту в скарзі зазначено, що вищевказаною ухвалою слідчого судді надано дозвіл слідчим слідчої групи та прокурорам у кримінальному провадженні на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення «… доказів вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- банківських карток, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації (оптичних дисків, флеш накопичувачів), мобільних телефонів та сім-карток на яких зберігається або може зберігатись інформація із відомостями щодо вчинення розслідуваного злочину, що неможливо встановити без проведення комп`ютерно-технічної експертизи;

- записних книжок або чорнових (робочих) записів, а також документів, як в паперовому, так і в електронному вигляді, які містять інформацію щодо вчинення розслідуваного злочину».
А отже, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020 прямо не надано дозвіл на відшукання та вилучення зазначених у скарзі речей та документів.
Стаття 167 КПК України, встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.
Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Проте, стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно під час обшуку має відношення до кримінального провадження .
Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 03 грудня 2020, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, накладено у передбаченому законом порядку не було.
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ТОВ «Весляр» на бездіяльність прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020 - задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб прокурорів групи прокурорів Київської місцевої прокуратури №4 у кримінальному провадженні № 0000150 від 16.10.2020, повернути володільцю майна ТОВ «Весляр» тимчасово вилучене майно під час обшуку 03.12.2020, а саме:
- два зарядні пристрої (блоки живлення);
- гарнітура Logitech PC 960
- гарнітура Senhaiser PC-H3;
-договори оренди;
-статут ТОВ «Весляр»;
-виписка, рішення №1;
-квитанція про сплату житлово-комунальних послуг.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_6