Справа № 351/28/21
Провадження № 1-кп/346/393/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/393/21, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24.05.2020 року за № 0000128 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, українця, громадянина України, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, згідно ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив таємне викрадення майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_6 .

Вказаний кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

24.05.2020 року об 11:44 год. обвинувачений зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розміщений за адресою: АДРЕСА_2 , в якому побачив мобільний телефон марки «Хіaomi Redmi Note 4» із чохлом чорного кольору, який знаходився на одному з прилавків та був підключений до зарядного пристрою та належав продавцю магазину, потерпілій ОСОБА_6 . Підійшовши до прилавку, на якому знаходився вказаний мобільний телефон, обвинувачений оглянув його, після чого у нього виник умисел на вчинення крадіжки його. З цією метою обвинувачений відключив від електричної мережі вказаний мобільний телефон та підключив до неї свій мобільний телефон, після чого відійшов від вказаного прилавку та направився в торговий зал магазину.

В подальшому, 24.05.2020 року об 11:45 год. обвинувачений з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення вказаного мобільного телефону, повернувся до прилавку на якому він знаходився, та, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи переконаним, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний мобільний телефон вартістю 1 913 грн. із чохлом чорного кольору вартістю 60 грн., картою пам`яті об`ємом 8 гігабайт вартістю 100 грн., стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 50 грн., який він разом із власним мобільним телефоном поклав у кишеню своїх штанів та покинув приміщення вказаного магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в загальному розмірі 2 123 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого проступку визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним проступку, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачений суду пояснив, що травні 2020 року, перебуваючи в приміщенні вказаного магазину із одного з прилавків викрав вказаний мобільний телефон, які після того, як до нього приїхали працівники поліції повернув. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється і просить його суворо не карати, спричинену потерпілій шкоду він відшкодував шляхом повернення вилученого майна на суму 1 973 грн., стосовно решти суми зазначив, що вибрав із вказаного телефону сім картку, яку не може знайти, тому має намір купити іншу сім карту та повернути її потерпілій.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, 19.03.2021 року електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, якій просить розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності, претензій до обвинуваченого жодних не має, телефон їй повернуто (а.п. 45).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Суд враховує особу винного, який не судимий, адже його судимість є погашеною (а.п. 59, 60), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 65), на обліку в психоневрологічному кабінеті не перебуває (а.п. 71), однак, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті (а.п. 70 ), а також думку потерпілої, викладену в заяві від 19.03.2021 року, про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого (а.п. 45).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а саме у виді штрафу, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

З 01.07.2020 року набув чинності Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу визначено від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 185 КК України, в редакції закону № 2617- VIII, посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією, що діяла до 01.07.2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 185 КК України в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі складають 2 451,60 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2020 року, на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 2 451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) гривню 60 копійок.

Питання про речові докази вирішити таким чином:

- спортивну куртку, яку передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, повернути ОСОБА_4 ;

-мобільний телефон марки «Хіaomi Redmi Note 4», чохол чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути останній після набрання вироком законної сили;

- диск CD-R із записами камери відеонагляду магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Коломийській окружній (місцевій) прокуратурі.

Скасувати заходи забезпечення у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2020 року на телефон марки «Хіaomi Redmi Note 4» та чохол до нього, спортивну куртку чорно-жовтого кольору, видані ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1