ун. № 759/7667/18
пр. № 1-кп/759/81/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008925 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Щедровка, Чертковського району, Ростовської області, Російська Федерація, росіянина, громадянина Росії, із вищою освітою, працюючого заступником генерального директора ТОВ «ЕСІТА», одруженого, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження прокурори ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_14 , обвинувачений: ОСОБА_6 , інші учасники потерпіла ОСОБА_15 , представник потерпілої ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , представник цивільного позивача ОСОБА_17 , представник страхової компанії «АХА Страхування» ОСОБА_18 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 3 вересня 2016 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Land Rover Discovery Sport», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по асфальтованому узбіччю автодороги «Київ-Чоп», яке не призначено для руху транспортних засобів, зі сторони міста Києва в напрямку міста Житомира, з перевищенням максимально допустимої швидкості на даній ділянці дороги понад 70 км/год. та наближаючись до місця, призначеного для розвороту зустрічних транспортних засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого 3 вересня 2016 року приблизно о 12 годині 20 хвилин у місці, призначеному для розвороту зустрічних транспортних засобів, розташованому на 20-му кілометрі автодороги «Київ-Чоп», поблизу КП-506, що відноситься до адміністративної території міста Києва, допустив порушення вимог пунктів 1.10, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.9 підпункт «б» та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 70 км/год.» Правил дорожнього руху та здійснив зіткнення із автомобілем «Nissan-Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_19 , в якому перебувала пасажир ОСОБА_15 та який рухався і виконував маневр розвороту з відповідного крайнього положення проїзної частини автодороги «Київ-Чоп», призначеної для руху в зустрічному напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Nissan-Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_15 отримала наступне тілесне ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку з формуванням епідуральної гематоми в лобно-скроневій ділянці зліва, розривами твердої мозкової оболонки, вдавленого багатоуламкового перелому тім`яної та скроневої кісток зліва, перелому лобної кістки зліва, перелому зовнішньої пластини лобної пазухи справа, перелому піраміди скроневої кістки справа з переходом на основу черепа в ділянці середньої черепної ямки, перелому потиличної кістки зліва, перелому виличної кістки зліва з явищами пневмоцефалії (наявність пухирців повітря в порожнині черепа), гематоми м`яких тканин лівої тім`яно-скронево-виличної ділянки, забійної рани виличної ділянки зліва. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Порушення вимог пунктів 1.10, 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.9 підпункт «б» та дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 70 км/год.» Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 та заподіяння ОСОБА_15 тяжкого тілесного ушкодження перебувають між собою у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав частково та показав, що 03.09.2016 приблизно о 12 годині він з дружиною виїхав з Києва на технічно справному автомобілі «Ленд ровер діскавері» за кермом якого знаходився він, в бік м. Хмельницького. Була ясна погода з температурою близько +15 градусів. Їдучи в напрямку Житомира, був дуже щільний рух. Після того, як вони проїхали заправку «Шел», у нього почав погіршуватись зір, він одразу ж запропонував дружині помінятись місцями, на що остання запропонувала доїхати до розвороту, щоб можна було помінятись місцями. До розвороту залишалось близько 100 метрів, вони рухались зі швидкістю приблизно 50-60 км/год., однак йому почало темніти в очах, у зв`язку з чим він з`їхав на праву смугу, щоб одразу за розворотом зупинитись. В цей час по даній смузі їхав білий автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», за ним - «Лендкрузер», а зліва - «Камаз», але зненацька перед ним-обвинуваченим вискочив автомобіль, у зв`язку з чим він застосував екстрене гальмування, але зіткнення все одно сталось у задню частину бамперу. Після зупинки, він викликав швидку медичну допомогу, яка приїхала через деякий час з працівниками поліції. Зазначив, що згідно приписів лікаря, 03.09.2016 приблизно о 08 год. 00 хв. йому ввели препарат «Неферабіон», який згідно інструкції, не забороняє керування транспортними засобами, та після вживання якого пройшло більше чотирьох годин.

Потерпілій стороні він пропонував компенсацію в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, однак потерпіла сторона повідомила, що це зовсім мало. Вважає, що в даній дорожньо-транспортній пригоді є також вина і водія автомобіля «Nissan-Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_19 , який виконував маневр розвороту.

Крім часткового визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина у вчиненому за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою.
Так, у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 показала, що 03.09.2016 вона з чоловіком, який був за кермом, виїхали з Білогородки в напрямку Житомира, для цього їм потрібно було зробити розворот через дві смуги зустрічного руху транспорту. Постоявши декілька хвили на смузі для розвороту, їх пропустив зустрічний транспорт, та вони з чоловіком, який впевнився, що перешкод для руху не має, почали рух в карман для розвороту. В першій правій смузі була вантажівка, після цього вже нічого не пам`ятає. Внаслідок втрати працездатності через операції, які були як важкі морально, так і фінансово затратні, вона втратила роботу бортпровідника, так як не змогла отримати медичного сертифіката. Вона та її чоловіком були пристебнуті пояском безпеки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що потерпіла ОСОБА_15 є його дружиною. 03.09.2016 приблизно о 13 год. 00 хв. було сонячно та ясно, вони виїхали з села Білогородка, що в Київській області, на трасу Київ Чоп, та їм необхідно було розвернутись в напрямку м. Житомира, у зв`язку з чим він зайняв крайню ліву смугу, та став на розворот, зупинившись, оскільки йшов потік зустрічного автотранспорту в дві смуги. Так як потік був щільним, зустрічні автомобілі зупинились, надавши змогу здійснити йому маневр. Впевнившись, що всі автомобілі зустрічного потоку зупинились, чим надали йому перевагу в русі, він почав рух, але перетнувши дві смуги зустрічного руху, в кармані для розвороту він відчув удар в машину, внаслідок чого його машину розвернуло на 180 градусів (може й більше). Після зупинки машини, він виявив, що дружина знаходиться без свідомості, побачив автомобіль марки «Рендж ровер». Він одразу вийшов зі свого автомобіля та почав просити, щоб хтось викликав швидку (хто саме викликав він не знає). Автомобіль «Рендж Ровер» передньою частиною здійснив зіткнення з його автомобілем в заднє ліве крило. Так як він і його дружина на момент ДТП були пристебнуті, в машині спрацювали подушки безпеки зі сторони дружини. Травми отримала тільки дружина. Перед автомобілем марки « Рендж Ровер» ніякі автомобілі не їхали. За ним зупинився автомобіль, який також виконував розворот після нього, водія було звати ОСОБА_20 , який надавав допомогу. Обвинувачений пропонував йому відшкодувати заподіяну шкоду у сумі 5 тисяч доларів США, однак він-свідок відмовився від даної пропозиції, оскільки це занадто мала сума.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що обвинувачений ОСОБА_6 є її чоловіком. 03.09.2016 близько 12 год. 30 хв. вона з чоловіком, який був за кермом, рухались на автомобілі «Ленд Ровер» з швидкістю близько 70 км/год по трасі Київ-Житомир, в якій було по дві смуги руху в кожну сторону та заасфальтоване узбіччя, дорога була суха, в напрямку Житомира. В районі спорткомплексу Чайка ОСОБА_6 попередив, що йому стало зле, у зв`язку з чим вони прийняли рішення про те, що далі керувати автомобілем буде вона-свідок, у зв`язку з чим ОСОБА_6 почав перестроюватись до узбіччя. Рухаючись по узбіччю, за кермом автомобіля ще знаходився ОСОБА_6 , перед ними рухався автомобіль «Мерседес спринтер» коли раптово перед ними з`явився автомобіль «Нісан», у зв`язку з чим ОСОБА_6 одразу натиснув на гальма, але відстань до автомобіля «Нісан» була дуже мала, у зв`язку з чим вони не встигли зупинитись та в`їхали в задній бампер «Нісана» передньою частиною свого автомобіля, а саме правим крилом та переднім бампером та фарою. Після зіткнення ОСОБА_6 підійшов до автомобіля «Нісан». Побачивши ситуацію, одразу викликав швидку медичну допомогу, після чого вона також підійшла до даного автомобіля та побачила, що в ньому спрацювали подушки безпеки у пасажира. Водій «Нісана» весь час ходив біля автомобіля та в нього була гематома з правої сторони. Вона зустрічалась з потерпілими та намагалась домовитись про компенсацію, але потерпілі хотіли дуже багато грошових коштів в районі мільйона гривень, а вони пропонували 180 тисяч гривень.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що він їхав з ОСОБА_23 в Ірпінь. На розвороті біля посту ДПС був третім чи п`ятим в черзі на розворот і бачив наслідки дорожньо-транспортної пригоди, момент зіткнення транспортних засобів він не бачив, так як перед ним стояв позашляховик марки «БМВ Х 5». Він проїхав та зупинився, після чого підійшов до місця події, все оглянув та почав знімати клеми з акумулятора, так як все димілось, дим йшов із синьої машини, після чого викликав швидку медичну допомогу так як жінка в синій машині її потребувала. Чи викликав обвинувачений швидку медичну допомогу він не бачив.

Наведені показання обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_15 , а також свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 знайшли своє підтвердження під час дослідження:
- протоколу огляду місця дорожньої-транспортної пригоди від 03.09.2016 із фототаблицями та схемою пригоди, відповідно до якого на 250 м. Житомирського шосе при сонячній погоді оглянуто автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 , що був розташований в крайній правій смузі (узбіччя), та на якому виявлено такі пошкодження: деформація переднього бампера по центру та зліва, деформація кришки капоту зліва та по центру; розбита радіаторна решітка; розбите передня ліва фара; пошкоджено корпус переднього лівого (додаткового) ліхтаря та бампер; пошкоджено пластикові накладки переднього лівого крила. Крім того, оглянуто автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , що був розташований в місці для розвороту, та на якому виявлено такі пошкодження: деформація заднього правого крила, заднього бампера справа, кришки багажника справа, задніх правих дверей; пошкодження заднього правого колеса; розбитий задній правий ліхтар; пошкодження пластикової накладки заднього правого крила. На схемі пригоди від 03.09.2020 зображено розташування транспортних засобів після їх зіткнення, локалізація уламків пластику та скла (т. 2 а.п. 45-67);

- протоколу додаткового огляду місця пригоди від 21.06.2017 із схемою та фототаблицею, згідно якого проїзна частина на 20-му кілометрі автодороги «Київ-Чоп» має два протилежні напрямки руху по дві смуги в кожному напрямку. Протилежні напрямки розділяються металевим відбійником. Межі проїзної частини позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1 ПДР. З обох зовнішніх боків до проїзної частини прилягає асфальтоване узбіччя, виділене суцільною лінією горизонтальної дорожної розмітки 1.1 ПДР. З обох зовнішніх боків автомобільна дорога огороджена металевим відбійником. На вказаній ділянці автодороги «Київ-Чоп» наявне місце для розвороту транспортних засобів, що рухаються зі сторони міста Житомира в напрямку міста Києва, позначене відповідним дорожнім знаком 5.26 ПДР «місце для розвороту». На автодорозі «Київ-Чоп» по ходу руху зі сторони міста Києва в напрямку міста Житомира на відстані приблизно 100 метрів до місця, призначеного для розвороту зустрічних транспортних засобів, з правого краю дороги та по середині (на рівні металевого відбійника, що поділяє протилежні напрямки руху) розташовані дорожні знаки 3.29 ПДР «обмеження максимальної швидкості руху 70 км/год.» Далі по ходу руху у вказаному напрямку, безпосередньо перед початком місця для розвороту, з правого краю дороги та по середині (на рівні металевого відбійника, що поділяє протилежні напрямки руху) розташовані дорожні знаки 3.29 ПДР «обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год.», 1.32 ПДР «пішохідний перехід». Крім того, з правого краю дороги розташований ще один дорожній знак 5.20.1 ПДР «початок додаткової смуги», а по середині дороги (на рівні металевого відбійника, що поділяє протилежні напрямки руху) розташований дорожній знак 4.1 ПДР «рух прямо». Асфальтове узбіччя, що розташовано з правого краю дороги по ходу руху зі сторони міста Києва в напрямку міста Житомира, як і смуги, призначені для руху транспортних засобів у вказаному напрямку, перетинається із місцем для розвороту зустрічних транспортних засобів. В місці їхнього перетинання розташована суцільна лінія горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР, яка позначає правий край місця для розвороту зустрічних транспортних засобів. Відстань від даної суцільної лінії до початку металевого відбійника, що розташований з правого краю дороги, паралельно ній та перед нею, складає 0,8 метрів. Вказаний металевий відбійник закріплений до землі чисельними металевими стовпчиками. Відстань від вказаного початку металевого відбійника до найближчого стовпчика (по ходу руху в напрямку міста Києва) складає 0,5 метрів. Проведеними замірами встановлено, що відстань між стовпчиками, починаючи від вказаного першого і до двадцятого (по ходу протилежного руху в напрямку міста Києва), що розташовані до місця для розвороту зустрічного транспорту, складає по 2,0 метрів. Між одинадцятим та дванадцятим стовпчиками, розташованими до місця для розвороту зустрічних транспортних засобів, з правого краю дороги встановлений дорожній знак 5.51 ПДР «попередній покажчик напрямків: Білогородка, спортивна база, Житомир, Чоп». Відстань від даного дорожнього знаку до одинадцятого металевого стовпчика складає 1,4 метрів. (т. 2 а.п. 91-99);

- протоколу огляду цифрового носія інформації від 07.04.2017 із таблицею скріншотів та диском, відповідно до якого оглянуто CD-RW компакт-диск «Sony» № 8225201А1І14745HS1036, наданий водієм автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_19 , на якому містяться три медіафайли: « НОМЕР_4 _122209_NF.mp4», об`ємом 47,1 Мб; «20160903_122250_EF.mp4», об`ємом 182 Мб; «20160903_122640_EF.mp4», об`ємом 137 Мб, із відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.09.2016. На відеозаписі зафіксовано, що автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , стоїть у місці для розвороту в крайньому лівому положенні на проїзній частині автодороги «Київ-Чоп» по ходу руху зі сторони міста Житомира в напрямку міста Києва. Даний автомобіль, пропустивши два зустрічних автомобілі «Hyundai-Getz» та «Daewoo-Nexia», виконує маневр розвороту та виїжджає в праву смугу зустрічного напрямку. В цей час на асфальтованому узбіччі з`являється автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 та відбувається зіткнення даних транспортних засобів (т. 2 а.п. 75-90);

- листа Служби автомобільних доріг у Київській області від 18.10.2016 № 06с/3659, відповідно до якого надано схему організації дорожнього руху на ділянці км 19+600 км 19+950 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп та вказано, що дана ділянка дороги знаходиться за межами м. Києва, де встановлено дорожній знак 3.29, який передбачає обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год (т.2 а.п.100);

- листа Українського гідрометеорологічного центру від 03.10.2016, згідно якого за оперативними даними метеорологічної станції Київ (пр-т. Науки, 37) температура повітря 03.09.2016: о 12 год. складала 24? тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км., о 15 год. складала 25? тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км. (т. 2 а.п. 102);

- висновку експерта № 1650/Е від 18.10.2016, згідно якого у ОСОБА_15 на час звернення за медичною допомогою 03.09.2016 о 12:29 год. були виявлені такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням епідуральної гематоми в лобно-скроневій ділянці зліва, розривами твердої мозкової оболонки, вдавлений багатоуламковий перелом тім`яної та скроневої кісток зліва, перелом лобної кістки зліва, перелом зовнішньої пластини лобної пазухи справа, перелом піраміди скроневої кістки справа з переходом на основу черепа в ділянці середньої черепної ямки, перелом потиличної кістки зліва, перелом виличної кістки зліва з явищами пневмоцефалії (наявність пухирців повітря в порожнині черепа), гематома м`яких тканин лівої тім`яно-скронево-виличної ділянки, забійної рани виличної ділянки зліва. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчить про те, що воно утворилось від травматичної дії тупим(ми) предметом(ми), що могло бути при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, який рухався, при зіткненні його з перешкодою), за давністю утворення може відповідати вказаному терміну (т. 2 а.п. 103-107);

- висновку експерта (експертиза за матеріалами кримінального провадження) № 206-2017/о-12-1/2840 від 01.02.2018 із ілюстрованами таблицями, згідно якого аналізуючи пошкодження автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 слідує, що під час зіткнення до задньої правої бічної поверхні автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 було прикладене додаткове зусилля передньою частиною автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 , яке було направлене в напрямку з права наліво та дещо з заду наперед, відносно поздовжньої вісі автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті чого на пасажира, який розташовувався на передньому правому сидінні, відповідно діяла додаткова сила інерції, в результаті чого відбулося інерційне відкидання даного пасажира в протилежному напрямку, тобто в напрямку з ліва направо та з заду наперед, відносно поздовжньої вісі автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 . Після спрацювання правої бічної подушки безпеки переднього правого сидіння та верхньої правої бічної подушки безпеки, які відповідно взаємодіяли з тілом пасажира, пасажиру, який розташовувався на передньому правому сидінні, було надано додаткову силу інерції, в результаті чого могло відбутися повторне інерційне відкидання пасажира, в напрямку з переду назад та зліва направо, відносно поздовжньої вісі автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 . Враховуючи вищезазначене, дані запису подій дорожньо-транспортної пригоди 03.09.2016 камерою відеореєстратора автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , відсутність ушкоджень дзеркала заднього виду, відео реєстратора, лобового скла та скла правих передніх дверей автомобіля, слід вважати, що в момент контакту з автомобілем «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 пасажир переднього сидіння рухався в напрямку ззаду-наперед та зліва-направо з повернутою головою та верхнім поясом тулуба вправо, внаслідок чого відбулося співударяння лівою половиною голови об праву передню стійку автомобіля з подальшим наданням подушкам безпеки тілу додаткової сили інерції та відкиданням пасажира в напрямку спереду-назад та зліва-направо зі співударянням правою скроневою ділянкою об праву бічну стійку автомобіля. Таким чином, характер та локалізація ушкоджень, що входять до комплексу черепно-мозкової травми ОСОБА_15 , відсутність тілесних ушкоджень на інших ділянках її тіла, наявність пошкоджень автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 свідчать про те, що в момент контакту з автомобілем «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 остання, перебуваючи пасажиром переднього сидіння автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , була пристебнута ременем безпеки (т. 2 а.п. 108-121);

- висновку експерта № 123ат від 23.02.2017 з ілюстрованими таблицями, згідно якого на момент огляду автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 несправностей технічного стану гальмівної системи та рульового керування не виявлено, тобто вони знаходяться в працездатному стані. На досліджуваному автомобілі «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 встановлено антиблокувальну систему гальм (ABS). На момент огляду будь-яких механічних пошкоджень антиблокувальної системи гальм не виявлено. Перевірити працездатність антиблокувальної системи гальм можливо шляхом ходових чи стендових випробувань або під час підключення до даного транспортного засобу спеціального діагностичного обладнання. Оскільки, на момент огляду дане спеціальне діагностичне обладнання відсутнє, а провести ходові випробування автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , для визначення під час руху вихідних параметрів антиблокувальної системи (ABS) не представляється можливим, внаслідок пошкодження транспортного засобу, які носять аварійний характер (верхній важіль заднього правого колеса має пошкодження у вигляді зламу), тому перевірити працездатність антиблокувальної системи гальм в умовах місця проведеннядослідження не представилось можливим (т. 2 а.п. 122-133);

- висновку експерта №120ат від 27.02.2017 з ілюстрованими таблицями, згідно якого на момент огляду автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 несправностей технічного стану гальмівної системи та рульового керування не виявлено. Антиблокувальна система гальм (ABS) автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані (т. 2 а.п. 134-143);

- висновку експерта № 122ат від 06.03.2017 з ілюстрованими таблицями, згідно якого в момент первинного контакту транспортні засоби взаємодіяли між собою такими частинами: автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 контактував передньою (передньою центральною та передньою лівою) частиною, з задньою бічною правою частиною автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 . В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 розташовувались під кутом приблизно 105?, більш точно встановити під яким кутом розташовувалися поздовжні вісі даних транспортних засобів по відношенню один до одного не представляється можливим (т. 2 а.п. 144-157);

- висновку експерта № 12-1/1454-9/611 від 26.10.2017, згідно якого вбачається, що виходячи з даних відео файлу «20160903_122250_EF.mp4» середня швидкість руху автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 перед зіткненням складає 77.98 км/год. ±7.02 км/год. Виходячи з даних відео файлу «20160903_122250_EF.mp4» час з моменту появи кузова автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 в кадрі до моменту зіткнення транспортних засобів складає 1,9 с. ±0,06с. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 1.10, 12.9 (б) ПДР України. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_19 повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1, 10.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти досліджуваної ДТП, шляхом виконання вимог пункту 1.10 ПДР України. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_19 не мав технічної можливості запобігти зіткнення, своїми одноосібними діями та шляхом застосування екстреного гальмування. В даній дорожній ситуації, експертами, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 1.10, 12.9 (б) ПДР України (т. 2 а.п. 158-175).

У судовому засіданні експерти ОСОБА_24 та ОСОБА_25 свої висновки підтримали у повному обсязі та роз`яснили їх.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_15 на предмет їх достовірності, суд бере до уваги, що показання обвинуваченого та потерпілої узгоджуються між собою, а також з показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які були очевидцями даної дорожньо-транспортної пригоди, дані показання є логічними, послідовними, а також узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак кладе їх в основу обвинувального вироку.

Що стосується доводів сторони захисту про наявність вини у даній дорожньо-транспортній пригоді також і водія автомобіля «Nissan-Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_19 , який виконував маневр розвороту та, на думку сторони захисту, не виконав вимоги п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, то суд не надає їм оцінку, оскільки відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Винятки з даного правила допускаються лише з ініціативи прокурора, який вправі під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а також суду, який має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження. Суд не наділений правом вийти за межі, встановлені ст. 337 КПК України, та збільшити обсяг обвинувачення, застосувати закон про кримінальну відповідальність за більш тяжкий злочин або іншим чином погіршити становище обвинуваченого, вирішувати питання про винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень інших осіб, які не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні.
У зв`язку з чим, доводи сторони захисту про визнання висновку експерта № 12-1/1454-9/611 від 26.10.2017 (т. 2 а.п. 158-175) недопустимим доказом є не спроможними, даний висновок експерта суд враховує відповідно до ст. 337 КПК України лише в межах пред`явленого звинувачення.
Також суд не вбачає процесуальних порушень, про які зазначає сторона захисту, під час досудового розслідування щодо залучення до матеріалів справи в якості доказів оптичного диску CD-R із відеозаписом ДТП з відеореєстратора, встановленого на автомобілі «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , який наданий водієм ОСОБА_19 .
У судовому засіданні за клопотанням сторони захисту допитано свідка ОСОБА_26 в частині стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , в т. ч. в момент скоєння ДТП. Свідок показав, що він працює лікарем в інституті раку, де з вересня 2015 року спостерігається та лікується ОСОБА_6 . В нього встановлено системне захворювання крові. Ліки, які виписувались для лікування ОСОБА_6 , не відносяться до ліків, після вживання яких не можна керувати транспортним засобом. Проте, після вживання даних ліків, може проявлятись запаморочення, пітливість. Дані наслідки виникають раптово та при них особі бажано стримувати свої дії та керувати обстановкою.

Дані показання свідка ОСОБА_26 суд оцінює та враховує лише в частині стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 .

Отже, суд розглянув дане кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України знайшло своє підтвердження.
На думку суду, комплекс зібраних у справі доказів є належними та допустимими, оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною, суду не надано.
Тому, оцінюючи всі забрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України вірно.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, його вік та стан здоров`я, маєвищу освіту, працює заступником генерального директора ТОВ «ЕСІТА», за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, раніше не судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, який віднесений до таких, що вчинені з необережності, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, займається суспільно-корисною працею, його вік, приходить до висновку про призначення основного покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, а також суд застосовує до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши від відбування як основного, так і додаткового покарання, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно яких не позбавлений.

Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

06.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження: копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно яких не позбавлений, вчинив злочин з необережності, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 03.09.2016, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявлених цивільних позовів, суд враховує наступне.
У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_15 заявлено цивільний позов про стягнення на її користь з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» заподіяну матеріальну шкоду 175 902 (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот дві) гривні 44 коп., а також про стягнення з ОСОБА_6 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 575 140 (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок та моральну шкоду у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.
Судом залучено в якості співвідповідача ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», представник якої ОСОБА_18 надав до суду відзив на позов, відповідно до якого страхова компанія просить відмовити в задоволенні позову та роз`яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства в разі постановлення обвинувального вироку суду та в подальшому невиконання страховиком своїх зобов`язань в передбачені законом строки.
У судовому засіданні представник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» ОСОБА_18 підтримав свої заперечення,викладені в письмовій формі. Просив відмовити у задоволенні цивільного позову у повному обсязі, оскільки за три роки позивачем до страхової компанії не надано заяви для отримання страхового відшкодування.

Дослідивши цивільний позов в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» витрат на лікування потерпілої, суд вважає за необхідне задовольнити його частково, а саме у сумі 8 756 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 97 копійок, оскільки до позовної заяви позивачем надано платіжні документи (чеки), підтверджені лікувальним закладом, які підтверджують витрати на лікування саме у такому розмірі.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_6 заподіяної матеріальної шкоди у сумі 575 140 (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілою ОСОБА_15 заявлено лише позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в цій частині, однак ці вимоги не підтверджені документально копіями платіжних документів, тому ця вимога задоволенню не підлягає.
Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 заподіяної моральної шкоди у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, то суд вважає задовольнити його з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я потерпілої, а також з врахуванням вимог розумності і справедливості, частково на суму 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовити.
Крім того, представником цивільного позивача ОСОБА_17 в інтересах ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна» було подано цивільний позов про стягнення із ОСОБА_6 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 479 732 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 86 копійок на користь ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна».
Обговорюючи можливість розгляду цивільного позову представником цивільного позивача ОСОБА_17 в інтересах ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та витрат на проведення дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених в абзаці 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» - не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяють суду зробити висновок про необхідність залишення цивільного позову, заявленого представником цивільного позивача ОСОБА_17 в інтересах ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна» про відшкодування матеріальної шкоди без розгляду, оскільки об`єктивно встановлено, що ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна» не є потерпілим від даного злочину, а заявлені його представником вимоги про відшкодування шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу, не випливають із пред`явленого обвинувачення, яке стосується обставин заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_15 .
Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, представник цивільного позивача ОСОБА_17 , які діє в інтересах ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна», підлягає роз`ясненню її права заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від призначеного основного та додаткового покарання.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_15 , задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь потерпілої ОСОБА_15 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 8 756 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 97 копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_15 заподіяну моральну шкоду у сумі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень.
В решті позовних вимог потерпілої ОСОБА_15 відмовити.
Цивільний позов представника цивільного позивача ОСОБА_17 в інтересах ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна» про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 479 732 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 86 копійки залишити без розгляду.
Роз`яснити представнику цивільного позивача ОСОБА_17 , яка діє в інтересах ТОВ «Бістерфельд Спеціалхемі Україна», що відповідно до вимог ч.7 ст. 128 КПК України вона має право подати залишений без розгляду цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4852 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві) гривні 40 коп. витрат за проведення експертизи № 206-2017/о-12-1/2840 від 01.02.2018; 1 320 (одну тисячу триста двадцять) гривень 60 коп. витрат за проведення експертизи № 123ат від 23.02.2017; 1 320 (одну тисячу триста двадцять) гривень 60 коп. витрат за проведення експертизи № 120ат від 27.02.2017; 2 646 (дві тисячі шістсот сорок шість) гривень 20 коп. витрат за проведення експертизи № 122ат від 06.03.2017; 4 759 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 04 коп. витрат за проведення експертизи № 12-1/1454-9/611 від 26.10.2017.

Речові докази: автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_19 , передати за належністю законному володільцеві; автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , передати за належністю законному володільцеві.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1