Справа № 740/3365/21
Провадження № 1-кс/740/740/21
УХВАЛА

16 червня 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
встановила:
15.06.2021 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якому він просить скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді заборони відчуження та зобов`язати уповноважену особу Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області передати автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 законному власнику ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що 21.09.2020 ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді заборони власнику ОСОБА_4 відчужувати автомобіль. Вважає, що слідчий мав достатньо часу, а саме 9 місяців, для проведення всіх необхідних слідчих дій, пов`язаних з даним транспортним засобом, тому просив скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, подане клопотання підтримує за викладених у ньому обставин.
Від слідчого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності, в якій остання просить розглянути подане клопотання без її участі, у вирішенні питання про скасування арешту майна покладається на розсуд суду.
Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини першої ст.107 КПК України.
Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього документами дійшла до наступного висновку.
Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, з тих підстав, що 16.09.2020 до чергової частини Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невідома особа в період часу з 22 год. 00 хв. 15.09.2020 року по 05 год. 30 хв. 16.09.2020 року з території господарського подвір`я незаконно заволоділа мопедом марки «MUSTANG VN50Q» та мотоциклом «ALPHA ZS110F».

У ході огляду місця події 25.01.2021 при проведені огляду подвір`я було виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , який може бути знаряддям вчинення даного злочину так як в салоні автомобіля виявлено та вилучено хромову частину від мопеда, та гумову лапку від мопеда, а в бардачку мобільний телефон «MEIZU».

Чинною ухвалою слідчої судді Носівського районного суду Чернігівської області від 21.09.2020 за клопотанням слідчого був накладений арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В силу ст.41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Однак, слід зазначити, що заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В ході розгляду клопотання не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час існує потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, та слідчим в свою чергу, не доведено, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, те, що слідчий в поданій до суду заяві при вирішення питання про скасування арешту поклався на розсуд суду, наявні обставини, які дають підстави вважати, що в подальшому у застосуванні арешту відпала потреба.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що клопотання адовоката підлягає задовленю частково.
Так, із ухвали слідчогосудді Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 , вбачається, що клопотання слідчого було задовлено частково та було накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 лише у вигляді заборони власнику ОСОБА_4 відчужувати автомобіль, а у частині ж корситування та розпорядження заборони встановлені судом не були.

Отже, власник майна мав можливість на підставі наведеного вище рішення суду у будь-який момент на законних підставах звернутися з вимогою до органу, у якого знаходиться (зберігається) майно, про повернення та отримати своє майно у подальше користування та розпорядження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
постановила:
клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений на автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді заборони відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1