печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2021 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000139, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, з метою пошуку додаткового фінансового заробітку знайшов в «Телеграм-каналі» оголошення. В подальшому було сплановано зустріч у нотаріуса за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 20/22, з невстановленою слідством особою, який представився як ОСОБА_6 та запропонував ОСОБА_5 за грошову винагороду стати директором/засновником товариства, а саме ТОВ «Транспейр» (), без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного товариства.

Отримавши зазначену пропозицію, усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих йому невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , розуміючи, що він стане учасником та буде призначений на посаду директора ТОВ «Транспейр» не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, з корисливих мотивів погодився на таку пропозицію.

В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі копії свого паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової карти платника податків, який на підставі цих документів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі виготовив наступні документи, відповідно до яких ОСОБА_5 був зазначений як засновник ТОВ «Транспейр» та призначений на посаду директора вказаного товариства, а саме:

- Заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Транспейр» () від 16.07.2019, яка містила завідомо неправдиві відомості щодо виявлення бажання ОСОБА_5 провести державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ «Транспейр» (), місцезнаходження 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, офіс 39 та стати засновником та керівником вказаного підприємства;

- Рішення учасника №15/07/19 ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Транспейр» () від 15.07.2019, в яке внесені завідомо неправдиві відомості, а саме:

1) «за результатом розгляду питання «1» вирішили створити ТОВ «Транспейр» () та надати право підпису та подачі для державної реєстрації установчих та усіх інших документів, які пов`язані з державною реєстрацією ТОВ «Транспейр», обрати директором з правом першого підпису фінансових, бухгалтерських, митних та інших документів Товариства ОСОБА_5 ». Фактично ОСОБА_5 не був директором ТОВ «Транспейр» () та не має жодного відношення до діяльності Товариства;

2) «за результатом розгляду питання «2»: ОСОБА_7 , яка повідомила про свій намір звільнитись на підставі поданої заяви від 15.07.2019 та вийти зі складу учасників Товариства та передати свою частку у розмірі 500 гривень, що становить 100% статутного капіталу Товариства ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства, вирішили виключити зі складу учасників Товариства ОСОБА_7 ». Фактично ОСОБА_5 не виключав зі складу учасників Товариства ОСОБА_7 ;

3) «за результатом розгляду питання «3» вирішили продовжити діяльність ТОВ «Транспейр» () на підставі модельного статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 №1182». В дійсності ОСОБА_5 жодних рішень щодо продовження діяльності ТОВ «Транспейр» на підставі модельного статуту не приймав;

4) «за результатом розгляду питання «4» вирішили уповноважити директора Товариства внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з правом передоручення повноважень третім особам». В дійсності ніхто ОСОБА_5 не уповноважував, як директора Товариства, внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з правом передоручення повноважень третім особам;

- Акт приймання-передачі часток у статутному капіталі ТОВ «Транспейр» у ОСОБА_7 від 15.07.2019. В дійсності ОСОБА_5 не придбавав частку в статутному капіталі ТОВ «Транспейр» () у ОСОБА_7 та не вносив оплату за придбання зазначеної частки статуту.

В подальшому, 16.07.2019 ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_6 , у денний час доби за адресою: АДРЕСА_3 , де підписав попередньо виготовлені документи: заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Транспейр» () від 16.07.2019, рішення учасника №15/07/19 ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Транспейр» () від 15.07.2019, Акт приймання-передачі часток у статутному капіталі ТОВ «Транспейр» у ОСОБА_7 від 15.07.2019.

При цьому ОСОБА_5 наміру здійснювати діяльність як учасник та директор ТОВ «Транспейр» () не мав та розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації вищевказаної юридичної особи, оскільки ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа домовились, що він буде значитися як учасник та директор формально та до діяльності юридичної особи не буде мати ніякого відношення.

На підставі вказаних документів, 16.07.2019 Державним реєстратором проведено державну реєстрацію змін до відомостей юридичної особи ТОВ «Транспейр» (), про що вчинено відповідні записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, ОСОБА_5 підробив документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспейр» (), тобто вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов на адресу суду разом із угодою про визнання винуватості, укладеною у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України 26.02.2021 між прокурором Київської міської прокуратури №6 ОСОБА_3 , якому в порядку, визначеному ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000139, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 .

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 205-1 КК України внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.

Сторони також дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; співпрацювати з правоохоронними органами у встановленні та притягненні до кримінальної відповідальності особи, яка запропонувала йому документально значитись засновником та директором суб`єкту господарської діяльності ТОВ «Транспейр».

Вищевказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання за ч. 1 ст. 205-1 КК України у виді обмеження волі строком на два роки, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні сторони угоди просили її затвердити та зазначили, що ними остаточно узгоджені істотні обставини, що мають значення для даного кримінального провадження, міра покарання.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, надходить до наступних висновків.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме липень 2019 року, санкція ч. 1 ст. 205-1 КК України передбачала покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Отже, вищезазначене кримінальне правопорушення, за видом та мірою покарання на час його вчинення, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, є кримінальним проступком.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

ОСОБА_5 повністю визнав винуватість в пред`явленому йому обвинуваченні.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України. Зокрема, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування.

При цьому суд вважає за доцільне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувати.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 лютого 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1