Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3408/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000967 від 05.08.2019 та №0000934 від 27.07.2019

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщив, Новоград-Волинського р-ну, Житомирської обл., мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2021 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі, за ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 04 січня 2020 року.

Продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.03.2021, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Від прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді 7 років позбавлення волі, є підстави вважати, що останній може продовжити свою злочинну діяльність та знову вчинити кримінальні правопорушення. А також у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 ніде офіційно не працевлаштований, не навчається, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення є підстави вважати, що він може переховуватись від суду. Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 спливає 26.03.2021, а також те, що інший, більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не забезпечить належного виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, просить продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Заслухавши прокурора, яка підтримала вказане клопотання, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2021 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі, за ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Враховуючи характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , їх наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав, на обліку в психоневрологічному та наркологічному відділенні не перебуває, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей, колегія суддів дійшла до висновку про існування, на час постановлення ухвали, обґрунтованих підстав вважати, що наявні не абстрактні, а конкретні ризики можливості вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та переховування від суду, та відповідно неможливості застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.
Під час судового засідання прокурор належним чином обґрунтував ризики, які передбачені статтею 177 КПК України та викладені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, з чим погоджується колегія суддів. А саме, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, офіційно не працевлаштований, не навчається, існує достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Також існуючі ризики щодо переховування від органів слідства та суду не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На переконання колегії суддів, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання прокурора, в тій частині, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.03.2021, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2021 року неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 22 травня 2021 включно.

Керуючись ст.ст.197, 199, 401, 405 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 22 травня 2021 включно.

Строк дії ухвали по 22 травня 2021 включно.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: