Справа № 592/5400/21
Провадження № 1-кп/592/408/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000685 від 26.03.2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , неодруженого, неповнолітніх дітей не має, освіта професійно-технічна, не працює, раніше судимого:
- 25.11.1986 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 29.03.1992 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.3 ст.140 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 10.11.1992 року Маневецьким районним судом Волинської області за ч.2 ст.17, ч.1 ст.183, ст.43 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 28.04.1998 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.183-3, ст.43 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 07.07.2000 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 29.04.2004 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;
- 27.01.2005 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.309, ст.71, 96 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 04.04.2005 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст.311, ч.2 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 20.04.2011 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ст.ст.395, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 30.04.2014 року Селідівським міським судом Донецької області за ч.1 ст.391, 71 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 30.09.2015 року,
- 04.08.2017 вироком Котелецького районного суду Полтавської області за ч.1 ст.121, ст.395 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 23.03.2021 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
установив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Обвинуваченому ОСОБА_3 було пред`явлено обвинувачення у закінченому замахі на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є «вчинене повторно».
Обвинувачення сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, наступного змісту:
26.03.2021 близько 14:25 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 18Б, помітив поруч зі сходами до магазину «Сад та Город» велосипед «Ardis». В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипедом, належного ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, взяв велосипед «Ardis», який знаходився поруч із входом до вказаного магазину та був не пристебнутий, після чого сів на нього та попрямував в сторону виходу до Центрального ринку м. Суми по вул. Засумська. В цей час він був помічений ОСОБА_6 , який викрив незаконні дії ОСОБА_3 та зробив з даного приводу зауваження про припинення неправомірних дій, проте, ігноруючи присутність та зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , розуміючи, що його викрито в його злочинних діях, які стали явними, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір на викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, тобто діючи з прямим умислом та корисливою метою відкритого викрадення чужого майна, прискорив рух на велосипеді, намагаючись залишити місце пригоди на викраденому велосипеді. Потерпілий ОСОБА_6 з метою наздогнати ОСОБА_3 ,, побіг за ним. При спробі зникнути з місця скоєння злочину ОСОБА_3 не впорався з керуванням велосипеду впав на землю, де в подальшому був затриманий працівниками поліції. Вказано, що ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2, ст.15, ч.2 ст. 186 КК України свою вину не визнав, а стверджує, що він таємне викрав велосипед за таких обставин: 23.03.2021 року він звільнився з місць позбавлення волі і в цей день повинен був їхати потягом до м. Львів, але на потяг не встиг і залишався у м. Суми, оскільки у нього не вистачало коштів виїхати у напрямку м. Львів. Три дні він знаходився у м. Суми без грошей і 26.03.2012 року біля 14 год. він прийшов до Центрального ринку місця і побачив, що чоловік рухається на велосипеді і зупинився біля магазину «Сад та Город», де він залишив не пристебнутим велосипед і тоді у нього виник умисел на таємне викрадення даного велосипеду. Він почав спостерігати за господарем велосипеду, який зайшов до магазину і був повернутий від входу до магазину і він впевнившись, що господар не спостерігає за велосипедом, він сів на велосипед і поїхав до виходу з Центрального ринку. Коли хотів виїхати на проїжджу частину дороги, він не впорався з керування та впав на бордюр та втратив свідомість, а коли прокинувся, то побачив людей, потерпілого та працівників патрульної поліції, які в першу чергу допомогли йому встати та надати первину допомогу, оскільки він вдарився, а потім викликали і швидку допомогу. Криків потерпілого та інших людей він не чув, дороги йому ніхто не перешкоджав та ніхто йому не зупиняв, а зупинився лише тому, що не впорався з керування та впав. Просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України, оскільки його дії були направлені на таємне викрадення чужого майна і він виконав усі дії по таємному заволодінню велосипеда, отримав його у своє розпорядження і він ним розпоряджатися, але не встиг, оскільки впав з велосипедом. Велосипед викрав з метою доїхати до м. Котельва Полтавської області. У вчиненому щиро каявся, жалкував, що вчинив, просив не призначати суворе покарання.
Сторона захисту також просила перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.2 ст.185 КК України, оскільки твердження сторони обвинувачення про те, що він міг чути крики є лише припущенням і не узгоджується з доказами, які отримані під час досудового розслідування та під час судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 26.03.2021 року він рухався на велосипеді «Ardis» по Центральному ринку» у м. Суми і зупинився біля магазину «Сад та Город», де залишив свій велосипед не пристебнутим і сам зайшов до магазину на короткий час та намагався спостерігати за велосипедом. Через деякий час побачив, що чоловік сів на велосипед і почав рух з ринку, він вибіг та кричав, щоб затримали вора. Молоді люди почали реагувати, але не може сказати, чи його зупинили, чи він сам впав, оскільки глядів йому у спину. Скільки проїхав чоловік на велосипеді сказати точно не може, десь 15-20 метрів, і не може точно стверджувати, чи міг чути його обвинувачений і просить суворо не карати, оскільки він спровокував вчинити викрадення велосипеду, не пристебнувши та залишивши біля магазину.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона 26.03.2021 року десь біля 14 год. перебувала на Центральному ринку і йшла по протилежній стороні магазину «Сад та Город» і спочатку звернула увагу на крики, а потім на велосипед, який рухався до проїжджої частини і впав, а коли підбігла, то чоловік не рухався, а як спав, а коли підійшли інші люди, то почали говорити, що потрібно викликати поліцію. Відразу ж підійшли патрульні і вона пішла. Точної відставні вона не може сказати, яка перебувала між нею та потерпілим, а також і відстані між нею та обвинуваченим, З приводу того, як рухався велосипедист, свідок пояснила, що він набирав швидкості і вирішив повернути на проїжджу частину і наїхав на бордюр та впав.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона 26.03.2021 року заступила на патрулювання і перебуваючи на вул. Засумській почули крики і підбігла до місця події, а саме побачила як велосипедист опинився на проїжджої частині та лежить без свідомості. Почали надавати допомоги, оскільки він отримав пошкодження, але від медичної допомоги відмовився і від інших взнали, що ОСОБА_3 заволодів велосипедом, але не впорався з керуванням та впав. Спочатку вирішили, що людину збила машина, оскільки велосипед перебував на проїжджої частині. Що саме кричали люди, вона не може згадати.
Стороною обвинувачення наданий протокол огляду події від 26.03.2021 року на якому зафіксовано, що місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, а саме біля вітрини магазину «Птиця» зліва від входу приблизно 2 метри від входу до магазину стоїть велосипед марки «Ardis» з рамою синього кольору та описані всі речі, які перебувають на рамі велосипеда і вказано, що справа від велосипеда перебуває ОСОБА_3 , який намагався викрасти велосипед, але при спробі поїхати з місця події не справився з керуванням та впав (а.с.51-56) та диск до нього, який не оглядався під час судового розгляду за згодою обвинуваченого та захисника.
У протоколі огляду речі - велосипеду від 27 березня 2021 року зафіксовані всі особливості велосипеду «Ardis», належного потерілому ОСОБА_6 . Велосипед в робочому стані, але забрудненому, має ознаки бувалого користування (а.с.60-63) та проведений повторний огляд 30 березня 2021 року (а.с.64-67).
З протоколу огляду предмету від 03.04.2021 року відео з нагрудного знаку поліцейського, який перебуває біля входу до Центрального ринку в м. Суми вул. Засумська і на переглянутому відео зображено як 26.03.2021 року об 14:28 год. як ОСОБА_3 знаходиться на асфальті проїжджої частини дороги в положенні лежачи, поряд з ним з правої сторони знаходиться потерпілий ОСОБА_6 і тримає поряд із собою велосипед. ОСОБА_3 пред`являє документи і на запитання поліцейського відповідає: «Підійшов, взяв велик і тікать» і о 14:48 ОСОБА_3 оглядають медичні працівники (а.с.78-84).
При проведенні слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 , остання повідомила, що перебувала на Центральному ринку і йшла по протилежній стороні магазину «Сад та Город» і в цей час почула крики чоловіка: »Остановите его», який перебував порял з приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час інший чоловік , який рухався на велосипеді перебував біля магазину «Зелений світ» та продовжував рухатися, а коли обернувся та побачив, що хтось вибіг з магазину, різко звернув вправо і впав разом з велосипедом на проїжджу частину дороги. Зателефонувала на номер «102» (а.с.87-94).
У протоколі огляду предметів диску CD-R «ALERUS» , на якому зафіксована размова свідка ОСОБА_7 , яка телефонувала по лініїї «102» і повідомляла, що «тут просто велосипед украли (нерозбрливо) украл, украл сам упал» і повідомляє, що на АДРЕСА_3 викрали велосипед, а потерпілий кричав, щоб його зупинили (а.с.95-97).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.03.2021 саме ОСОБА_3 був затриманий по АДРЕСА_3 о 15:56 на місце вчиення кримінального правопорушення (а.с.107-111).
Висновком експерта за №СЕ-19/119-21/3765-ТВ від 31.03.2021 визначена ринкова вартість майна станом на 26.03.2021 року, яка могла складати 3795 грн. (а.с.73-77).
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна повторно, але дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки перевірені судом докази свідчать про те, що умисел ОСОБА_3 був направлений на таємне викрадення чужого майна. Суду не надано стороною обвинувачення достовірних даних про те, що дії обвинуваченого, які носили таємний характер, були викриті, про що знав останній, і з метою утримання викраденого втік з місця події. Сам потерпілий показав в суді, що лише припускає, що обвинуачений міг почути його крики, свідок ОСОБА_7 також лише припускає, що обвинувачений міг почути крики з приводу зупинитися, але не могла точно вказати відстань між нею та обвинукваченим та між потерпілим і обвинуваченим, нею вказувалися різні відстані, оглянуті у протоколі огяду відеозапису з нагрудних камер полицейських з місця події, також не доводить те, що ОСОБА_3 розумів, що він викритий у вчиненні крадіжки і, з метою утримання викраденого, з місця події втік.
Згідно з ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита. Відповідно до положень кримінального закону крадіжка майна вважається закінченим злочином з моменту, коли винна особа повністю реалізувала умисел щодо заволодіння майном. Заволодіння передбачає такий перехід майна до винного, який надає йому навіть початкову реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.
Аналізуючи докази, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано достовірних даних про те, що дії ОСОБА_3 , які мали таємний характер, були викриті, про що було відомо обвинуваченому, і він з метою утримання викраденого втік з місця події. Пояснення потерпілого, свідка, відеозаписів з місця події не доводить, що ОСОБА_3 розумів, що він викритий у вчиненні крадіжки, а тому з метою утримання викраденого з місця події втік, але не впорався з керування та впав разом з велосипедом, втративши свідомість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 КК крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. При цьому основною умовою є те, що, здійснюючи викрадення, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 186 КК грабежем є відкрите викрадення чужого майна, а саме викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. При цьому, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї. Дана позиція узгоджується з Постановою ВС від 14 червня 2018 року (справа №754/2834/16-к, провадження № 51-1255км).
З огляду на викладене та враховуючи обставини вчинення суспільно небезпечного винного діяння ОСОБА_3 а саме, способу вилучення майна, відношення засудженого до вчиненого - спрямованості умислу та інші докази, досліджені під час судового розгляду і оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК з точки зору належності, достовірності, допустимості та відповідно достатності, суд дійшов висновку щодо необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК на ч.2 ст.185 КК, з огляду на встановлені цим судом фактичні обставини справи.
Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Відповідно до вимог ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, а тому суд перекваліфіковує дії ОСОБА_3 з ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, шкода відшкодована повністю, - ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що помякшують його покарання.
Суд не погоджується, що стороною обвинувачення, якими вказано обставина, що обтяжує покарання - .повторність, оскільки це є квалфікуючою ознакою кримінального правопорушення.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем звільнення з місця позбавлення волі характеризується посередньо, на обліку у психіатричному диспансері та наркологічному обліку не перебуває, офіційно не працює, відразу ж після звільнення з місця позбавлення волі, скоїв новий злочин, що доведе про його небажання встати на шлях виправлення та не вчиняти нових злочинів, суд дійшов висновку про обрання міри покарання у виді позбавлення волі.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інше.
Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/3765-ТВ від 31.03.2021 у розмірі 490,35 грн.
Речовий доказ диск DVD-R, білого кольору, на якому міститься відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейських з номером «55» та «77» за період часу з 14:28 год. по 14:43 26.03.2021, диск CD-R на якому міститься аудиозапис телефоної розмови по лінії «102», - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ велосипед сіро-синього кольору «ARDIS», номер рами « НОМЕР_1 » переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати переданим потерпілому.
Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст. ст. 371-374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на два роки.
Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 26.03.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи в розмірі 490,35 грн. на користь держави.
Речовий доказ диск DVD-R, білого кольору, на якому міститься відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейських з номером «55» та «77» за період часу з 14:28 год. по 14:43 26.03.2021, диск CD-R на якому міститься аудиозапис телефоної розмови по лінії «102», - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ велосипед сіро-синього кольору «ARDIS», номер рами « НОМЕР_1 » переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати переданим потерпілому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1