Справа № 536/548/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в місті Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000105, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08 жовтня 2019 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. Штраф сплачено 08 жовтня 2019 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2021 року близько 12.00 години ОСОБА_5 , перебував біля підсобного приміщення підстанції АДРЕСА_2 та належить Великокохнівській філії АТ «Полтаваобленерго», де діючи з корисливого мотиву, умисно, повторно, шляхом розбитя дерев`яною палицею, яку знайшов неподалік, шибки вікна, проник до вказаного підсобного приміщення підстанції, звідки викрав два алюмінієві бідони, об`ємом 40 л кожен, що належать ОСОБА_6 який працює електромонтером на даній підстанції. Згідно висновку експерта № 1196 від 29 березня 2021 року загальна вартість викраденого майна складає 900 грн.

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, вчинене повторно.

15 квітня 2021 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. У суді останній визнав свою вину. Потерпілий надав прокурору згоду на укладення цієї угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15 квітня 2021 року про визнання винуватості укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Реові докази два алюмінієві бідони об`ємом по 40 літрів кожен, які згідно зберігальної розписки передані ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1