Справа № 333/480/21
Провадження № 1-кп/333/378/21
ВИРОК

Іменем України
18 березня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0003180 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Тарасівка, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
05.12.2020 року, приблизно о 09 год. 45 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Сергія Серікова з боку вул. Космічної в напрямку пр. Соборного в м. Запоріжжі. В салоні зазначеного автомобілю, в якості пасажира переднього сидіння, перебувала ОСОБА_7 .
В цей же час водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Сергія Серікова у зустрічному для водія ОСОБА_5 напрямі.
Під час руху в районі будинку № 23, водій ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме п. 10.1, де вказано: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та в порушення вимог п. 10.4, відповідно до якого: «...Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним, транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот...», не переконався в безпеці свої дій, дорогу зустрічному транспортному засобу не надав, а змінив напрямок руху ліворуч виконуючи маневр лівого розвороту, в результаті чого допустив зіткнення правої бічної частини кузова власного автомобілю із передньою частиною зустрічного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_8 .
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 6119 від 18.01.2021 року, отримала тілесні ушкодження, що спричинили її смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні, а саме: забій органів грудної клітини, забій нижньої частки правої легені, гемо пневмоторакс справа 300 мл. (по даним історії хвороби); поперечний перелом правої ключиці, чисельні переломи ребер справа; поперечний перелом верхньої остілонної кістки справа, перелом тіла крижі справа.
Закрита тупа травма тулуба знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, при житті кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження. З огляду на масивність травми, викладений механізм утворення окремих груп пошкоджень, висоту їх розташування пошкодження ОСОБА_7 утворились при ДТП, в результаті зіткнення транспортного засобу що рухався з перепоною, або іншим транспортним засобом що рухався, та травматичними впливами виступаючими поверхнями салону автомобіля в ділянки виявлення ушкоджень, при цьому ОСОБА_7 була пасажиром автомобілю.
Порушення водієм ОСОБА_5 , згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертним напрямом дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № СЕ-19/108-21/238-ІТ від 21.01.2021 року, вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а технічна можливість водія ОСОБА_5 уникнути зіткнення залежала від виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 посилаючись на погане самопочуття та відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився давати показання, при цьому зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, дорожньо-транспортна пригода відбулася за обставин, зазначених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого вона не має, і не буде мати у майбутньому, просить суд суворо ОСОБА_5 не карати.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише дослідженням письмових доказів, а саме висновків судово-медичної та інженерно-транспортної експертиз та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вік, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_5 вчинене кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Згідно зі ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, слід віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно зі ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід обрати і призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією частини 2 статті 286 КК України.
Разом з тим, враховуючи особистість обвинуваченого, його вік, ставлення до вчиненого, щире каяття, позицію потерпілої у справі, те, що ним скоєний необережний злочин, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, тому суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, і таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Враховуючи обставини справи, думку учасників провадження, суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № СЕ-19/108-21/238-ІТ, яка згідно із довідкою складає 1 961 грн. 40 коп., судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ19/108-20/633-ІТ/9-1143, яка згідно із довідкою складає 1 961 грн. 40 коп., судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/108-20/635-ІТ/9-1144, яка згідно із довідкою складає 1 961 грн. 40 коп., на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням і визначити йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0003180 для проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № СЕ-19/108-21/238-ІТ, в розмірі 1 961 грн. 40 коп., судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ19/108-20/633-ІТ/9-1143, в розмірі 1 961 грн. 40 коп., судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/108-20/635-ІТ/9-1144, в розмірі 1 961 грн. 40 коп., стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави.
Речові докази по справі:
-автомобіль «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю;
-автомобіль «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити останньому за належністю;
-диск із відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в останньому.
Скасувати арешт автомобіля «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Запорізьким ВРЕР № 2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2020 року.
Скасувати арешт автомобіля «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 зареєстровано в Латвійській Республіці та перебуває у власності ІІ «МК-САRS», що зареєстровано за адресою: Vilnius J.Savickio G. 6, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2020 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1