Справа № 487/1285/20
Провадження № 1-кс/487/799/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову від 31.12.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000106
В С Т А Н О В И В :
26.01.2020 року ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва із скаргою на постанову від 31.12.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000106.
У судове засідання , призначене в режимі відеоконференції із Приморським районним судом м.Одеси особа, за скаргою якої здійснюється судове провадження ОСОБА_3 не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, згідно з нормами ч.ч. 1, 8 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України. В заяві від 24.03.2021 року ОСОБА_3 просила відкласти розгляд її скарги.

Слідча Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального бюро розслідувань , розташованого в м.МиколаєвіОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження та представника Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві.
При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України. Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляд справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами не прибуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи ,пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини не переборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови не можливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Не врахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особі, за скаргою якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а й покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду поданої нею скарги, ОСОБА_3 , в судові засідання, призначені в режимі відео конференції не з`являлась.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_5 слідчим суддею встановлено наступне.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1ст. 304 КПК України,скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається , що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
21.09.2010року слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000106 у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
24.11.2020 року слідчим суддею Заводського районного суду м.Миколаєва скарга ОСОБА_3 на постанову від 21.09.2020 року про закриття кримінального провадження була задоволена, постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000106 у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України була скасована.
Слідча Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 постановою від 02.12.2020року відновила досудове розслідування по вищезазначеному кримінальному провадженню та надала доручення начальнику Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_7 доручити підлеглим оперативним працівникам вручити ОСОБА_3 пам`ятку про права та обов`язки потерпілої та допитати її в якості потерпілої.
Між тим, відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що вищезазначене доручення слідчого оперативними працівниками Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України належним чином не виконано.
31.12.2020року слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000106 у зв`язку з відсутністю в діях начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
Своє рішення про закриття провадження слідчий обґрунтував тим, що відомості, викладені в заяві (повідомленні), не знайшли свого підтвердження.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається у разі, якщо в діянні встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно дост. 91 КПК України,у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України,обов`язок доказування обставин, передбаченихст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.
Статтею 94 КПК України,передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, ініціатором внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР була ОСОБА_3 , за заявої якої , відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 15.11.2019 року були внесені відомості з приводу неправомірних , на думку скаржниці дій посадових осіб прокуратури Миколаївської області, які полягали у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків під час розгляду попередніх заяв ОСОБА_3 про вчинення відносно неї кримінальних правопорушень.
Але, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчий лише допитав в якості свідка ОСОБА_6 , який надав покази про те , що за період 2019 року до прокуратури Миколаївської області надходило більше десяти звернень ОСОБА_3 на дії посадових осіб органів Національної поліції України, суддів та інших правоохоронних органів. Два, із вказаних звернень розглядались працівниками підпорядкованого йому відділу. По одному із її звернень її скаргу для розгляду було направлено до Територіального управляння Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві.
Тобто, на доводи заявниці, викладені в її заяві слідчий увагу не звернув, не допитав ОСОБА_3 про обставини, викладені в її заяві. Належним чином не перевірив обставини, викладені в поясненнях свідка ОСОБА_6 .
Крім того, доручення слідчого від 03.12.2020року начальнику Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_7 залишилось фактично не виконаним.
Таким чином слідча не проаналізувала та не здійснила правового висновку, який повинен бути зазначений в остаточному процесуальному рішенні в цьому провадженні. Зокрема, повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка доказів, наданих заявником під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність чи відсутність умислу в діях ймовірних винних осіб, чого слідчим не було зроблено.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. При цьому мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
З огляду на наведені вище положення КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, крім іншого, повинна містити:
- встановлені слідчим фактичні обставини події, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні;
- докази, які підтверджують ці фактичні обставини події;
- мотиви, з яких слідчий не приймає до уваги інші докази, які не узгоджуються з прийнятими ним або суперечать їм, і у той же час спростовують фактичні обставини події, які слідчий вважає встановленими;
- обґрунтування висновку про відсутність у події, встановленої слідчим, складу будь-якого кримінального правопорушення, як передбаченого нормою КК України, за якою діянню надано попередню кваліфікацію при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і кримінального правопорушення, на можливість наявності якого вказують фактичні обставини встановленої події. Зокрема відсутність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту чи суб`єктивної сторони вказаних кримінальних правопорушень.
Однак, зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчить про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Тому, при винесенні оскаржуваної постанови, слідчий не провів оцінку даних обставин та обсяг зібраних доказів в сукупності з іншими доказами, зібраними в кримінальному провадженні, а також не вжив всіх передбачених законом заходів по їх збиранню та оцінці, відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, та в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із загальних завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).
За такого, прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження неможливо визнати законним процесуальним рішенням, в якому обставинам кримінального провадження надано належну правову оцінку.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 31.12.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000106 задовольнити.
Постанову від 31.12.2020 року слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000106 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1