Справа № 369/3942/13-к
Провадження №1-в/369/23/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання голови ліквідаційної комісії УФЗБО ГУ НП в Київській області про вирішення питання долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000055 від 21.02.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2013 року у кримінальному провадженні № 0000055 ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 368 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 (два) роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком 3 (три) роки.

Вказаним вироком також вирішена доля наступних речових доказів: системного блоку, принтеру, мобільних телефонів, гаманців, одинадцяти довідок, ватних змивів контрольних зразків спец речовини.

Також, ухвалою суду від 18.03.2014 року вирішена доля 6000 грн., які також були визнані речовими доказами.

21.12.2020 року на адресу суду надійшло клопотання голови ліквідаційної комісії УФЗБО ГУ НП в Київській області про вирішення питання 960 грн., які також визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000055, проте доля яких судовим рішенням не вирішена.

За таких обставин, суд, з`ясувавши доводи письмового клопотання, дослідивши матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України в обсязі порушеного перед судом питання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. В такому порядку, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, вирішується питання судом, який ухвалив вирок.

Частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Проте, вироком від 22.08.2013 року у кримінальному провадженні № 0000055 доля 960 грн. не вирішена.

Як слідує зі змісту пункту 1, 2, 5, 6 частини 9 статті 100 КПК України гроші, які були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються.

З матеріалів кримінальної справи з`ясовано, що 960 грн. були вилучені при затриманні ОСОБА_3 у зв`язку з підозрою в отриманні хабара.

Отже, вказані гроші підлягають конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Гроші в сумі 960 грн., які передані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 до УФЗБО для внесення на депозитний рахунок ГУ МВС України в Київській області, конфіскувати в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1