Провадження № 1-кп/522/204/21

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089 від 11.08.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Грінченково, Охтирського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який працював на посаді голови ФГ «Командор», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою осіб та в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у великих розмірах, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за наступних обставин:
Наказом прокурора Одеської області від 07.12.2017 за № 2198к ОСОБА_4 поновлено на посаді прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури.
Наказом про розподіл обов`язків між працівниками Білгород-Дністровської місцевої прокуратури № 9 від 28.02.2019 встановлено, що ОСОБА_4 закріплений за територіальним осередком Білгород-Дністровської місцевої прокуратури та виконує повноваження прокурора місцевої прокуратури на території вказаного району Одеської області.
Слідчими СУ ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001892 від 03.04.2018 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 (в редакції КК України від 05.04.2001 року), ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. У ході розслідування вищевказаним особам судом обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Перебуваючи у дружніх відносинах з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , прокурор Білгород-Дністровської місцевої Одеської області прокуратури ОСОБА_4 достовірно знав про наявність вказаного кримінального провадження, а також про факт обрання їм запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01.04.2018 ОСОБА_8 змінено запобіжний захід на домашній арешт. Дізнавшись про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт, у ОСОБА_4 , виник злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення шляхом обману ОСОБА_8 , не маючи будь-яких процесуальних повноважень у кримінальному провадженні № 0001892 від 03.04.2018, процесуальне керівництво у якому на підставі постанови заступника прокурора Одеської області від 20.03.2019 здійснюється групою прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Одеської області, використовуючи вагомість статусу працівника прокуратури у його сприйнятті ОСОБА_8 , через відповідну функцію мобільного додатку для смартфонів «Telegram» о 17 год. 30 хв. 04.04.2019 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що зміна йому запобіжного заходу на домашній арешт є його заслугою, та ОСОБА_8 винен йому грошові кошти у сумі 5000 доларів США, які він має віддати працівникам правоохоронних органів, які приймали рішення щодо зміни йому запобіжного заходу.
Крім цього, ОСОБА_4 повідомив про можливість вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_5 , який є тестем ОСОБА_8 та виступає організатором ряду кримінальних правопорушень у скоєнні яких їх підозрюють.
У подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, приблизно о 22:00 годині 04.04.2019 під час зустрічі з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ввів його в оману, запевнивши про те, що запобіжний захід ОСОБА_5 буде змінено за умови передачі йому грошових коштів у розмірі 10000 доларів США для співробітників прокуратури Одеської області та для суддів Київського районного суду міста Одеси. При цьому передавати вказані грошові кошти ОСОБА_4 наміру не мав.
07.08.2019 близько 13:00 години ОСОБА_4 , шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку № 11 по вул. Академічній в м. Одесі, в салоні автомобіля Mercedes - Benz державний номерний знак НОМЕР_1 одержав від ОСОБА_8 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.04.2019 становить 266 000 грн.
При цьому, ОСОБА_4 заздалегідь усвідомлював, що не буде здійснювати будь-яких дій, направлених на вирішення даного питання, оскільки зміна запобіжного заходу ОСОБА_5 , який являється організатором організованої злочинної групи у кримінальному провадженні, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокуратурою Одеської області, процесуально є неможливим.
В подальшому ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів на місці скоєння злочину.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою осіб за наступних обставин:
Слідчими СУ ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001892 від 03.04.2018 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 (в редакції КК України від 05.04.2001 року), ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. У ході розслідування вищевказаним особам судом обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Перебуваючи у родинних відносинах з ОСОБА_8 та у дружніх відносинах з прокурором Білгород-Дністровської місцевої Одеської області прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 знаходячись під вартою, довів до відома ОСОБА_4 про наявність вказаного кримінального провадження, а також про факт обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Після зміни 01.04.2018 запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт, через відповідну функцію мобільного додатку для смартфонів «Telegram» ОСОБА_4 , розмовляючи з ОСОБА_5 запевнив останнього, що саме він сприяв винесенню слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси щодо зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу , за що останній повинен передати йому 5000 доларів США з метою подальшого передання їх у якості неправомірної вигоди службовим особам прокуратури Одеської області та суддям Київського районного суду м. Одеси. Також ОСОБА_4 повідомив про можливість вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_5 , шляхом передання йому певної суми неправомірної вигоди для подальшої передачі зазначених грошових коштів для співробітників прокуратури Одеської області та для суддів Київського районного суду міста Одеси, хоча реального наміру на вчинення таких дій не мав, керуючись умислом на введення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в оману з метою заволодіння шахрайським чином грошовими коштами останнього. На зазначену пропозицію ОСОБА_5 погодився, вступивши, таким чином із ОСОБА_4 у злочинну змову щодо надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення шляхом обману ОСОБА_8 , не маючи будь-яких процесуальних повноважень у кримінальному провадженні № 0001892 від 03.04.2018, процесуальне керівництво у якому на підставі постанови заступника прокурора Одеської області від 20.03.2019 здійснюється групою прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Одеської області, використовуючи вагомість статусу працівника прокуратури у його сприйнятті ОСОБА_8 , через відповідну функцію мобільного додатку для смартфонів «Telegram» о 17 год. 30 хв. 04.04.2019 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що зміна йому запобіжного заходу на домашній арешт є його заслугою, тим самим викликав у ОСОБА_8 довіру та впевненість у справжності його слів та значущість його як прокурора та додав, що за зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_8 винен йому грошові кошти у сумі 5 000 доларів США, які він має віддати працівникам правоохоронних органів, які приймали рішення щодо зміни йому запобіжного заходу.

Крім цього, ОСОБА_4 повідомив про можливість вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_5 .

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, приблизно о 22:00 годині 04.04.2019 під час зустрічі з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ввів його в оману, запевнивши про те, що запобіжний захід ОСОБА_5 буде змінено за умови передачі йому грошових коштів у розмірі 10000 доларів США для співробітників прокуратури Одеської області та для суддів Київського районного суду міста Одеси. При цьому передавати вказані грошові кошти будь кому ОСОБА_4 наміру не мав. Аналогічну інформацію ОСОБА_4 довів до ОСОБА_5 під час телефонної розмови із останнім через відповідну функцію мобільного додатку для смартфонів «Telegram».

Упродовж 05.04.2019 та 06.04.2019, під час телефонних розмов ОСОБА_5 , сприймаючи слова ОСОБА_4 щодо зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у разі сплати йому 10 000 доларів США як реальну можливість вийти з під варти, користуючись родинним зв`язком із ОСОБА_8 та особистою «вагою» у родинному колі та у колі свого спілкування, вказав останньому знайти вказану суму грошових коштів та передати їх ОСОБА_4 , розуміючи таким чином, що вчиняє дії направлені на підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища за попередньою змовою групою осіб.

У вказаний період часу, ОСОБА_4 під час телефонних розмов із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 запевняв останніх, що посприяє у вирішенні питання, при цьому зазначав про наявність у нього впливових знайомих у Конституційному суді України, серед керівництва Одеського апеляційного суду та прокуратури Одеської області, які володіють ситуацією, що склалась і допоможуть вплинути на осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Довіряючи ОСОБА_4 , як прокурору та фахівцю у сфері права, усвідомлюючи, що без виконання зазначених ним умов щодо передачі неправомірної вигоди суддям та співробітникам прокуратури Одеської області запобіжний захід ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0001892 від 03.04.2018 не буде змінено на домашній арешт, ОСОБА_8 вимушений був погодитись на пропозицію ОСОБА_4 .

За результатами зустрічі 07.08.2019 близько 13:00 години ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , в салоні автомобіля Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_1 одержав від ОСОБА_8 , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.04.2019 становить 266 000 грн., начебто з метою їх подальшої передачі в якості неправомірної вигоди суддям та співробітникам прокуратури Одеської області за зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт у кримінальному провадженні, з використанням службового становища.

В подальшому ОСОБА_4 був затриманий співробітниками правоохоронних органів на місці скоєння злочину.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001089 від 11.08.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК. Також просить вирішити питання про повернення заставодавцю коштів у сумі 1000000 грн. (одного мільйону грн.).

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що вимоги п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України на вказане кримінальне провадження не розповсюджуються, крім того строки досудового розслідування , визначені ст. 219 КПК України не були порушені.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку:
У відповідності до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Однією з підстав закриття провадження у справі є закінчення строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, як це вбачається з п.10 ч.1 ст.284 КПК.

Положеннями ч.2 ст.283 КПК, передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Вимогами процесуального закону, які закріплені у ст.ст. 219, 294-295 КПК, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Положеннями ч.1 ст.219 КПК регламентовано, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

При цьому, згідно з Параграфом 3 Глави 24 КПК, регламентуючи звернення до суду з обвинувальним актом, законодавець визначився, що передання обвинувального акта до суду та надання під розписку копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному його захиснику, законному представнику здійснюється одночасно (ст. 293 КПК). Таким чином, слід констатувати, що діючий процесуальний закон не передбачає можливості будь-яких затримок передання обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КПК - строки, встановлені КПК України, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. В даному випадку законодавець встановив строки вказівкою на подію звернення до суду з обвинувальним актом.

У разі повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовжений у порядку, передбаченому Параграфом 4 Глави 24 КПК.

Крім того, у ч.3 ст. 219 КПК законодавець визначив який саме строк не включається до строку досудового розслідування - строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК.

Таким чином, встановлення будь-яких інших строків, які не входять до строку досудового розслідування (підготовка обвинувального акта до передачі до суду, тощо) неможливе.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд приходить до переконання, що у даному випадку до загального строку досудового розслідування не включається лише підтверджений фактичний час ознайомлення із матеріалами досудового розслідування як сторони захисту так і сторони обвинувачення. Включення будь-яких інших строків, як таких, що не входять до строку досудового розслідування, буде порушенням прав сторони захисту щодо застосування до учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому, засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що системний аналіз положень п.2 ч.3 ст.314 та п.10 ч.1 ст.284 КПК дає підстави стверджувати про можливість закриття кримінального провадження у зв`язку із закінчення строків досудового розслідування на стадії підготовчого судового засідання.

Так, судом встановлено, що відомості про кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як вбачається з матеріалів судового провадження: за ч.3 ст.190 КК України внесені 05.04.2019 року до ЄРДР (номер невідомо); відомості за ч.4 ст.27 ч. 3 ст. 369 КК України внесені 05.04.2019 року до ЄРДР (номер невідомо). Кримінальні провадження були об`єднанні із матеріалами досудових розслідувань №0001089 від 11.08.2017 та присвоєно єдиний номер №0001089. Злочини у яких підозрюються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» №2213-VІІІ від 16.11.2017 року п.2 ч.3 ст.314 КПК доповнено посиланням на п.10 ч.1 ст.284 КПК. Нова редакція п.2 ч.3 ст.314 КПК набрала чинності 07.12.2017 року.

Слід відзначити, що на момент прийняття цього закону пункт 10 частини 1 статті 284 КПК мав інший зміст і вказував про таку підставу для закриття провадження, як наявність не скасованої постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п.1,2,4,9.

Разом з цим, далі, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року до ч.1 ст.284 КПК було включено пункт 10 наступного змісту: «після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».

Відповідно до вказаного Закону, п.10 ч.1 ст.284 КПК вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. З огляду на зазначене слід констатувати, що п.10 ч.1 ст.284 КПК набув чинності 16.03.2018 року.

Таким чином, на момент внесення відомостей про кримінальні правопорушення, які є предметом розгляду в даній справі, п.10 ч.1 ст.284 КПК у новій редакції був чинним. Відповідно, положення вказаної норми застосовуються до епізодів, які інкримінуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адже відомості про вказані кримінальні правопорушення були внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 07 квітня 2019 року було вручено, як зазначено в підозрі 07 листопада 2017 року.

Повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України було вручено 09 квітня 2019 року .

Повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України було вручено 01 жовтня 2019 року .

Постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_12 від 29.05.2019 року строк досудового розслідування продовжено до 4 місяців, а саме до 05 серпня 2019 року.

Постановою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_12 від 23.07.2019 року строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, а саме до 04 жовтня 2019 року.

Таким чином, 4 жовтня 2019 року спливали строки досудового розслідування у кримінальному провадженню №0001089 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України.

Проте, повідомлення №15/3-106 вих-19 від 01.10.2019 року про завершення досудового слідства та відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів вручено підозрюваному ОСОБА_4 та адвокату ОСОБА_6 лише 08 жовтня 2019 року, тобто за межами граничного терміну строку досудового розслідування.

Протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними було складено з підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_6 з 08 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року.

Також, повідомлення №15/3-111 вих-19 від 01.10.2019 року про завершення досудового слідства та відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів вручено підозрюваному ОСОБА_5 та його адвокату ОСОБА_13 09 жовтня 2019 року, тобто за межами граничного терміну строку досудового розслідування.

Протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними було складено з підозрюваним ОСОБА_5 та його адвокатом ОСОБА_13 з 09 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року.

Колегія суддів ВС в ухвалі від 3.06.2021 у справі №525/641/20 зазначила, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується саме із фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК; закінчення, яке пов`язане зі зверненням до суду з обвинувальним актом (ст.283 КПК).
Дата складання обвинувального акту у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0001089 від 11.08.2017 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України не зазначена, та також відсутня і в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Згідно із супровідним листом прокуратури та штампом вхідної кореспонденції суду обвинувальний акт надійшов до суду 23.10.2019, тобто на 19 днів пізніше 04.10.2019 останнього дня строку досудового розслідування.

Згідно ч.3 ст.219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, проте у залишок строку досудового розслідування який слід рахувати після ознайомлення з матеріалами, сторона обвинувачення зобов`язана звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або має бути ухвалено рішення про закриття кримінального провадження.

Час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_6 з 08 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року (11 днів) та ОСОБА_5 і його адвоката ОСОБА_13 з 09 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2019 року (10 днів), відповідно до ст. 219 КПК України судом не враховуються.

Проте, з урахуванням наведеного, зважаючи на чітко визначений кримінальним процесуальним законом строк досудового розслідування, суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був направлений до районного суду 23.10.2019 року, за межами строку, який визначений положеннями ст. 219 КПК.

Крім того, судом встановлено, що 10 квітня 2019 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси стосовно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 1000000 грн. (одного міліонна) гривень.

18 квітня 2019 року громадянкою ОСОБА_14 , як заставодавцем, відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2019 року за підозрюваного ОСОБА_4 було внесено заставу у розмірі 1000000 грн. (одного міліонна) гривень. Застава сплачена по платіжному дорученню № від 18.04.2019 через ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведені обставини суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження є обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 182, 203, 219, 284, 314-315, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089 від 11.08.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 369 КК України, закрити у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Повернути ОСОБА_14 кошти в сумі 1000000 грн. (один мільйон грн.), які були сплачені останньою, по платіжному дорученню № від 18 квітня 2019 р. через Одеське обласне управління АТ Ощадбанк, як заставодавцем відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2019 року за підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

01.07.2021