Справа № 639/7187/20
Провадження №1-кп/639/187/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2020 за №0001638, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, який не одружений, не працює, раніше судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 подано клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування прокурор посилався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив не обирати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, вважав наявність ризиків необґрунтованими та недоведеними.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини відсутності не повідомили.

Суд, дослідивши, надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину відповідно, строк покарання за санкцією тяжкого покарання передбачає позбавлення волі строком до 8 років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину об`єктивно свідчить про наявність ризику того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до таких дій;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі ще не розпочався судовий розгляд, потерпілий та свідки обвинувачення ще не допитані, що не виключає можливості обвинуваченого їх схилити до зміни раніше наданих показів;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що процесуальна поведінка обвинуваченого, а саме: переховування від органів досудового розслідування, неодноразова неявка на виклик суду без поважних причин;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений будучи раніше судимої особою, після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові злочини проти власності, що свідчить про схильність останнього до злочинної поведінки.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, які є нетяжким та тяжким злочином відповідно; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні; 3) даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, відповідно не має постійного джерела доходів, не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, крім того останній раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, тому суд приходить до висновку про необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи наявність перелічених вище обставин, суд вважає що доводи сторони захисту про наявність у ОСОБА_5 захворювань істотно не знижує ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на відсутність належним чином підтвердження такого.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.12.2020 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено запобіжний захід із тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на ОСОБА_5 обов`язку не залишати місце проживання у період часу з 19:00 години до 07:00 години наступного дня. На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України ОСОБА_6 звільнено з під варти в залі суду.
Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.02.2021, 01.07.2021, 20.07.2021 до обвинуваченого ОСОБА_5 засновано привід, у зв`язку з його неявкою у судове засідання на виклик суду.

Вищевикладене свідчить про небажання обвинуваченого виконувати свої обов`язки та перешкоджанню розгляду кримінального провадження судом у розумні строки.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілих, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, та переховування від досудового розслідування та суду.

Суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовільнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, є доцільним для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього КПК України обов`язків обрати заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45 400,00 гривень (20Х 2270,00), а також покладенням на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України визначених законом обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 вересня 2021 року включно.
Строк затримання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 28 липня 2021 року з 17 години 35 хвилин.

Строк закінчення дії ухвали стосовно підозрюваного ОСОБА_5 25 вересня 2021 рокуо 17 годині 35 хвилин.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.
Заставу визначити у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленої на 01 січня 2021 року (2270 грн.), що становить 45 400 (сорок тисяч чотириста) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду, протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.
На підставі ч. 5ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченогоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
-прибувати до суду за першим викликом;
-не відлучатись за межі м. Харкова без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Харківський слідчий ізолятор`негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - під варти та повідомити усно і письмово прокурора, суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 02 серпня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1