Справа №766/9989/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ДУ «Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, в залі суду м. Херсона клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке підтримав і під час судового розгляду. В обґрунтування своєї позиції вказав, що є інвалідом ІІІ групи, проте офіційно працевлаштуватись можливості не має, оскільки вада його здоров?я є цьому перешкодою. Просив врахувати, що потребує належної медичної допомоги, яку у свою чергу в умовах колонії отримати не можливо.

Представник Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» (далі - ПВК №90) в судовому засіданні клопотання засудженого підтримала. Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, враховуючи значну кілдбькісиь стягнень.

Захисник просила суд задовольнити клопотання засудженого, оскільки вимога закону про доведення виправлення шляхом залучення до праці є для нього не виконуваною через стан здоров?я. Стягнення погашені, а за місцем відбування покарання характеризується позитивно, що не позбавляє суд можливості задовольнити заявлене клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого подання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання за вироком Великолепетиського районного суду Херсонської області від 02.03.2018 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3 років 06 місяців позбавлення волі. Початок строку: 11.07.2018; кінець строку: 11.01.2022.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 фактично відбув 2/3 частини строку покарання, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за період відбування покарання три рази заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки, зокрема: дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, мав 5 стягнень, які на день розгляду подання погашені та зняті. З характеристики на ОСОБА_5 вбачається, що останній характеризується позитивно, приймає активну участь у ремонтних роботах, які проводяться на відділенні, проявляє ініціативу. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Відповідно до проведеної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, рівень імовірної небезпеки для суспільства середній. Відомості щодо офіційного працевлаштування засудженого ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні. Крім того, на обґрунтування клопотання як стороною захисту, так і ПВК №90 було надано відомості про наявність у ОСОБА_5 ІІІ групи інвалідності.

Не зважаючи на викладене та формальне існування достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково, суд не вбачає підстав для задоволення його клопотання, оскільки останній за час відбування покарання працевлаштованим не був, що є прямою перешкодою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Обставини, на які посилається захисник та засуджений щодо стану здоров?я не є визначальними або головним фактором для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що всі заохочення щодо засудженого мали місце протягом 2020-2021 років, що позбавляє можливості дійти висновку про доведення виправлення протягом всього часу відбування покарання.

Відбуття ж певної частини покарання, наявність заохочень за дотримання засудженим правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці та факт працевлаштування на добровільних засадах засудженого самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України. Дотримання правил поведінки, безпеки праці, недопущення порушення правил внутрішнього трудового розпорядку є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх даних про те, що до ОСОБА_5 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1