Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/105/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000065 від 16.11.2018, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 03.11.2020 по кримінальному провадженню № 0000065 за ч.4 ст. 191 КК України.
В обґрунтування своєї скарги захисник зазначив, що ОСОБА_9 03.11.2020 повідомлено про підозру у скоєнні в червні 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого у великих розмірах. Зі змісту повідомлення про підозру від 03 листопада 2020 року ОСОБА_9 , як одноосібний засновник (власник) і директор (керівник) ПП "Будстрім", тобто, як службова особа, наділена організаційно-розпорядчими функціями юридичної особи приватної форми власності, здійснюючи підрядні роботи по об`єктах: "Поточний ремонт вул. Каховська, вул. Івана Богуна та вул. Героїв України у м. Новоукраїнка, Кіровоградської області", зловживаючи своїм становищем, діючи умисно, маючи корисливу мету, заволодів державними коштами в загальній сумі 301466 грн. 16 коп., виділеними на поточний ремонт доріг в м. Новоукраїнка в особі виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, таким чином заподіяли збитки на вказану суму. Заволодіння грошовими коштами з боку ОСОБА_9 нібито мало місце шляхом внесення ним певних недостовірних відомостей щодо обсягів виконаних ремонтних робіт та їх вартості до відповідних складених Приватним підприємством "Будстрім" документів, а саме Актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, а також їх подальшого надання на підписання Замовнику в особі голови Новоукраїнської міської ради ОСОБА_10 . В подальшому Новоукраїнський міський голова ОСОБА_10 не здійснивши прийняття виконаних робіт у підрядника ПП "Будстрім", діючи всупереч інтересам виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, підписав ці документи від імені замовника, чим надав підряднику тобто ПП "Будстрім", можливість внести неправдиві дані щодо фактичного обсягу виконаних робіт та завищити їх вартість. В подальшому Замовником робіт здійснено оплату за роботи на розрахунковий рахунок ПП "Будстрім", як Підрядника.
Захисник зазначив, що у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_9 незаконно, без визначення для цього процесуальним законом підстав, що призвело до порушення його прав та законних інтересів через незаконне притягнення до кримінальної відповідальності. Підставою протиправності оскаржуваного повідомлення про підозру є недотримання органом досудового розслідування вимог ч.ч.1, 2 ст.91, ч.ч.1, 2 ст.93, ч.4 ст.191, ч.1 ст.277 КПК України. Зі змісту повідомлення про підозру не доведено за ч.4 ст.191 КК України факту заволодіння винною особою майном потерпілого. У повідомленні про підозру не зазначено, в який саме спосіб та коли цими коштами заволодів особисто сам ОСОБА_9 , тому що надходження грошових коштів на рахунок підприємства не призводить автоматично до виникнення права власності на ці кошти у власника підприємства. Ці кошти є власністю підприємства. Повідомлення про підозру не містить посилання на час, місце та спосіб заволодіння ОСОБА_9 цими коштами. Також відсутні жодні посилання на належність ОСОБА_9 , а не іншій особі підписів від імені ПП "Будстрім".
Станом на час звернення до слідчого судді, досудове розслідування ще не завершене. Отже із зазначених підстав скаржник просив скасувати повідомлення про підозру від 03.11.2020.
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні вказаної скарги захисника ОСОБА_8 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що повідомлення ОСОБА_9 про підозру спричинило для нього лише виникнення прав та обов`язків підозрюваного, які передбачені статтею 42 КПК, та не потягнуло інших обмежень. Всі подальші процесуальні дії та відповідні обмеження, які з ними пов`язані (в т.ч. пов`язані із застосуванням запобіжного заходу) не можуть враховуватися під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, оскільки виходять за межі дослідження слідчим суддею такої скарги і локального предмету доказування сторонами при вирішенні цього питання.
Разом з цим, слідчий суддя зазначив, що зі змісту повідомлення про підозру з`ясовано, що мало місце завищення виконаних робіт на загальну суму 301466 грн. 16 копійок на підставі експертного висновку від 09.10.2020 №1251/1252/20-27/3904-3913/20-27 та від 22.10.2020 № 4441/4442/20-27. Підрядником зазначених робіт був ПП "Будстрім", власником та директором був якого ОСОБА_9 . Слідчим суддею також враховано протокол допиту ОСОБА_9 , який вказував, що він не підписував Актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, а займалася цим за життя його мати. Слідчий суддя зазначив, що вказані версії ОСОБА_9 повинні також бути ретельно перевірені органом досудового розслідування, в тому числі і після повідомлення про підозру ОСОБА_9 для прийняття адекватного процесуального рішення.
Отже за висновком слідчого судді, вказане свідчить про наявність підстав для повідомлення про підозру на момент вчинення відповідної процесуальної дії та відповідність тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», який закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК.
Також, враховано те, що протягом досудового розслідування позиція сторони обвинувачення при обґрунтуванні підозри не була сталою, а органом досудового розслідування у зв`язку із допитом ОСОБА_9 25.02.2021, отримані нові відомості щодо кримінального правопорушення.
Водночас, слідчий суддя здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, не наділений повноваженням здійснювати перевірку обґрунтованості підозри і встановлювати в діях підозрюваного склад того чи іншого злочину. При розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру.
Крім того на даному етапі провадження слідчий суддя також не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні злочину. Слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.
Досліджуючи питання заволодіння ОСОБА_9 чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненого у великих розмірах, слідчий суддя на даному етапі не знайшов підстав для встановлення відповідного факту. Також при вирішенні скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя в силу законодавчої і фактичної обмеженості можливостей дослідження доказів об`єктивно не може дослідити всі ці критерії лише із тієї частини матеріалів досудового розслідування, які наявні.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України є безпідставними, а тому підстави для скасування повідомлення про підозру відсутні.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить: оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу та скасувати повідомлення про підозру від 03.11.2020 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018 за № 0000065 ч. 4 ст. 191 КК України; зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018 р. за № 0000065 ч. 4 ст. 191 КК України вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру від 03.11.2020 р. ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування своїх вимог, захисник зазначає, що мотивами його скарги у даній справі був факт порушення слідчим та прокурором на момент повідомлення ОСОБА_9 про підозру за ч. 4 ст. 191 КК України положень ст.ст. 2, 9, 91, 93, 277 КПК України.

Так, згідно диспозиції ч. 4 ст. 191 КК України кримінальне правопорушення, передбачене нею, полягає у заволодінні чужим майном у великих розмірах до того ж шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Отже в даному випадку доказуванню підлягають, як факт заволодіння винною особою майном потерпілого, так і факт наявності з боку винної службової особи зловживання своїм службовим становищем.

Водночас захисник зазначає, що вивчення тексту оскаржуваного повідомлення про підозру від 03.11.2020 р. вказує на те, що вона посилань на необхідні докази не містить. Висновок про заволодіння ОСОБА_9 державними коштами в загальній сумі 301466,16 грн., базується виключно на факті надходження цих коштів на розрахунковий рахунок ПП «Будстрім», одноосібним засновником і власником якого є ОСОБА_9 .

Водночас за текстом повідомлення про підозру не вказується, в який саме спосіб та коли цими коштами заволодів особисто сам ОСОБА_9 , тому що надходження грошових коштів на рахунок підприємства не призводить автоматично до виникнення права власності на ці кошти у власника підприємства, ці кошти є власністю підприємства, як окремої юридичної особи.

Наведене свідчить про те, що підозра у заволодінні ОСОБА_9 вказаними у повідомленні про підозру, не містить посилання на час, місце та спосіб заволодіння останнім державними коштами.

Отриманими після повідомлення ОСОБА_9 про підозру в ході слідчих дій (у вигляді тимчасового доступу до речей і документів) доказами, факт розпорядження саме ОСОБА_9 вказаними вище коштами не підтвердився.

Висновок про зловживання ОСОБА_9 , як службовою особою своїм службовим становищем базується на твердженні про те, що нібито саме ОСОБА_9 як директор ПП «Будстрім» сам вніс якісь недостовірні відомості щодо обсягів виконаних даним підприємством ремонтних робіт з поточного ремонту вулиць Каховської, Івана Богуна та Героїв України у м. Новоукраїнка Кіровоградської області до відповідних Актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2В та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 та сам надав ці документи на підписання Замовнику в особі голови Новоукраїнської міської ради ОСОБА_10 .

Водночас за текстом повідомлення про підозру не вказується, чим саме таке твердження мотивоване. У повідомленні про підозру відсутні жодні посилання на належність саме ОСОБА_9 , а не іншій особі підписів від імені ПП «Будстрім» у названих вище документах, в той час як такі обставини можуть встановлюватися виключно з посиланням на відповідні висновки експертних досліджень, проте, на момент повідомлення ОСОБА_9 про підозру жодні подібні експертні дослідження стороною обвинувачення навіть призначені ще не були.

Більш того, отриманим вже після повідомлення ОСОБА_9 про підозру (а саме лише у лютому 2021 року) висновком судово-почеркознавчої експертизи вказане вище припущення сторони обвинувачення повністю спростовано, оскільки експерт дав однозначний висновок про те що, усі підписи від імені ОСОБА_9 , в усіх договорах підряду, Актах приймання- передачі виконаних робіт за формою КБ-2В та Довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 виконані не ним.

Наведене чітко вказує на те, що сторона обвинувачення здійснила повідомлення ОСОБА_11 про підозру не маючи для цього достатніх підстав.

Захисник вважає, що є очевидним, що у разі зволікання з даною слідчою дією, щонайменше до моменту отримання стороною обвинувачення вказаного вище висновку судово-почеркознавчої експертизи, така слідча дія (повідомлення про підозру) взагалі до сьогодні не була б вчинена.

Що ж стосується висновку про існування факту неналежного виконання ремонтних робіт згідно вказаних вище договорів підряду та завдання через це відповідної матеріальної шкоди, то такий висновок базується виключно на експертному будівельно-технічному дослідженні, проведеному в ході досудового розслідування експертом Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно якого нібито роботи по всіх трьох згаданих вище вулицях у м. Новоукраїнка Кіровоградської області були виконані ПП «Будстрім» не в повному обсязі.

Водночас дане дослідження, як слідує безпосередньо з тексту відповідного висновку експерта № 1251/1252/20-27-3904-3913/20-27 від 09.10.2020 р., проведене експертом без участі представників, як Замовника робіт, так і Виконавця робіт, тобто без участі осіб, які єдині могли вказати експерту, де саме на ділянках вулиць Каховської, Івана Богуна та Героїв України у м. Новоукраїнка Кіровоградської області проводилися у 2018 році роботи з поточного ремонту. Відтак об`єкти дослідження, тобто конкретні ділянки на місцевості, експерту для огляду вказала сама слідчий на свій розсуд. Як наслідок, з тексту названого висновку експерта не можна зрозуміти, які саме об`єкти він вивчав, оцінював та досліджував, і як ці об`єкти співвідносяться з тими, які реально були відремонтовані ПП «Будстрім» у 2018 році.

Тобто повідомлення ОСОБА_9 про підозру в цій частині базується на доказі, який завідомо для сторони обвинувачення не є допустимим в розумінні ст. 86 КПК України.

В ході розгляду скарги слідчий суддя, належної оцінки перерахованим вище доводам не дав. Натомість послався в якості обґрунтування відмови у задоволенні скарги виключно на те, що в даному випадку повідомлення ОСОБА_9 про підозру нібито не призвело до жодного істотного порушення його прав через відсутність обрання відносно нього запобіжного заходу; накладення арешту на належне йому майно або застосування відносно нього інших заходів забезпечення кримінального провадження, а навпаки дало йому додаткові права, тобто формально навіть пішло ОСОБА_9 виключно на користь.

Така позиція слідчого судді є щонайменше дивною, оскільки взагалі не враховує той факт, що для будь-якої особи, факт притягнення її до кримінальної відповідальності є серйозним фактором стресу, який негативно позначається на її житті, оскільки нічого крім проблем людині не приносить. Особливо це стосується випадків, коли особа і притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого корупційного кримінального правопорушення, яким є склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Самого по собі факту повідомлення особі про підозру в такому випадку вже достатньо для завдання особі моральної шкоди, оскільки особа повинна вносити істотні зміни в своє повсякденне життя, особливо зважаючи на те, що вона постійно проживає у населеному пункті, розташованому дуже далеко від місця проведення досудового розслідування. Зокрема особа не може на свій розсуд в будь-який час без відома слідчого або прокурора змінювати місце свого проживання, подорожувати країною, виїжджати за кордон, тощо, оскільки такі дії можуть бути розцінені як спроба уникнути слідства та як підстава для обрання відносно особи запобіжного і заходу або вжиття відносно неї іншого заходу забезпечення кримінального провадження. Від повідні зобов`язання на особу покладає вже сам факт повідомлення їй про підозру, зокрема в силу положень ч. 7 ст. 42 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000065 від 16 листопада 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Так, в рамках кримінального провадження, 03.11.2020 слідчим СВ Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , подав до слідчого судді скаргу про скасування вказаного повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 у задоволенні вказаної скарги захисника відмовлено.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з того, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів на момент повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_9 , у її розумінні практики Європейського суду з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання апелянта на те, що оголошена підозра ОСОБА_9 не містить посилання на час, місце та спосіб заволодіння останнім державними коштами, є безпідставними, оскільки у зі змісту повідомлення про підозру викладено усі передбачені законом данні, зокрема наведено стислий виклад обставин фактичних даних кримінального правопорушення, з зазначенням часу його вчинення, інших суттєвих обставин, тобто підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Що стосується інших доводів, які викладені в апеляційній скарзі, то вони є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303-310, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000065 від 16.11.2018, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4