Справа № 442/3259/21
Провадження № 1-кс/442/1118/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року Слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
встановила:
Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в межах кримінального провадження № 0000012 від 21.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мотузку оранжевого кольору довжиною 3 м. з метою позбавлення права користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що Дрогобицькою окружною прокуратурою у ході моніторингу авторизованого електронною майданчику РгоZогго, виявлено факт можливої розтрати бюджетних коштів, вчиненої службовими особами КНП «Бориславський міський парк культури і відпочинку» Бориславської міської ради Львівської області га ТзОВ «Крутогір`я», якими 22.12.2020 в порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», без проведення спрощеної процедури закупівлі придбання робіт уклали договір № 13 на виконання робіт щодо облаштування мотузкового парку в міському парку по вулиці Шевченка. З у м Бориславі Львівської області на загальну суму 937699 гри., яку витрачено у повному обсязі.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 21.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 191 КК України.

22.07.2027 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції мотузку оранжевого кольору, довжиною 3 м.

Як пояснив останній дану мотузку використовували для облаштування мотузкового парку м. Борислава, що знаходиться за адресою: м. Борислав, вул. Шевченка 37.

22.07.2021 вище перелічені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучені речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, для проведення ряду судових експертиз, зокрема імунологічної, молекулярно-генетичних та інших експертиз тому виникла необхідність у накладанні арешту на тимчасове вилучене майно.

Враховуючи те, що вищевказані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, проведення експертного дослідження даних речей та зразків буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України.

У разі зволікання з накладенням арешту на дані речі та зразки докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні. Тому у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, виникла необхідність накласти арешт на вказані речі та зразки.

Слідчий у поданому клопотанні просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України регламентовано, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:
Встановлено, що в провадженні СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000012 від 21.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Дрогобицькою окружною прокуратурою у ході моніторингу авторизованого електронною майданчику РгоZогго, виявлено факт можливої розтрати бюджетних коштів, вчиненої службовими особами КНП «Бориславський міський парк культури і відпочинку» Бориславської міської ради Львівської області га ТзОВ «Крутогір`я», якими 22.12.2020 в порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», без проведення спрощеної процедури закупівлі придбання робіт уклали договір № 13 на виконання робіт щодо облаштування мотузкового парку в міському парку по вулиці Шевченка. З у м Бориславі Львівської області на загальну суму 937699 гри., яку витрачено у повному обсязі.

22.07.2027 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції мотузку оранжевого кольору, довжиною 3 м.

22.07.2021 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 мотузку оранжевого кольору довжиною 3 м. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вилученумотузку оранжевого кольору, довжиною 3 м. буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя -
постановила:
Клопотання задоволити.
Накласти арештна майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та вилучено в ході огляду місця події від 22.07.2021, а саме: мотузку оранжевого кольору довжиною 3 м. з позбавленням права користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти наслідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1