Справа № 754/4858/21
У Х В А Л А
Іменем України

30 березня 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва, клопотання слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 від 26.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.03.2021 року слідчий Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження від 26.32.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2021 приблизно о 10:40 годині за адресою: м. Київ, вул. Курчатова, 7, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 побачили раніше не знайомого ОСОБА_7 , після чого вступили у злочинну змову між собою, направлену на заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечним для життя особи. Так, коли ОСОБА_6 знаходився в автомобілі "Санг Йонг" д/н НОМЕР_1 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі викриття їх злочинних дій попередити ОСОБА_5 , останній шляхом нападу, поєднаним з насильством небезпечним для життя та здоров`я здійснив напад на ОСОБА_7 та заволодів грошовими коштами в розмірі 300000 гривень, мобільним телефоном "Iphone 5s" та документами, а саме: паспортом громадянина України, на ім`я ОСОБА_7 ,карткою платника податків на ім`я ОСОБА_7 , чим спричинив матеріальної шкоди у великих розмірах.
26.03.2021 року під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, під час його поверхневого обшуку був виявлений та вилучений мобільний телефон марки Samsung IMEI: НОМЕР_2 . IMEI2: НОМЕР_3

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на вказане вище майно.
В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, в матеріалах клопотання міститься письмова заява від слідчого з проханням про проведення розгляду даного клопотання за його відсутності. З урахуванням ч. 1 ст. 172 КПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд даного клопотання за відсутності слідчого та прокурора, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається за відсутності власника майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом було встановлено, що 26.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (кримінальне провадження №0000819).
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вид майна, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, які підтверджують обставини, викладені у клопотанні.
Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором та накладання арешту на вказане майно, суд враховує вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України та приходить до висновку, що існують правові підстави для арешту майна, є можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно.
При цьому, з огляду на положення ч.ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 167-175, 309, 369, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 від 26.03.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час затримання та поверхневого обшуку ОСОБА_8 , а саме на мобільний телефон марки Samsung IMEI: НОМЕР_2 . IMEI2: НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1