ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 577/445/21 Номер провадження 11-сс/814/283/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Конотоп, Сумської області, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 03 червня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 04 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 29 січня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого суді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 січня 2021 року застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 березня 2021 року до 24 год. Строк дії ухвали закінчується 28 березня 2021 року о 24 год.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявні ризики передбачені п.п. 1,5 ст. 177 КПК України. Інший вид запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного і не убезпечить від ризиків скоєння іншого злочину.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокатом ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 29 січня 2021 року про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати. Ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_9 від 29 січня 2021 року, яке погоджено з прокурором про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою. Визнати незаконним затримання ОСОБА_10 28 січня 2021 року в порядку ст. 208 КПК України.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє прийняте з порушенням норм кримінально процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на її думку обраний запобіжний захід є занадто суворим, ризики зазначені в ухвалі слідчого судді передбачені ст. 177 КПК України належним чином не доведені та не враховано обставини передбачені ст. 178 КПК України. Відзначила, що судом не враховано всі обставини справи та не розглянуто можливості застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №5000061 від 28 січня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2021 року близько 02 години ОСОБА_10 , перебуваючи в парку відпочинку ім. Т.Г. Шевченка, який розташований по вул. Успенсько-Троїцькій в м. Конотоп, побачив малознайомого ОСОБА_11 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, і в цей час, переслідуючи злочинний корисливий умисел, з метою незаконного збагачення, розуміючи, шо його дії є відкритими, підійшов до ОСОБА_11 та умисно завдав йому один удар рукою в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження в вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови та саден обличчя, тим самим, застосував насильство, шо не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого відібрав у ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 100 гривень, та у подальшому, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_10 завдав ОСОБА_11 ще один удар ногою по тулубу, від якого останній впав на землю, після чого відібрав у нього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3». Заволодівши майном ОСОБА_11 , ОСОБА_10 зник з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 4600 гривень.

За вказаним фактом 28 січня 2021 року внесені відомості і до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

28 січня 2021 року о 10 год 40 хв ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні вищевказаного злочину, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, а саме: показами підозрюваного ОСОБА_10 , який підтвердив факт побиття ОСОБА_11 та відібрання у нього мобільного телефону та грошей, про те вказав про іншу причину нанесення тілесних ушкоджень останньому, а саме із-за конфлікту, який стався між ними незадовго до цього в кафе «Релакс», заволодшня телефоном - наміром завадити потерпілому повідомити про своє побиття дружину та знайомих, а гроші потерпілий віддав йому сам на його прохання. Свідченнями потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що 28.01.2021 близько 02 год. в парку відпочинку ім. Т.Г. Шевченка по вул. Усп.-Троїцькій, в м. Конотоп невідомий чоловік безпричинно завдав йому тілесні ушкодження, після чого на його вимогу з метою уникнення подальшого побиття він віддав йому грошові кошти в сумі 100 грн., крім того, невідомий чоловік наніс йому один удар ногою в область тулубу та забрав телефон; показами свідка ОСОБА_12 (дружина потерпілого), яка пояснила, що 27.01.2021 близько 03 год 10 хв з телефонного номера ОСОБА_11 зателефонував невідомий та повідомив, що він може повернути мобільний телефон чоловіка за винагороду в сумі 600 грн.; показами свідка ОСОБА_13 , який підтвердив факт нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та відкритого заволодіння його майном, а також про висловлювання ОСОБА_10 наміру залишити телефон потерпілого собі чи здати його в ломбард; протоколом затримання підозрюваного, згідно якого під час особистого обшуку у ОСОБА_10 вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3»., що належить ОСОБА_11 .

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри, на даному етапі розгляду справи, у вчиненні ОСОБА_10 злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні сукупність доказів, свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що дає підстави для застосування щодо нього одного з найбільш суворого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених п.п. 1 та 5 ст. 177 КК України колегія суддів вважає, достатнім чином обґрунтованими. Оскільки ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, який був поєднаний із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, за вчинення якого згідно санкції ст. 186 ч.2 КК України йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення тяжкого злочину виключно у вигляді позбавлення волі, дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі, він може вчиняти дії направлені на уникнення покарання, зокрема шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_10 ніде не працює, схильний до скоєння злочинів. Зокрема вбачається з того, що інкримінований злочин ОСОБА_14 вчинив, під час відбування покарання згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 03.06.2020, за яким був засуджений за ст. ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Крім того, 28.12.2020 відносно ОСОБА_14 СД Конотопського ВП ГУНП в Сумській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000325 за фактом умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, який 29.01.2021 перекваліфіковано на злочин, передбачений ст. 296 ч. 1 КК України.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної

Наведені в апеляційній скарзі доводи для скасування чи зміни запобіжного заходу підозрюваному не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням його особи та обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Твердження апелянта, що ризики належним чином не доведені, є безпідставними оскільки на даному етапі розгляду справи вказані ризики зазначені в клопотанні є достатніми та належним чином обґрунтованими для застосування зазначеного запобіжного заходу.

Щодо вимоги апелянта визнати незаконне затримання ОСОБА_10 є безпідставними оскільки затримання відбулося в порядку ст. 208 КПК України, та будь яких вмотивованих доводів його незаконного затриманням в апеляційній скарзі та в судовому засіданні підозрюваним та його захисником не зазначено.

Доводи апелянта, що судом не в повній мірі було враховано данні про нього та його, поведінку під час розслідування кримінального правопорушення є недостатніми для застосування більш м`якої міри запобіжного заходу, рішення суду першої інстанції є належним чином вмотивованим, та дані обставини були враховані підчас винесення ухвали.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, так і права особи, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 29 січня 2021 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4