Справа№ 953/6633/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Тростянець Тростянецького району Сумської області, яка має середньо-технічну освіту, тимчасово не працевлаштована, не судима, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
26 травня 2020 року ОСОБА_4 звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості шляхом подачі заяви про надання статусу безробітного та заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю. Згідно поданих заяв 26.05.2020 ОСОБА_4 було надано статус безробітного, на підставі ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та призначена виплата допомоги по безробіттю, на підставі п.п. 1, 3, 4, ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_4 була зобов`язана своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, передбачені ст. ст. 4, 44 Закону України «Про зайнятість населення». Особистим підписом підтвердила, що на час звернення до Харківського міського центру зайнятості вона не відноситься до зайнятого населення, з правами та обов`язками безробітного ознайомилась та з відповідальністю за достовірність поданих даних та відомостей.
Згідно ст. ст. 4, 44, 45 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_4 була зобов`язана інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, яка припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи та відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Так, згідно акту розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 210 від 21.09.2020, було встановлено та підтверджено, що ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, обманним шляхом не повідомила Харківській міській центр зайнятості про факт працевлаштування до ТОВ «Хладопром» з 13.07.2020 та продовжувала перебувати на обліку в Харківському міському центрі зайнятості і отримувати допомогу по безробіттю, хоча не мала на це право.
26 серпня 2020 року ОСОБА_4 отримала грошові кошти-матеріальну допомогу від Харківського міського центру зайнятості на свій розрахунковий рахунок НОМЕР_1 у сумі 967 грн.75 коп.
Таким чином, приховавши факт своєї зайнятості, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, обманним шляхом, незаконно заволоділа допомогою по безробіттю в розмірі 967 грн. 75 коп., чим спричинила матеріальну шкоду Харківському міському центру зайнятості на вказану суму.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
В заяві від 08.04.2021 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_4 визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та погодилась із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилась на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Приймаючи до уваги викладене, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, тобтозаволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченої, встановлено, що вона не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючу покарання обставину і відсутність обставин, які обтяжують покарання, та і вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов Харківського міського центру зайнятості підлягає задоволенню в розмірі завданої кримінальним проступком матеріальної шкоди 967 грн. 75 коп.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй у покарання у вигляді 1 /одного/ року обмеження волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 /один/ рік, поклавши на засуджену ОСОБА_4 у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Харківського міського центру зайнятості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківського міського центру зайнятості в рахунок відшкодування завданої шкоди 967 грн. 75 коп.
Копію вироку надсилати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасникам судового провадження.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий - суддя ОСОБА_1