Справа № 211/3426/21
Провадження № 1-кп/211/581/21
У Х В А Л А
іменем України

29 липня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000070 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням в якому, посилаючись на те, що судове провадження не може бути закінчене до закінчення строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, враховуючи те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, просила суд про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти клопотання прокурора, захисника, який підтримав думку обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Керуючись приписами ч.3 ст. 315, ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме судом враховується те що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за місцем реєстрації не проживає, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, не працює, тому маються ризики щодо ухилення його від явки на виклики до суду, вчинення інших правопорушень та ризик незаконного впливу на свідків, які ще не допитані судом, тому на думку суду продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання та продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Вищевказані обставини, на думку суду, є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Враховуючи викладене , суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів .

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, суд не вбачає підстав для визначення йому розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314-315,331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, а саме до 26 вересня 2021 року включно без визначення застави.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій особі місць ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районий суд м. Кривого Рогу протягом 5 діб з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1