УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Сміла клопотання ОСОБА_4 про встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001409.

Своє клопотання мотивує тим, що в Смілянському ВП ГУНП в Черкаській області на розгляді перебуває кримінальне провадження №0001409 від 28 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Однак, слідчим спеціально та навмисно не проведено жодної слідчої дії усіх епізодів по кримінальному провадженню, як це вимагається п. 21 ст. 7 КПК України у розумні строки, а саме не проведено слідчих експериментів та не оглянуто місце події та не допитані свідки і очевидці події, про яких вказує заявник.

Відтак, враховуючи вищевикладене ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням в якому просив встановити процесуальний строк у межах граничного строку передбаченого КПК України для здійснення процесуальних та слідчих дій, який просить встановити до 01 червня 2021 року.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі та вказав, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки всі необхідні слідчі дії в рамках кримінального провадження № 0001409 від 28 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - проведено та постановою слідчого від 05 березня 2021 року кримінальне провадження закрито.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи зазначену норму та неявку всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового засідання без фіксування його технічними засобами.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 28 серпня 2019 року слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за №0001409 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Виходячи із норм чинного національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, час, який враховується для визначення розумності строків, починається з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З цього моменту згідно зі ст.219 КПК України починається і відлік строків досудового розслідування, персоніфікується кримінальне провадження - з`являється підозрюваний (ст. 42 КПК України).

Згідно ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 219 КПК України встановлюються рамки в межах яких повинно бути здійснено досудове розслідування кримінального провадження, а саме - протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовженим до дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Разом з тим, ст. 114 КПК України, на яку посилається заявник, як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку проведення досудового розслідування, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду даної категорії клопотань, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч. 4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Крім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні. Тому правових підстав для встановлення слідчим суддею, відповідно до вимог ст.114 КПК України, процесуального строку досудового розслідування немає.

Слідчий суддя не вправі у запропонований заявником спосіб зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001409, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.

Діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст.308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Як зазначає заявник, кримінальне провадження №0001409, у якому останній бажає вирішити питання розумності строків, перебуває на стадії досудового розслідування, яке здійснюється Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області.

Разом з тим, з письмової заяви слідчого ОСОБА_5 вбачається, що кримінальне провадження № 0001409 від 28 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України закрите постановою слідчого СВ ВП № 2 ЧРУ ГУНП в Черкаській області від 05 березня 2021 року.

За вказаних обставин, оскільки відсутні підстави для задоволення клопотання про встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні та враховуючи, що слідчий суддя не наділений повноваженнями для встановлення відповідних граничних строків досудового розслідування, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309,372 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про встановлення процесуального строку для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1