Ухвала

Іменем України
17 червня 2021 року
м. Київ
Справа № 489/1251/19
Провадження № 51-2965 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2021 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2021 року, частково задоволено клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та постановлено застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 червня 2021 року, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді, оскільки скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі захисник, вказуючи на незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, ставить питання про її скасування, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх вимог, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, захисник вважає, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, не врахував положення п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України, та помилково прийшов до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді, якою було розглянуто клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовано інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, не підлягає апеляційному оскарженню, що призвело до незаконного обмеження доступу до правосуддя.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі, не вбачається з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до положень ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку під час досудового розслідування, Згідно з ч. 3 вказаної статті цього Кодексу, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як убачається зі змісту ухвали Миколаївського апеляційного суду від 10 червня 2021 року, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, якою розглянуто клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, захисник подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та постановити нову, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого.
Суддя апеляційного суду, отримавши апеляційну скаргу захисника встановила, що вона подана на ухвалу слідчого судді, яка до переліку передбачених ст. 309 КПК України ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, не відноситься. Тому, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, постановила рішення про відмову у відкритті провадження, оскільки вказана ухвала слідчого судді за апеляційною скаргою захисника не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції та вважає, що суддя апеляційного суду обґрунтовано прийшла до висновку про безпідставність вимог захисника щодо можливості оскарження ним вказаної ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим прийняла, законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Обґрунтування касаційної скарги захисника не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження захиснику необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 травня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3