Провадження № 1-кс/344/4629/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , в порядку ст. 303 КПК України, розглянувши скаргу (клопотання) ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26.07.2021 р. звернувся до суду із скаргою (клопотанням) про повернення тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що 26.10.2020 року в ході огляду місця події, інспектором сектору дізнання Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було вилучено автомобіль марки "BMW", реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого був ОСОБА_4 . Проте в матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні рішення, які б свідчили про факт накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб. З цих підстав тимчасово вилучений транспортний засіб повинен бути повернутий скаржнику як володільцю майна, в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України. Також з транспортним засобом вчинені всі слідчі дії, а тому необхідності в подальшому зберіганні тимчасово вилученого на території спеціального майданчика ГУНП немає. В ході проведення досудового розслідування жодній особі не повідомлено про підозру. З цих підстав просить повернути йому, як володільцю майна, тимчасово вилучений транспортний засіб.

Скржник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив скаргу задовольнити, суду додатково пояснив, що придбав автомобіль у невідомої особи. Він розуміє, що транспортний засіб неможливо використовувати, так як змінений номер кузова та підроблене свідоцтво про реєстрацію ТЗ, а тому має намір, після повернення ТЗ, розкомплектувати його на запчастини та продати.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_5 щодо задоволення скарги заперечила, зазначила, що автомобіль в кримінальному провадженні має статус речового доказу, номера кузова транспортного засобу місять ознаки механічного втручання, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є підробленими, що підтверджено висновками експерта.

Ознайомившись з поданою скаргою, заслухавши думку скаржника, дізнавача, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000586, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2020 р. близько 00 год. 05 хв. працівниками УПП в Івано-Франківській області було зупинено ОСОБА_3 , який керував автомобілем «БМВ», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В ході проведення перевірки встановлено, що номер кузова зазначеного автомобіля має ознаки кустарного нанесення.

26.10.2021 р. в ході огляду місця події автомобіль вилучено, та поміщено для подальшого зберігання на територію спеціального майданчика.

Автомобіль був наданий стороні кримінального провадження добровільно, про що матеріали справи містять відповідну розписку ОСОБА_3 .

Постановою старшого інспектора сектору дізнання Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 26.10.2020 р. автомобіль «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000586 від 26.10.2020 р.

Також встановлено, що після тимчасового вилучення майна орган досудового розслідування не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, відтак скаржник просить суд повернути майно на підставі ч. 5 ст. 171 КПК України, за змістом якої клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проте слідчий суддя вважає, що попри допущене порушення органом досудового розслідування вилучений автомобіль «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не підлягає поверненню особі, у якої він був вилучений (скаржнику), з підстав зазначених в ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки зазначений транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000586 від 26.10.2020 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зберігання речових доказів і документів регламентоване ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Тобто за змістом ч. 5 ст. 171 КПК України майно підлягає поверненню особі у якої воно було вилучене, проте за змістом ст. 100 КПК України майно, як речовий доказ, може бути повернуто виключно володільцю.

Оскільки транспортні засоби підлягають обов`язковій державній реєстрації, володіння ними, як об`єктами цивільного права, можливе виключно на законних правових підставах, а відтак право на таке володіння повинно бути підтверджене відповідними документами.

Скаржником не підтверджено, що він до вилучення транспортного засобу володів ним на законних правових підставах, а відтак в значенні ст. 100 КПК України його не можна віднести до законного володільця.

Також, у зв`язку тим, що номер кузова транспортного засобу місять ознаки механічного втручання, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є підробленими, що підтверджено висновками експерта, на даній стадії кримінального провадження не встановлено законного володільця ТЗ.

Згідно з ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином транспортний засіб, як матеріальний об`єкт є речовими доказом у кримінальному провадженні, позаяк є об`єктом кримінально-протиправних дій, та містять відомості, що можуть бути використані як докази факту злочинних дій. Скаржник в судовому засіданні зазначив, що метою повернення транспортного засобу є його розкомплектування та продаж, що неминуче призведе до знищення речового доказу, а як наслідок до закриття провадження у справі, не притягнення винних осіб до відповідальності.

З вищенаведених підстав, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржнику слід відмовити в задоволенні поданої скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 98, 100 КПК України, ст. 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги (клопотання) ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.07.2021 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1