Провадження № 1-кс/947/2430/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000818 від 07.07.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарата Одеської області, громадянина України, болгарина, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, на даний час обвинувальний акт перебуває в Овідіопольському районному суді Одеської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
Встановлено, що у червні 2020 року, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, у ОСОБА_5 , виник корисливий мотив, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом вимагання поєднаного з погрозою насильства.
Так, при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, ОСОБА_5 стало відомо від ОСОБА_7 про начебто існування «боргу» у потерпілого ОСОБА_8 перед ОСОБА_7 у сумі 180 000 гривень та 3 тисяч доларів США.
Визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно - грошові кошти, які належать потерпілому ОСОБА_8 та його дружині - ОСОБА_9 , про що він дізнався від ОСОБА_7 . З цією метою, ОСОБА_5 вступив у попередню змову з раніше знайомим йому ОСОБА_10 .
У подальшому встановлено, що починаючи з квітня 2020 року, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 будучі знайомим з ОСОБА_8 , з яким раніше підтримував робочі відносини, запропонував ОСОБА_8 виконати будівельні роботи на його особистому дачному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_8 погодився та на підставі усної домовленості приступив до виконання будівельних робіт.
Далі, 09.06.2020 закінчивши будівельні роботи за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 надав ОСОБА_7 рахунок за виконані роботи, у відповідності до якого, ОСОБА_7 попередньо перерахував на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 у сумі 170 000 гривень та повинен був сплатити після закінчення будівельних робіт решту грошових коштів у сумі 74 000 гривень, на що ОСОБА_7 погодився та призначив ОСОБА_8 зустріч на 15.06.2020 за адресою розташування свого особистого дачного будинку, а саме: АДРЕСА_3 начебто з метою передачі грошових коштів ОСОБА_8 за виконані будівельні роботи.
У подальшому, 15 червня 2020 року у денний час, більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 прибув за вищевказаною адресою з метою отримання грошових коштів за виконані будівельні роботи. Натомість, ОСОБА_7 не віддав грошові кошти у сумі 74 000 гривень ОСОБА_8 та повідомив останнього про те, що він винен ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 185 тисяч гривень та 3 тисячі доларів США у зв`язку з тим, що будівельні роботи на думку ОСОБА_7 виконані неякісно. При цьому, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що він нічого не винен ОСОБА_7 , намагався пояснити це останньому, та у зв`язку з чим просив здійснити детальний підрахунок витрачених грошових коштів на будівельні роботи. На що, ОСОБА_7 , поводячи себе зухвало пояснив знову ОСОБА_8 , про те, що не бажає робити перерахунок будівельних робіт та витрачених матеріалів та не поверне йому зазначену суму грошових коштів, про які вони домовились спочатку.
Далі, у невстановлений під час досудового розслідування точну дату та час, ОСОБА_5 , будучі знайомим з ОСОБА_7 , в ході спілкування, дізнався від останнього, про начебто існуючий борг ОСОБА_8 на суму 180 тисяч гривень та 3 тисячі доларів США.
У подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, а саме грошових коштів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та начебто в інтересах ОСОБА_7 , щодо виконання нібито наявних боргових зобов`язань, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 розподілили між собою ролі та в подальшому діяли згідно погодженого між собою плану.
В подальшому, згідно відведеної ролі, ОСОБА_11 , на підтвердження своїх злочинних намірів та реальності погроз щодо застосування до потерпілого протиправних заходів впливу, маючи на меті залякування, вчинення морального та психологічного тиску відносно потерпілого систематично телефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 та у ході особистих зустрічей з погрозами застосування насильства над ним та його близькими родичами, вимагав передачі грошових коштів.
У подальшому, ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та начебто в інтересах ОСОБА_7 , який фактично не був обізнаним щодо протиправної діяльності зазначених осіб, 01.07.2020, здійснив телефонний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_8 та під час телефонної розмови ввівши в оману останнього, представився головою ОСББ, запропонувавши ОСОБА_8 укласти угоду про проведення будівельних робіт на певному об`єкті, на що потерпілий погодився. При цьому, ОСОБА_5 домовився про зустріч потерпілим ОСОБА_8 в кафе «Апшерон», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 20/3.
Того ж дня, 01.07.2020 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 прибув на зустріч до кафе «Апшерон» та став очікувати зустрічі з ОСОБА_5 біля зазначеного кафе. В цей час до кафе «Апшерон» прибув автомобіль марки «БМВ», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 , яким керував раніше незнайомий потерпілому ОСОБА_8 ОСОБА_5 .
Під час зустрічі, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , запропонував ОСОБА_8 присісти на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «БМВ», на якому він прибув на зустріч, де продовжити розмову, на що ОСОБА_8 , не відчуваючи небезпеки погодився, та присів на зазначене переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля. Під час розмови, ОСОБА_5 у грубій формі пояснив ОСОБА_8 , що він діє в інтересах ОСОБА_7 та повідомив, що потерпілий повинен віддати на користь ОСОБА_7 грошові кошти, які він начебто «заборгував» останньому під час виконання будівельних робіт, на що ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що нікому не винен грошові кошти, намагався пояснити ОСОБА_5 , що не має ніякого «боргу» перед ОСОБА_7 .
На це, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та начебто від імені ОСОБА_7 почав погрожувати ОСОБА_8 , спричиненням тілесних ушкоджень, зазначивши, що він поїде разом з ним до «серйозних людей» для обговорення суми «боргу», та при цьому зрушив з місця автомобіль марки «БМВ», р.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував та в якому знаходився ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_8 , будучи наляканим та побоюючись за своє життя, вибіг з автомобіля, який рухався, однак не встиг набрати велику швидкість.
В цей час, ОСОБА_5 , розуміючи, що може не довести спільний з ОСОБА_10 злочинний план до кінця, вибіг з автомобіля та рушив за ОСОБА_8 , при цьому запропонував потерпілому продовжити розмову у більш спокійній обстановці у приміщенні кафе «Апшерон», розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 20/3, на що ОСОБА_8 будучи наляканим та побоюючись за своє життя та життя своєї родини погодився та прослідував разом з ОСОБА_5 до приміщення вказаного кафе.
У подальшому, перебуваючи за одним із столиків у приміщенні кафе «Апшерон», розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, знову почав погрожувати ОСОБА_8 застосуванням фізичного насильством та висувати усні вимоги щодо передачі нібито на користь ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 185 000 гривень та 3 000 доларів США, на що ОСОБА_8 будучи наляканим та побоюючись за своє життя та життя своєї родини, намагався пояснити, що він не винен нікому ніякі грошові кошти, на що ОСОБА_5 , погрожував, що потерпілий у будь-якому разі передасть зазначену суму грошових коштів на користь ОСОБА_7 .
Наступного дня, 02.07.2020, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , 02.07.2020 об 11:53, здійснив телефонний дзвінок потерпілому ОСОБА_8 . Під час розмови ОСОБА_5 пояснив потерпілому, що необхідно знову зустрітися з ним та начебто ОСОБА_7 , щоб розібратися з його «боргом» та при цьому неодноразово пояснив, що ОСОБА_8 повинен передати грошові кошти на користь ОСОБА_7 у будь-якому разі, на що потерпілий будучи упевненим що не винен нікому ніякі грошові кошти, погодився на зустріч.
У подальшому, 02.07.2020 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, прибув разом з невстановленою під час досудового розслідування особою до кафе «Апшерон», розташованого за вищевказаною адресою та стали очікувати потерпілого ОСОБА_8 .
В цей час, ОСОБА_10 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 з метою досягнення спільної мети в телефонному режимі надавав поради ОСОБА_5 як правильно себе поводити у спілкуванні з потерпілим задля доведення злочинного плану до кінця.
Так, о 20 годині 30 хвилин того ж дня, ОСОБА_8 прибув до кафе «Апшерон», де за одним із столиків його вже чекали раніше знайомий йому ОСОБА_5 та невстановлена особа ( матеріли щодо якої виділені в окреме провадження). Під час розмови, ОСОБА_5 , у присутності невстановленої особи почав висувати ОСОБА_8 усні вимоги щодо передачі на користь ОСОБА_7 грошових коштів у сумі 185 000 гривень та 3 000 доларів США, із погрозою застосування насильства відносно останнього та його родини, на що потерпілий намагався пояснити присутнім ОСОБА_5 та невстановленій особі, що він нікому нічого не винен.
Далі, ОСОБА_5 , з метою доведення виконання злочинного плану до кінця, продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілого, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 систематично телефонував потерпілому ОСОБА_8 та його дружині ОСОБА_9 , з метою залякування та як досягнення результату у подальшому незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , на що потерпілий кожного разу під час розмов намагався пояснити ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , що він нікому не винен ніякі грошові кошти.
У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_10 який йому давав поради по телефону, та виконуючи обумовлений спільний злочинний план щодо залякування потерпілого ОСОБА_8 та його родини, вчинення психологічного тиску на останніх та вжиття заходів задля досягнення злочинної мети спільно з невстановленою під час досудового слідства особою, продовжив реалізовувати злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілого. Так, 08.07.2020 приблизно о 00 годин 45 хвилин, ОСОБА_5 з метою залякування та як результат отримання від потерпілих грошових коштів у сумі 185 тисяч гривень та 3 тисяч доларів США за попередньою змовою з невстановленою під час досудового слідства особою прибув за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 , де на вхідних дверях квартири залишив поховальний вінок з написом: « ОСОБА_12 прораб, прораб, прораб».
Далі, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 і переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, зокрема грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , із погрозою застосування насильства відносно потерпілого та його родини, 17.07.2020 о 12:53 знову зателефонував на мобільний телефон потерпілого. Під час телефонної розмови, ОСОБА_5 передав слухавку ОСОБА_10 , який, представляючись «Султаном» та діючи начебто від імені ОСОБА_7 почав висувати усні вимоги потерпілому про передачу грошових коштів у сумі 180 тисяч гривень та 3 тисяч доларів США на користь ОСОБА_7 .
При цьому, ОСОБА_10 з метою доведення злочинного плану до кінця, почав наполягати на зустрічі потерпілого та ОСОБА_7 для з`ясування питань з «боргом», на що потерпілий ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що він не винен зазначену суму грошових коштів ОСОБА_7 , а навпаки, ОСОБА_7 не віддав решту грошових коштів потерпілому за виконані будівельні роботи, намагався це пояснити ОСОБА_10 .
Через деякий час, 22.07.2020 о 13:06 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном із погрозою застосування насильства, зателефонував потерпілому ОСОБА_8 .. В ході телефонної розмови ОСОБА_5 почав висувати усні вимоги потерпілому ОСОБА_8 щодо передачі йому на користь ОСОБА_7 грошових коштів у вищезазначеній сумі з погрозою застосування насильства, запропонувавши знову зустрітися у кафе «Апшерон» для з`ясування питань з «боргом», на що потерпілий, перебуваючи під постійним психологічним тиском, сприймаючи погрози застосування насильства явними, у разі невиконання вимог щодо передачі грошових коштів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , побоюючись за своє та близьких родичів життя та здоров`я потерпілий ОСОБА_8 погодився на зустріч 22.07.2020 о 17:00 у кафе «Апшерон».
Далі, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння майном потерпілого, 22.07.2020 приблизно о 17:00 годині, разом з невстановленою під час досудового слідства особою прибув до приміщення кафе «Апшерон», розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 20/3, де разом з невстановленою під час досудового слідства особою (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження) став очікувати потерпілого ОСОБА_8 з метою доведення спільного обумовленого всіма учасниками злочинного плану до кінця. Так, 22.07.2020 о 17:17 до кафе «Апшерон» прибув потерпілий ОСОБА_8 . Під час зустрічі, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись у приміщенні кафе «Апшерон» у процесі розмови по черзі висували усні вимоги потерпілому ОСОБА_8 щодо передачі грошових коштів у сумі 185 тисяч гривень та 3 тисяч доларів США, називаючи їх начебто «боргом», які потрібно повернути спочатку на користь ОСОБА_7 , потім на користь робітників, які виконували будівельні роботи у дачному будинку ОСОБА_7 , на що потерпілий ОСОБА_8 , будучі наляканим та побоюючись за своє життя та здоров`я, а також життя та здоров`я своєї родини намагався пояснити присутнім під час зустрічі, що не винен вказану суму грошових коштів.
Після чого, ОСОБА_5 , не зупинившись на досягнутому, продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_10 , переслідуючи мету незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 та його родини, продовжував систематично телефонувати потерпілому ОСОБА_8 з вимогою передати грошові кошти у сумі 185 тисяч гривень та 3 тисячі доларів США на його користь, при цьому висловлювати погрози застосування фізичного насильства відносно потерпілого ОСОБА_8 та його родини, таким чином залякувати потерпілого та його родину за для досягнення очікуваного результату щодо незаконного отримання від потерпілого визначеної раніше суми грошових коштів на користь ОСОБА_7 , намагаючись заволодіти майном потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами у сумі 180 тисяч гривень та 3 000 доларів США.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вказане діяння має високу суспільну небезпеку, оскільки кримінальне правопорушення вчинено відносно потерпілих із погрозою застосування фізичного насильства відносно потерпілого та його родини, а дії підозрюваного ОСОБА_5 спричинені відносно потерпілого, створювали психологічний тиск та залякування потерпілого та членів його родини, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_5 , у зв`язку із тим, що не всі речові докази, на даний момент органом досудового розслідування встановлені, він безпосередньо або через інших осіб може знищити їх або змінити на свою користь, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 , побоюючись покарання (у вигляді позбавлення волі) може незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, що може свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи характеристику особистості ОСОБА_5 , а також те, що з моменту вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, останній скоїв ряд кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 369 КК України, про що ОСОБА_5 повідомлено про підозру, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час або особистого зобов`язання, вказавши, що підозра необґрунтована, в рамках іншого кримінального провадження ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід, він сплатив заставу, запобіжний захід не порушує, місце проживання ОСОБА_5 тимчасове.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 20.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.07.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.07.2020 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2020 року, протоколом огляду предмету від 09.07.2020 року, протоколом огляду предмету від 08.08.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.07.2020 року, протоколом обшуку від 16.10.2020 року, протоколом огляду речей від 18.02.2021 року, висновком експерта №20-6451 судової криміналістичної експертизи відео-звукозапису від 28.12.2020 року, протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_14 від 04.08.2020 року, протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_5 від 04.08.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, з огляду на те, що кримінальне правопорушення ймовірно вчинене із погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
З приводу існування ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя враховує, що матеріали даного клопотання містять протоколи допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_13 , які містять анкетні дані зазначених осіб, враховуючи те, що на показаннях потерпілих та свідка на теперішній час ґрунтується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваний може незаконного впливати на потерпілих та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань.

Слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його корисливий характер, а також характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та офіційного заробітку, на даний час притягується до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що посилання сторони обвинувачення являються необґрунтованими, оскільки в такому клопотанні стороною обвинувачення не конкретизовано які речі підозрюваний може знищити сховати, спотворити, та яким способом.
4.3. Вирішення питання можливості застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, по відношенню до домашнього арешту більш м`якими запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

За фактичними обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що враховуючи його тяжкість, вимагає від слідчого судді застосування відносно підозрюваної особи такого запобіжного заходу, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також забезпечить досягнення завдань застосування відповідного запобіжного заходу.

З огляду на той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, оскільки в судовому засіданні підозрюваний та його захисник повідомили, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово, крім того, стороною обвинувачення та стороною захисту не були долучені докази, підтверджуючи те, що останній мешкає за вказаною адресою, слідчий суддя приходить до переконання, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за непідтвердженою адресою є недоцільним.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри, а також ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому без застосування іншого запобіжного заходу запобігти настанню ризиків неможливо, а запобіжний захід у вигляді застави буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та досягнення відповідних завдань кримінального провадження.

Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За таких обставин та враховуючи викладене, з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваного, фактичні обставини даного кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, наслідки, які настали в результаті інкримінованих підозрюваному дій, суспільно-небезпечний характер таких дій, а також встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність визначення відносно підозрюваного відповідного розміру застави у розмірі чотириста п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 021 500 (один мільйон двадцять одна тисяча п`ятсот) гривень, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, забезпечить подальше ймовірне відшкодування підозрюваним завданої шкоди, у випадку доведення його вини у встановленому законом порядку судом.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 182, 184, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000818 від 07.07.2020 року відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі чотириста п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 021 500 (один мільйон двадцять одна тисяча п`ятсот) гривень.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 20.04.2021 року наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду;
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1