14.06.2021 Справа № 756/8725/21

Справа № 756/8725/21
Провадження № 1-кс/756/1384/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000218 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000218 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що у провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000218 від 17.07.2020 року, в якому прокурора ОСОБА_4 було призначено процесуальним керівником.

У межах вказаного кримінального провадження ним на адресу Оболонського УП ГУНП у м. Києві було скеровано 22 клопотання про вирішення ряду процесуальних питань, проте жодне з вищезазначених клопотань дізнавачем, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000218, не розглянуто, ухвали слідчих суддів Оболонського районного суду м. Києва, якими зобов`язано розглянути вказані клопотання відповідно до вимог ст. 220 КПК України, не виконано. Крім того, прокурором ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження прийнято постанову про відмову у визнанні його потерпілим, незважаючи на те, що саме він заявляв про вчинений щодо нього злочин. Вищевказана бездіяльність дізнавача залишена прокурором ОСОБА_4 без належного реагування, останнім не надано жодної письмової вказівки щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000218. Така поведінка прокурора, на думку заявника, свідчить про його упередженість та ставить під сумнів його професійні навички під час здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 просить відвести прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000218.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану заяву про відвід та просив її задовольнити з підстав, що у ній викладені. Зазначив, що прокурор як процесуальний керівник не здійснює нагляд за повнотою та достовірністю внесення відомостей до ЄРДР, прокурором не здійснено нагляду за дотриманням дізнавачами, які проводять досудове розслідування у кримінальному провадженні, вимог кримінального процесуального законодавства, не надано жодної вказівки дізнавачам щодо вчинення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні та розгляду його клопотань в порядку ст. 220 КПК України.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви та просив відмовити у її задоволенні з тих підстав, що наведені заявником доводи не є підставою для відводу прокурора згідно з положеннями діючого Кримінального процесуального кодексу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши заяву про відвід та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000218 від 17.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Прокурором ОСОБА_4 , зокрема, здійснюється процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом.

Приписами ч. 2 ст. 80 КПК України закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору, слідчому з підстав, передбачених ст. 77 КПК України.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду, прокурора, слідчого, дізнавача слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Причому суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід та зазначені у судовому засіданні в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що зазначені заявником підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України в частині надання на обґрунтування своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується поки не надано доказів протилежного.

Аналізуючи мотиви для відводу прокурора по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000218, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заявником не було зазначено жодної передбаченої законом підстави для відводу прокурора та не надано належних та допустимих доказів, які би вказували на упередженість прокурора під час здійснення його процесуальних обов`язків.

Крім того, слід зазначити, що нормами діючого кримінального процесуального законодавства, зокрема, Главою 26 КПК України, регулюється порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, а тому заявник не позбавлений права на звернення до суду зі скаргою у визначеному законом порядку у разі виявлення відповідних порушень своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи викладені обставини слідчий суддя вважає, що відсутні обставини, які могли б свідчити про упередженість прокурора ОСОБА_4 під час здійснення останнім процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000218, у зв`язку з чим заява ОСОБА_3 про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 77, 80, 81, 83 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000218 від 17.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1