ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1257/21 Справа № 932/2384/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України,
В с т а н о в и л а:
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2021 року клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого було задоволено. В задоволенні клопотання захисника в інтересах обвинуваченого було відмовлено. Продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 28.03.2021 року до 23.05.2021 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі або довічне ув`язнення. Також, суд, врахувавши наведені дані про особу обвинуваченого, вказує на існування ризиків, можливих спроб переховування від суду та вчинення впливу на потерпілих та свідків з боку обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не погодилась з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2021 року, та обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у певний період доби, а саме з 18:00 години до 07:00 години наступного дня із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, та такою що не відповідає викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Звертає увагу, що суд здійснив розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу із порушенням вимог КПК України, залишивши поза увагою, що усі ризики, які були наведені прокурором втратили свою актуальність через завершення досудового розслідування та направлення до суду обвинувального акту.
Посилається на те, що судом не було взято до уваги відсутність доказів, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 , хоча й мав тілесні ушкодження та перебував на лікуванні, але з`являвся до слідчого за викликом.
Крім того, обвинувачений офіційно одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, позицію представника потерпілого, який також просив задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Частиною 3 статтею 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Розглядаючи апеляційні вимоги захисника стосовно заміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до наданих матеріалів, в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002103 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, п.1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 січня 2021 року без визначення розміру застави, який в подальшому продовжувався.
Під час підготовчого судового розгляду головуючий суддя належним чином з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину та суворість можливого покарання, з чим погоджується і колегія суддів.
Що стосується заявлених у клопотанні прокурора ризиків, апеляційний суд цілком погоджується з судом першої інстанції, який зазначив, що доводи прокурора про продовження існування ризику можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_7 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не можуть бути враховані, адже вказаний ризик на даний час втратив свою актуальність, оскільки досудове розслідування даного кримінального провадження завершено і обвинувальний акт знаходиться в провадженні суду. Також на підтвердження ризиків можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_7 вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не надано жодних доказів.
Разом з тим, зазначений в ухвалі суду ризик можливих спроб обвинуваченого незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані в суді, адже останній обізнаний про їх анкетні дані та місце проживання, колегія суддів вважає не доведеним, оскільки в наданих матеріалах не міститься заяв потерпілих чи свідків з приводу застосування відносно них обвинуваченим ОСОБА_7 незаконного впливу чи інших доказів на підтвердження цих обставин, і прокурором вказані відомості протягом апеляційного розгляду не надані.
В даному випадку апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлена наявність лише ризику того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Також, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повному обсязі враховано доводи захисника, викладені в клопотанні про заміну запобіжного заходу, ідентичні апеляційним вимогам, а саме обставини того, що обвинувачений раніше не судимий, офіційно одружений, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, що в цілому свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».
З урахуванням зазначеного, а також на підставі того, що у цьому провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із сім`єю, та враховуючи, що суд першої інстанції належним чином не прийняв до уваги обставини, які дають можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, та зможуть запобігти вчиненню обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, колегія суддів дійшла висновку, що в даному конкретному випадку обвинуваченому можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, із забороною ОСОБА_7 цілодобового залишати місце постійного проживання до 23 травня 2021 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2021 року, якою продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23 травня 2021 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду;
- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4