Справа № 569/4335/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000234 від 15.02.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше несудимого, працюючого на хлібзаводі "Поліссяхліб", із середньою спеціальною освітою,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМ України № 576 від 12.10.1992 та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання холодної зброї, за невстановлених обставин, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого металевий кастет, якого носив при собі та 15.02.2021 о 11 год 29 хв прийшов до Рівненського районного суду Рівненської області, який розташований за адресою м. Рівне, вул. С. Петлюри,10 де під час поверхневої перевірки працівниками служби Судової охорони було виявлено та в подальшому працівниками поліції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області вилучено в останнього вказаний металевий кастет, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який виготовлений кустарним способом, як ремінна пряжка-кастет із внесенням саморобним способом конструктивних змін - видалено окремий елемент кріплення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, як своїми умисними діями, які виразилися у носінні холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на нього.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні інкримінованого правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, кваліфікацію не оспорював та підтвердив факт, що він не пам"ятає в який час знайшов металевий кастет, якого носив при собі та 15.02.2021, о 11 год 29 хв, прийшов до Рівненського районного суду Рівненської області, який розташований за адресою м. Рівне, вул. С. Петлюри,10 де під час поверхневої перевірки працівниками служби Судової охорони було виявлено та в подальшому працівниками поліції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області вилучено в нього вказаний металевий кастет. Даний кастет він постійно носив при собі. Просить суд застосувати до нього міру покарання у виді громадських робіт.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Постановою старшого слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 26.02.2021 визнано металевий кастет речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження та передано на зберігання в камеру схову речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області по квитанції № 020472.

Витрати на залучення експертів становлять 1307 грн 60 коп.

Таким чином, за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і останній у його вчиненні винен.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Що стосується особи обвинуваченого то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризуються з посередньої сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше несудимий, займається офіційно суспільно-корисливою працею.

Як встановлено в ході судового розляду, обвинувачений як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду щиро розкаявся, висловив щирий жаль з приводу вказаного діяння та осуд своєї поведінки.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2013 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Як слідує з п. 3 даної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину його обставини його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчиненого групою осіб і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 17 Закону України від 23.02.2016 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику суду, як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» п. 38 рішення від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування того чи іншого покарання.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин суд не встановив, то суд прийшов до переконання, що обвинуваченому має бути призначене покарання без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємої статті Кримінального Кодексу України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи". За цих же обставин, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Крім того, призначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, і воно випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположених свобод» 1950 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, призначивши покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Речовий доказ - металевий кастет, що зберігається в камері схову речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1307 грн 60 коп.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 починається з часу реального виконання вищевказаного покарання.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1