печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8147/21-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особиво важливих справах Головного слідчого управління Націрнальної поліції України ОСОБА_3 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000772 від 21.08.2019,
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло клопотання старшого слідчого в особиво важливих справах Головного слідчого управління Націрнальної поліції України ОСОБА_3 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000772 від 21.08.2019.
В обґрунтування клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України (далі - ГСУ НП України) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000772 від 21.08.2019, за фактом систематичного вимагання та отримання службовими особами територіального підрозділу одного з центральних органів державної влади неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до ГСУ НП України надійшла з матеріалами ДВБ НП України заява гр. ОСОБА_4 щодо можливого вимагання у неї неправомірної вигоди посадовими особами управління державної міграційної служби однієї з областей України (далі УДМС) за сприяння у отриманні громадянства України.
У ході досудового розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_4 проживає безперервно на території України з 1986 року. Підставою для законного перебування гр. ОСОБА_4 на території України є посвідка на постійне проживання, строк дії якої остання продовжувала у встановлені законом строки та порядку.
Починаючи з 2011 року, гр. ОСОБА_4 почала подавати до УДМС через РС УДМС документи, з метою надання останній громадянства України, однак із формальних причин отримувала неодноразові відмови.
Враховуючи вказане, 26 червня 2018 року С. отримала рішення суду, яким встановлено факт проживання гр. ОСОБА_4 до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Рішення набрало законної сили 03 серпня 2018 року. Станом на 15.02.2021 не скасоване.
Після набрання законної сили рішення суду від 26.06.2018, PC УДМС скеровано його з іншими попередньо наданими гр. ОСОБА_4 документами до УДМС з метою надання гр. ОСОБА_4 громадянства України.
Водночас, з моменту подання гр. ОСОБА_4 документів з метою отримання громадянства України по день звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, УДМС ініційовано проведення 3 перевірок з метою підтвердження фактичного проживання гр. ОСОБА_4 за вказаною адресою, не надано жодної відповіді на письмові звернення останньої щодо причин не надання їй громадянства України, чим вчиняють на неї моральний тиск та схиляють до надання неправомірної вигоди посадовим особам УДМС, з метою припинення перешкод у набутті громадянства України.
Від знайомих іноземців, які тривалий час проживають на території України ОСОБА_4 стало відомо про те, що без сплати посадовим особам УДМС коштів у розмірі від 500 до 1 500 євро, вони будуть вчиняти будь-які дії та шукати формальні підстави, з метою відмови у наданні громадянства України.
У ході оформлення документів для отримання громадянства України, гр. ОСОБА_4 підтримує дружні відносини з завідувачем PC УДМС, яка неодноразово відвозила документи гр. ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , однак від неї гр. ОСОБА_4 стало відомо, що начальник УДМС постійно знаходить формальні підстави для відмови у наданні гр. ОСОБА_4 громадянства, зокрема неправильно розставлені розділові знаки, не подобається зміст наданих йому документів, тощо, не надаючи при цьому своїм відмовам жодних законних на те підстав та не посилаючись на відповідні нормативні документи, що передбачаюсь законність прийняття вказаних рішень.
При цьому, зі слів завідувача PC УДМС, начальник УДМС при кожній з бесід щодо надання гр. ОСОБА_4 громадянства України підводить розмову до того, щоб гр. ОСОБА_4 особисто приїхала до нього на особистий прийом з незрозумілих для неї та завідувача PC УДМС причин.
Указані дії свідчать про те, що посадові особи УДМС штучно створюють перешкоди в отриманні гр. ОСОБА_4 на законних підставах громадянства України з метою отримання від неї неправомірної вигоди у формі грошової винагороди.
Проведеними працівниками оперативного підрозділу ДВБ НП України заходами, з урахуванням інформації, отриманої від гр. ОСОБА_4 встановлено, що на території однієї з областей України діє організована група, до складу якої входять посадові особи УДМС та цивільні особи, якими організовано злочинну схему, що полягає у систематичному вимаганні та отриманні неправомірної вигоди від іноземців за сприяння у отриманні громадянства України.
У ході досудового розслідування здійснено наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а саме:
- 23.08.2019 надано доручення ДВБ НП України про проведення слідчих (розшукових) дій;
- 21.08.2019 допитано в якості свідка гр. ОСОБА_4 ;
- проведено негласні слідчі (розшукові) дії, стосовно осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину;
- 02.09.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_6 ;
- 12.09.2019 додатково допитано в якості свідка гр. ОСОБА_7 .
На даний час у кримінальному провадженні продовжується проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема:
- розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали негласних слідчих (розшукових) дій стосовно осіб які вчинили кримінальне правопорушення;
- провести негласні слідчі (розшукові) дії стосовно осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину;
- витребувати підтверджуючу інформацію, стосовно осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінальне правопорушення від установ, підприємств, організацій, в тому числі з державних реєстрів;
- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Провести та завершити вказані слідчі і процесуальні дії до закінчення вісімнадцяти місячного строку досудового розслідування, тобто до 21.02.2021, неможливо з наступних об`єктивних причин:
- винятковою складністю кримінального провадження;
- необхідністю розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій стосовно осіб які вчинили кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 21.02.2021 року, а необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведені.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання, з викладених у ньому підстав.
Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії органу досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000772 від 21.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.
При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує складність провадження, певне зволікання сторони обвинувачення при здійсненні досудового та разом з тим все ж виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 р., у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).
Крім того, слідчий суддя приймає до уваги пункт 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України», в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, а строк досудового розслідування кримінального провадження необхідно продовжити на дванадцять місяців.
Керуючись ст.ст. 2, 22, 28, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Продовжити на дванадцять місяців, тобто до 21 лютого 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000772 від 21.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1