Справа № 166/450/21 Провадження №11-сс/802/215/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 щодо ОСОБА_9 (кримінальне провадження №0000080),
В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обрано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Комендатівка Кобелякського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, безробітного, з вищою освітою, раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з 21 квітня 2021 року до 19 червня 2021 року включно.
На підставі ст.183 КПК України визначено суму застави в межах 2 000 000 (два мільйони) грн, з покладенням в разі її внесення на підозрюваного обов`язків:
- з`являтись на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання ;
- не відлучатись з населеного пункту в якому фактично проживає, тобто АДРЕСА_1 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, знищити або приховати речові докази, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, прийнятої з істотним порушенням вимог КПК України та не відповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що слідчий суддя безпідставно обрав підозрюваному ОСОБА_9 найсуворіший запобіжний захід, судом не розглядалось питання щодо можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу про яке просила сторона захисту. Суд не врахував, що слідчим та прокурором не було доведено існування ризиків у кримінальному провадженні, а також не досліджено обставин сімейного, майнового стану, особи підозрюваного, його стану здоров`я, який має постійне місце проживання. Ризик того, що ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду не було доведено стороною обвинувачення. Посилання суду про можливість підозрюваним знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин справи є необґрунтованим. Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: струни блоків МКС були вилучені слідчими. Інші ризики викладені в рішенні суду формально без зазначення конкретних обставин та підтвердження їх належними доказами.
При визначенні розміру застави судом не було враховано майнового та сімейного стану підозрюваного, а тому як альтернативу триманню під вартою ОСОБА_9 визначено завідомо непомірний розмір застави, який є непід`ємною сумою для нього, оскільки на даний час є безробітним, немає постійного джерела доходу.
Слідчим та прокурором не доведено доказами обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що дає підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж пропонований слідчим.
Вважає, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 під час досудового розслідування буде запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.
Інший захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 змінити в частині застосування розміру застави, визначивши мінімальний її розмір, який передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600,00 грн. Посилається на обмеження слідчим суддею права підозрюваного на заставу, чим позбавив можливості ОСОБА_9 звільнитись з - під варти та істотно порушив норми діючого законодавства. Визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного. Суддя дійшов до передчасного та помилкового висновку про необхідність такого розміру застави, не з`ясував можливості підозрюваного та членів його родини сплатити таку суму коштів, а також вийшов за межі поданого слідчим клопотання про визначення розміру застави в межах п.3 ч.5 ст.182 КПК України, чим порушив принцип диспозитивності та змагальності сторін.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційних скарг, захисників, які підтримали подані ними апеляційні скарги, підозрюваного, який підтримав апеляційні скарги своїх адвокатів, позицію прокурора, який заперечив апеляційні скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що вони до задоволення не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як убачається з матеріалів провадження, 21.04.2021 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. Цього ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, яке відноситься до класифікації особливо тяжкого злочину.
Так, як встановлено матеріалами справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України та застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Слідчим суддею враховано, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та його особу, що не надає можливості в даному випадку обрати менш суворий запобіжний захід.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя всупереч твердженням захисту правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з покликанням на матеріали кримінального провадження, свідчать про обставини існування ризиків, які можуть зашкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження, та дійшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, приховати речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Таким чином доводи захисників підозрюваного про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст.177 КК України є непереконливими, як і непереконливими є вимоги апеляційних скарг щодо необхідності скасування ухвали слідчого судді.
Наявність в ОСОБА_9 постійного місця проживання, на що посилається, сторона захисту суттєво не зменшує ризиків у кримінальному провадженні та не впливає на правильність висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, який відповідає вимогам п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Під час апеляційного розгляду також встановлено, підозрюваний неодружений, офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Щодо доводів захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави, який визначений ОСОБА_9 , то вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.
Розмір застави, згідно вимог ч.4 ст. 182 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання сховатися.
Вимогами п.3 ч.2 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
З ухвали слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року вбачається, що розмір застави щодо ОСОБА_9 , визначений в розмірі який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням наведених положень кримінального процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом обґрунтовано та вмотивовано визначено розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, з викладених в апеляційних скаргах доводах захисників, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді