Справа №295/9716/21
УХВАЛА
Про відмову в накладенні арешту на майно
28.07.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого Житомирського РУП ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно, подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №0001306 від 22.07.2021 року за ознаками складу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
І. Суть клопотання
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить накласти арешт на кофту чорного кольору «Venum» з білими та оранжевими вставками; кросівки «Nike» чорного кольору з білою підошвою; кросівки «Puma» чорного кольору; шкатулку з 2-ма металевими сережками, жовтого кольору овальної форми, які були вилучені 22.07.2021 року під час проведення невідкладного обшуку.

У клопотанні вказано, що проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що в період часу з 10.00 год. 19.07.2021 року по 18.00 год. 21.07.2021 року невідома особа, шляхом підбору ключа, проникла до кв. АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно ОСОБА_6 , а саме золоті вироби на суму близько 33 000,00 грн.

Під час допиту потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що до скоєння даного злочину може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , так як останнього підозрює у скоєнні крадіжки.

Слідчий зазначила, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів та під часу аналізу камер відеоспостереження, розташованих поблизу місця події та по можливому маршруту руху осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, було встановлено, свідка ОСОБА_9 , який перебуваючи у дворі будинку бачив трьох підозрілих осіб, та якому було пред`явлено фотознімки осіб, що раніше скоювали квартирні крадіжки. З пред`явлених свідкові фотознімків було встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення можуть бути причетні особи, які схожі на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
В клопотанні слідча вказує, що на підставі отриманої інформації, в порядку крайньої невідкладності 22.07.2021 року був проведений обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, перераховане вище та на яке слідчий просить накласти арешт.

В обгрунтування клопотання про арешт майна слідчий послалась на можливість використання, як доказів відомостей, що містяться в даних речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно з метою недопущення їх відчуження, розпорядження та користування. Крім того, слідчий стверджує, що у разі повернення вилучених речей особі, у законному володінні якої вони перебувають, це може призвести до знищення слідів злочину, що були на них залишені, що в подальшому може вплинути на хід досудового розслідування.
ІІ Процедура та позиції сторін
В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому, просила задоволити. Додатково на запитання слідчої судді слідча пояснила, що в матеріалах кримінального провадження відсутні протоколи пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_9 фотознімків ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , як і відсутні протоколи огляду камер відеоспостереження за місцем вчинення кримінального правопорушення. Пояснювала, що після вилучення речей за місцем проживання ОСОБА_11 , їх не було надано для впізнання потерпілій ОСОБА_7 . Слідчий вказала, що в переліку вилучених речей відсутні речі, які були викрадені у потерпілої, вилучене взуття може бути надано для проведення експертизи. На даний час органом досудового розслідування не встановлено, що вилучені речі є речовими доказами в інших кримінальних провадженнях. Також слідча зазначила, що в матеріалах даного кримінального провадження відсутні відомості, які вказують на те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 можуть бути причетними до вчинення даного кримінального правпорушення.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено заборону застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
В частині 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За правилами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001306 від 22.07.2021 року о 09 год. 47 хв., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по факту викрадення майна у громадянки ОСОБА_6 .

В рамках кримінального провадження 22.07.2021 року в період з 17-32 год. до 19-04 год. за адресою: АДРЕСА_4 був проведений обшук, в ході якого було виявлено та вилучено наступне майно: кофту чорного кольору «Venum» з білими та оранжевими вставками; кросівки «Nike» чорного кольору з білою підошвою; кросівки «Puma» чорного кольору; шкатулку з двома металевими сережками, жовтого кольору, овальної форми.
Постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_12 від 23.07.2021 року вилучене під час обшуку за адресою АДРЕСА_4 майно, яке перелічено вище, визнано речовими у кримінальному провадженні №0001306.
Обгрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, слідчий в клопотанні послалась на те, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001306, а тому з метою його збереження на нього необхідно накласти арешт.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для його задоволення відсутні з огляду на наступне.
В клопотанні слідчий посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даної крадіжки причетні громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що підтверджується показами свідка ОСОБА_9 , якому були пред`явлені для впізнання фотознімки.
Викладене в клопотанні спростовується змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_9 та не підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Так, зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 22.07.2021 року, який долучений до клопотання, вбачається, що останній повідомив, що бачив трьох молодих людей худорлявої статури, впізнати їх не зможе, оскільки не бачив їх облич.
В клопотанні слідчий також вказує, що свідку ОСОБА_9 були пред`явленні для впізнання фотознімки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , проте до клопотання не долучені будь-які докази проведення такої слідчої дії.
В судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно з матеріалів кримінального провадження №0001306 слідчим суддею встановлено, що в них відсутній відповідний протокол про пред`явлення свідку ОСОБА_9 фотознімків для впізнання, як і відсутній протокол огляду камер відеоспостереження, що, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що такі процесуальні дії не проводились взагалі.
З урахуванням викладеного, наведені в клопотанні слідчим обставини про те, що зі свідком проводилась слідча дія пред`явлення впізнання за фотознімками, проводився аналіз камер відеоспостереження взагалі не відповідають дійсності.
В клопотанні не конкретизовано, де саме були розташовані камери відеоспостереження, з відеозапису яких був встановлений свідок ОСОБА_9 , яким чином до них був отриманий доступ, а звідси викликає сумнів обставина виявлення лише одного свідка, оскільки з клопотання вбачається, що крадіжку було вчинено у квартирі, яка розташована у багатоквартирному будинку.
Крім того, зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_9 вбачається, що він був допитаний з 08-00 год. до 09-00 год. 22.07.2021 року за місцем свого проживання ( АДРЕСА_5 ) в межах кримінального провадження №0001306 оперуповноваженим ВЕП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 той же час, зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження №0001306 вбачається, що відомості щодо нього внесені до реєстру лише о 9-47 год 22.07.2021 року. Тобто протокол допиту свідка був складений раніше, ніж було зареєстровано кримінальне провадження і йому був присвоєний відповідний номер, на який міститься посилання в протоколі допиту свідка.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що на підставі досліджених в судовому засіданні доказів органом досудового розслідування не доведено, що до вчинення даної крадіжки може бути причетний ОСОБА_11 .
Як вже встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється по факту викрадення майна у ОСОБА_7 .
Зі змісту протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 слідчим суддею встановлено, що з квартири були викрадені: золотий браслет з овалів, з`єднаних між собою; каблучка золота з декількома камінцями у формі напівмісяця; каблучка золота з камінцем білого кольору; каблучка золота, верх якої у вигляді трикутника; ланцюжок з кулоном; хрестик золотий дитячий; булавка золота дитяча.
В клопотанні абсолютно не обґрунтовано, що речі, на які слідча просить накласти арешт, є об`єктом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0001306, тобто є доказом у даному кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України, не наведений їх взаємозв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням.
Всупереч положенням п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчої не зазначено, і в судовому засіданні не доведено, кому взагалі належать речі, які були вилучені слідчим під час проведення обшуку, не наведені факти і докази, що свідчать про володільця цих речей.
Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено, що під час проведення обшуку, речі (предмети одягу, шкатулка із сережками), арешт на які просить накласти слідчий, були викрадені саме у потерпілої ОСОБА_7 , або вони можуть мати значення речових в доказів в даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що речі були вилучені 22.07.2021 року. Розгляд клопотання про накладення арешту на майно відбувається 28.07.2021 року, оскільки клопотання про арешт майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку. Поряд з цим, за вказаний період часу слідчими не були пред`явлені для впізнання вилучені речі потерпілій, не встановлено, яке з вилученого майна є предметом даного кримінального правопорушення, що підтвердила слідча в судовому засіданні, вказавши що така слідча дія за участі потрепілої не проводилась.
В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 не змогла пояснити, які саме з вилучених речей відносяться до предмету крадіжки, по факту якої здійснюється дане кримінальне провадження.
Постанова слідчого ОСОБА_12 про визнання вилучених під час обшуку речей речовими доказами, на переконання слідчого судді, є абсолютно невмотивованою, носить виключно формальний та шаблонний характер, оскільки в ній відсутні підстави для прийняття процесуального рішення про визнання речовим доказом певного предмету, мотиви прийняття такого рішення з викладом щодо відповідності такого предмету критеріям ст. 98 КПК України.
У клопотанні відсутнє обгрунтування, а в судовому засіданні слідчим не доведено, наявності достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, не вказано, доказом яких фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, можуть бути використані вилучені речі.
Зміст клопотання фактично зводиться до викладу встановлених обставин справи, проведених слідчих дій та норм КПК України, належного мотивування необхідності накладення арешту на викладене майно, логічної переконливості вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчим суддею не встановлено.
Крім того, як вбачається зі змісту протоколу обшуку від 22.07.2021 року, який був проведений за адресою: АДРЕСА_4 , він був проведений на підставі ст. 233 КПК України, тобто за відсутності ухвали слідчого судді про надання дозволу на проникнення до житла.
Відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_4 .
За правилами ч. 3 ст. 233 КПК України якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

На підставі викладеного, дослідивши клопотання, копії долучених до нього матеріалів з кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені слідчим підстави для накладення арешту на вилучене майно не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, є необґрунтованими, а необхідність накладення арешту на вилучені речі у вказаному кримінальному провадженні не доведена; слідчим на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведена причетність ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення; не доведено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні; не доведено, що вилучені речі можуть бути підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення; не доведено, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з відповідним клопотання, а тому подане клопотання абсолютно не відповідає вимогам ст.ст. 132, 170, 171, 173 КПК України, що унеможливлює застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, відтак задоволенню не підлягає.
Крім того, слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, який фактично був проведений 22.07.2021, в результаті якого були вилучені речі, на які слідчий просить накласти арешт, що є самостійною підставою для відмови в накладенні арешту на таке майно.
Згідно з ч. 3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 98, 170-171, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання, поданого у кримінальному провадженні №0001306 від 22.07.2021 року, про накладення арешту на майно, яке було вилучене за адресою АДРЕСА_4 під час проведення обшуку 22.07.2021 року, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1