Справа №: 343/362/21
Провадження №: 1-кп/0343/85/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/85/21, внесеного до ЄРДР за № 0000003 від 17.02.2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Церківна, Калуського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Кримінальний проступок вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 15 вересня 2020 року приблизно в 11 годині 40 хвилин повертався із м.Долина в с.Церківна рейсовим автобусом «Долина-Церківна», і, виходячи останнім з транспортного засобу на кінцевій автобусній зупинці в с.Церківна Витвицької територіальної громади Калуського району, побачив на одному з сидінь мобільний телефон, де під час руху сиділа знайома йому візуально ОСОБА_5 . Усвідомлюючи, що майно не вибуло повністю з володіння власниці і та може, згадавши, де його залишила, повернутися за річчю, з корисливою метою і з таким же умислом не повідомивши водія автобуса та пасажирів про виявлене майно та не вживши інших заходів для повернення майна власниці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефоном «SAMSUNGJ320» із силіконовим чохлом типу «бампер» вартістю 1516,66 грн., який перед цим забула вказана пасажирка, після чого вийшов з даного автобуса, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив збитки потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, та надав суду показання, що він з дружиною ОСОБА_6 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .15 вересня 2020 року біля 11.30 год.він повертався рейсовим автобусои з м.Долина в с.Церківна. На той час в автобусі було декілька пасажирів. Він сидів на сидінні, що розташоване біля входу в автобус і обернуте спиною до мотору. Навпроти і лівіше від нього сиділа молода дівчина, яку він знав з вигляду- це ОСОБА_7 дочка. Доїхавши до кінцевої зупинки, водій вийшов з автобуса і пішов до себе додому обідати. Пасажири почали також виходити з автобуса. Він виходив з салону автобуса останнім. Виходячи, він побачив на сидінні автобуса, там де сиділа ОСОБА_7 дочка, мобільний телефон. Побачивши даний телефон він вирішив його викрасти. Підійшовши до телефону він взяв його з сидіння і заховав собі у кишеню, перед тим витягнувши з нього батарейку.

Приблизно через 15 хвилин до автобуса підбіг ОСОБА_8 . На той час біля автобуса не було нікого, окрім нього. ОСОБА_9 запитав чи він не бачив телефон його дочки. Йому було незручно признатися, що це він вкрав її телефон і тому відповів, що не бачив.

Після цього ОСОБА_8 зайшов у автобус і намагався там розшукати телефон. Оглянувши автобус останній переконався, що телефону немає і вийшов з автобуса. Також він оглянув територію навколо автобуса, і переконавшись, що збоку автобуса телефона також немає ще раз звернувся до нього, чи він не брав телефон. Він знову відповів, що не знає де телефон його дочки і ОСОБА_9 пішов в сторону свого будинку.

Прийшовши додому він сказав дружині, що знайшов телефон і подарував їй викрадений ним телефон.

В лютому 2021 року до нього приїхали працівники поліції, які повідомили, що їм відомо, що саме він викрав телефон у дочки ОСОБА_7 . Забравши у жінки телефон він віддав його працівникам поліції.

Свою вину у вчиненні крадіжки визнає, щиросердечно кається в скоєному, просить суворо не карати.
Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати потерпілу, свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом ( розписка-повідомлення а.с.12), подала заяву, згідно якої просить розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України проводити у її відсутності, у зв`язку з виїздом за межі України. Претензій матеріального чи морального характеру немає, просить судити ОСОБА_3 згідно закону (а.с.13).
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.16) проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17), раніше не судимий (а.с.19), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.18), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.с. 20).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, добровільно відшкодував спричинену шкоду та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Таким чином, суд, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, особу винного, його майновий стан, те, що він не працює, обставини вчинення кримінального проступку, приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства , призначивши покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру встановлено, що сума витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-21/2145-ТВ від 23.02.2021 року у даному кримінальному провадженні становить 817,25 грн. (а.с.26).
Дану суму слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави, оскільки відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 349,368,373, 374, 381, 382,394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп., відшкодування витрат пов`язаних з наданням експертних послуг.
Запобіжний захід, не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :
мобільний телефон марки «SAMSUNG J320» разом із силіконовим чохлом типу «бампер» та коробку від мобільного телефону марки «SAMSUNG J 320» - повернути їх законному володільцю ОСОБА_5 .
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя :