ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/6689/20 (пр. № 1-кп/201/305/2021), відомості про яке 04 липня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001382, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, із повною середньою освітою, незаміжньої, раніше судимої: 12 лютого 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, від відбування якого, звільнена на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік; 28 травня 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки один місяць; 30 липня 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки два місяці; 27 січня 2021 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 03 липня 2020 року близько 14.20 години, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус - 37», розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 11, побачила на торгівельному стелажі алкогольний напій віскі «Погіс» Ірландія 40%, об`ємом 0,7 л. у кількості 1 одиниці, вартістю 389 гривень 38 копійок, яке належить TOB «Омега», та, яке вона визначила як об`єкт свого злочинного посягання, і у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяла своєю правою рукою з прилавку вищевказаного супермаркету алкогольний напій віскі «Погіс» Ірландія 40%, об`ємом 0,7 л. у кількості 1 одиниці, вартістю 389 гривень 38 копійок, який належить TOB «Омега», та поклала його у чорну сумку, яка малася при собі та висіла на тулубі на ремені через плече.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, пройшла за касову зону супермаркету, не розрахувавшись за вищевказаний товар, але на виході з приміщення супермаркету «Варус -37» була зупинена працівниками супермаркету «Варус - 37», у зв`язку з чим, не змогла розпорядитись викраденим, майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 скоїла закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, оскільки виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, свою вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретним його обставинам і наслідкам, ступеню здійснення злочинного наміру обвинуваченої і причинам, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка, незважаючи на те, що свою вину визнала у повному обсязі і щиро розкаялась у скоєному, має на утриманні трьох малолітніх дітей, неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення проти власності, що встановлено вироками судів, які набрали законної сили, офіційно не працевлаштована і не має постійного доходу, що вказує на сталу злочинну поведінку обвинуваченої, яка шляхом вчинення крадіжок намагається отримати незаконний дохід, вирішуючи свої матеріальні проблеми, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх цих даних, свідчить про доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 саме покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням, яке, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, індивідуалізації та розумності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 27 січня 2021 року була засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі, при цьому, вчинила інкримінований їй злочин у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи призначення останній покарання, пов`язаного з реальним його відбуванням.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року у виді двох років трьох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання цим вироком суду законної сили.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого нею покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2021 року.

Речові докази пляшку віскі «Погіс», 0,7 л. залишити за належністю власникові; довідку про вартість товару, DVD-диск із відеозаписом зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні в розмірі 150,00 грн. (сто п`ятдесят гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1