Справа № 369/9300/21
Провадження № 1-кс/369/1865/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000067 від 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000067 від 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.
Подане клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Бучанського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000067 від 18.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

До Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області ОСОБА_8 , 17.02.2016, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у період з лютого 2016 року до лютого 2021 року, вчинили щодо останньої протиправні дії.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що приблизно на початку 2016 року точної дати (не встановлено), в той час коли ОСОБА_5 відвідувала свого батька за місцем свого проживання між ними відбулася розмова, під час якої він повідомив ОСОБА_5 про те, що має намір придбати декілька земельних ділянок, загальною площею близько 5 га. Коли вона запитала у батька, де саме знаходяться вказані земельні ділянки, та кому вони належать, він відповів, що вказані земельні ділянки перебувають у власності ОСОБА_7 , яка є дочкою його знайомого ОСОБА_9 , з яким у нього є певні стосунки та відносини, та який справляє враження дуже порядної людини, а безпосередньо земельні ділянки знаходяться в с. Білогородка Київської області.

Через деякий час після вказаної розмови ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_5 та попросив приїхати до нього додому, коли остання приїхала він знову почав розмову про купівлю вказаних земельних ділянках, пояснивши при цьому, що ОСОБА_9 , разом із свої сином ОСОБА_6 , які переконують ОСОБА_10 , що діють в інтересах ОСОБА_7 , яка є власником землі, пропонують придбати вказані земельні ділянки за більш вигідною ціною, за умови, що основні розрахунки будуть проводитись у готівковій формі, і лише частина грошей буде перераховуватись як оплата по договорам купівлі продажу, шляхом перерахування коштів у безготівковій формі.

Крім того, ОСОБА_10 розповів ОСОБА_5 , що для того аби гарантувати сплату в повному обсязі коштів, які хочуть отримати як винагороду ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , вони попросили щоб ОСОБА_10 запросив ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , брата останньої. Коли ОСОБА_5 запитала для чого необхідна її участь та участь її брата ОСОБА_12 у проведенні вказаних угод купівлі-продажу, ОСОБА_10 відповів, що безпосередньо угоди купівлі-продажу будуть проведені у безготівковій формі, а участь ОСОБА_5 та ОСОБА_11 необхідна лише для того, щоб ОСОБА_9 та ОСОБА_6 отримали гарантії, що ОСОБА_10 з ними розрахується в повному обсязі, оскільки основною умовою, яку ОСОБА_10 висував до ОСОБА_13 , була умова, що повний розрахунок відбудеться лише після повного нотаріального переоформлення права власності земельних ділянок з ОСОБА_7 , безпосередньо на ОСОБА_10 . ОСОБА_5 запитала в ОСОБА_10 «Чому я та ОСОБА_12 повинні гарантувати сплату коштів?», оскільки останній достеменно було відомо, що у власності її батька було достатньо майна, яке могло бути заставлено і яким вказані угоди купівлі-продажу можливо було гарантувати без їхньої з братом участі. На це ОСОБА_10 відповів, що однією із умов проведення вказаних угод є те, що ОСОБА_5 як його дочка має укласти з ОСОБА_14 договір позики та написати розписку, що стверджує законність його укладення, а також ОСОБА_11 повинен гарантувати договір позики своїм майном, а саме: земельними ділянками, які останній передасть в іпотеку, так ОСОБА_10 запевнив ОСОБА_5 , що сім`ю ОСОБА_13 він знає дуже давно, що всі вищевказані угоди будуть мати лише формальний характер, і що на них наполягають ОСОБА_13 , яким він довіряє.

На початку лютого 2016 року (точної дати не встановлено ), ОСОБА_10 попросив у ОСОБА_5 надати йому паспорт та ідентифікаційний код, що остання і зробила. Через 2-4 дні після цього,а саме 17.02.2016 ОСОБА_11 приїхав до місця проживання ОСОБА_5 та вони разом з ним поїхали до нотаріуса, де їх уже чекав ОСОБА_10 , нотаріальна контора знаходилася за адресою: АДРЕСА_1 .

В приміщенні нотаріальної контори знаходився нотаріус та ще якісь люди (зі слів ОСОБА_5 ), а саме ОСОБА_6 , якого ОСОБА_5 до підписання договору позики бачила один раз здається він зустрічався з ОСОБА_10 , якого ОСОБА_5 на той час супроводжувала. В приміщені також була помічниця нотаріуса, на сьогоднішній день встановлено, що це дочка нотаріуса ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , невідомий чоловік, невідома на той час жінка, оскільки ОСОБА_5 бачила її вперше, це була ОСОБА_7 .

Коли ОСОБА_5 та ОСОБА_11 зайшли до приміщення нотаріальної контори, їх жодним чином не представили один одному. Через буквально кілька хвилин нотаріус ОСОБА_8 покликала ОСОБА_5 до себе в кабінет, де надала їй для підпису роздрукований та складений на нотаріальному бланку та підписаний договір позики. ОСОБА_5 прочитала вказаний договір та задала питання нотаріусу щодо чинності вказаного договору та моменту коли вказаний договір набирає законної сили, нотаріус ОСОБА_8 відповіла, що вказаний договір буде чинним лише у тому випадку коли ОСОБА_5 отримає по ньому гроші, у сумі зазначеній у вказаному договорі, остання підписала вказаний договір позики. Після того як ОСОБА_5 підписала договір позики, нотаріус надала їй аркуш А4 на якому зазначався текст розписки, крім цього нотаріус повідомила, що вказану розписку вона повинна написати власноручно. Надалі для того щоб ОСОБА_5 написала вказану розписку, їй запропонували пройти до вільного кабінету, на скільки остання пам`ятає це був кабінет помічника нотаріуса. Спочатку в кабінеті була присутня ОСОБА_5 , помічник нотаріуса ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_15 пояснював, що розписка це лише формальність, що розписка підтверджує лише те, що ОСОБА_5 погоджуюся з умовами договору позики, що це має лише формальний характер. ОСОБА_5 є російськомовною, і, не зважаючи на те, що добре розуміє українську, деякі терміни, які використовувались у вказаній розписці, вона сприймала по-своєму. Зокрема у розписці, яку вона писала, жодним чином не зазначалося, що вона отримує або що їй хтось передає будь-які грошові кошти, слово гроші у вказаній розписці не зустрічається жодного разу.

Вказану розписку ОСОБА_5 писала більше 6 разів із них 4 або 5 з яких вона писала під диктовку ОСОБА_6 , оскільки постійно робила помилки та описки, точно сказати чи усі примірники вказаної розписки були знищені вона не може, оскільки на столі було досить багато паперів. ОСОБА_6 , в той час, коли ОСОБА_5 писала розписку, постійно наголошував та повторював, що вказаний договір позики та розписка, необхідна йому та ОСОБА_14 , лише на дуже короткий час.

ОСОБА_5 , написавши якісь із примірників розписки, звернулась до батька ОСОБА_10 , якого поросила зайти до кімнати та ще раз запитала навіщо писати ще й розписку, яка стверджує те саме, що і зазначено в договорі позики, батько заспокоїв її, сказавши, що оригінал вказаної розписки вже до кінця цього дня буде у нього.

Крім того, заспокоюючи ОСОБА_10 , сказав, що для ОСОБА_13 дуже важливий сам факт надання коштів комусь у борг, сказав, щоб ОСОБА_5 не переживала та спокійно передавала розписку Пасічникам, що вона і зробила. Приблизно під час цієї розмови до кімнати зайшов ОСОБА_16 , який запитав у ОСОБА_10 чи довго його земельні ділянки будуть перебувати в іпотеці, на що ОСОБА_10 відповів, що через півтора року всі питання будуть вирішені, та іпотека зніметься автоматично, з цієї розмови ОСОБА_5 стало зрозуміло, що ОСОБА_16 та ОСОБА_10 вже розмовляли щодо терміну, на який земельні ділянки потрібно передати в іпотеку. ОСОБА_5 задала питання чому все повинно відбуватись так довго, якщо усі розрахунки з Пасічниками відбудуться вже сьогодні, на що ОСОБА_10 відповів, що це попросили ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , сказавши, що всі документальні питання вони закриють поступово в односторонньому порядку, після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 вийшли з нотаріальної контори, ОСОБА_11 поїхав по своїм справам, а ОСОБА_5 зустрічав її знайомий ОСОБА_17 , з яким вони завчасно домовлялись про зустріч.

Наприкінці серпня 2017 року ОСОБА_5 дізналася про те що, ОСОБА_7 звернулась з позовом до суду, у якому вимагає повернення неіснуючого боргу, після чого ОСОБА_5 поїхала до свого батька, який на той час проходив реабілітацію після оперативного втручання, у зв`язку з онкологічним захворюванням, остання приїхала до батька і запитала чому ОСОБА_7 вимагає у неї повернення боргу, хоча вона ніколи не отримувала від неї жодних коштів, та й взагалі вперше побачила її в офісі нотаріуса. Коли ОСОБА_10 дізнався про те, що ОСОБА_13 звернулись до суду, він сказав, що розбереться з вказаною ситуацією та розповів ОСОБА_5 наступне, що всі гроші, які повинен був сплатити як винагороду Пасічникам за допомогу у купівлі-продажу земельних ділянок, а також всі грошові кошти, які він повинен сплатити, сплачені ним в повному обсязі, оригінал написаної ОСОБА_5 власноручно розписки йому повернув ОСОБА_18 , і він намагатиметься її знайти, оскільки просто не пам`ятає з якими документами він її поклав. Крім того, ОСОБА_10 розповів про те, що вся історія з неіснуючим боргом була потрібна сім`ї ОСОБА_13 для того, щоб не сплачувати податки, отримавши кошти за земельні ділянки. Тобто уклавши фіктивний договір позики ОСОБА_19 отримала можливість легалізувати без сплати відповідних податків кошти зазначені у договорі позики.

В подальшому ОСОБА_13 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 тяжко хворів, а буквально через кілька місяців помер, шляхом отримання судових рішень, отримали право вимоги до ОСОБА_5 на суму більше трьох мільйонів гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2020 року ОСОБА_7 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_21 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_22 про визнання договорів дарування недійсними.

Так, за вказаною позовною заявою про визнання договорів дарування недійсним суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 752/8834/20.

Таким чином, на даний час з метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виникла необхідність в отриманні доступу до оригіналів документів, які знаходяться у справі ІНФОРМАЦІЯ_3 № 752/8834/20, а саме до позовної заяви від 08.05.2020 з додатками, позивач ОСОБА_7 та апеляційної скарги на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2020 по справі №752/8834/20 з додатками від 07.07.2020, позивач ОСОБА_7 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий зазначає, що вказана інформація і документи мають важливе значення для встановлення обставин, розкриття кримінального правопорушення, викриття винних осіб, у тому числі шляхом проведення ряду експертних досліджень, встановлення інших осіб, які можуть бути причетними до скоєння кримінального правопорушення, та ця інформація і документи будуть використані під час досудового розслідування як доказ.

Учасники процесу, повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились.

Згідно вимог ч. 1 ст. 107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначені статтею 132 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. При цьому зазначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З аналізу норм ч. 1 ст. 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). При цьому за правилами ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя може дати розпорядження про надання можливості вилучення документів у тому випадку, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Слідчий суддя, згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів встановлені в ч. 2 ст. 160 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України та загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що передбачені ст. 132 КПК України.

Слідчий не навів переліку обставин, які, на його думку, можливо встановити у кримінальному провадженні за допомогою документів, до яких просить надати тимчасовий доступ з можливістю їх вилучення, з урахуванням положень ст. 91 КПК України щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Тобто, клопотання не містить обґрунтування необхідності вилучення вказаних документів, в тому числі доданими до клопотання матеріалами. Наведене є невиконанням обов`язку, що передбачений п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, в слідчого судді відсутні визначені КПК України необхідні і достатні підстави для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 163 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000067 від 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1