Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/82/21
УХВАЛА

10 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_7 ОСОБА_15 ,
ОСОБА_8 ОСОБА_16 ,
ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_21 ,
ОСОБА_14 ОСОБА_22 ,
перекладача ОСОБА_23 ,
розглянувши під час судового розгляду питання доцільності продовження обвинуваченим запобіжних заходів у судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

08.06.2021 року прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовими клопотаннями щодо продовження запобіжних заходів: тримання під вартою - обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (з можливістю внесення застави ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у розмірі 6 000 000 грн., а ОСОБА_13 у розмірі 2 000 000 грн.) та домашнього арешту - обвинуваченому ОСОБА_14 .

У своїх клопотаннях прокурор зазначив, що на цей час відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні продовжують існувати такі ризики як: переховування від суду; можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків та обвинуваченого ОСОБА_14 ; вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно письмових клопотань свій висновок щодо наявності існування вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що:

- ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 інкриміновані їм злочини вчиняли досить тривалий час, більше 2 років;

- обвинувачені не працювали, що свідчить про стійкість їх наміру на незаконне збагачення, небажання заробляти чесною працею, і з високим ступенем вірогідності вказує на те, що, обвинувачені і надалі виношуватимуть наміри заробляти на життя нечесним шляхом, тобто вчиняючи злочини;

- на користь застосування найсуворішого запобіжного заходу говорить і характер інкримінованих злочинів, а саме: із застосуванням насильства до потерпілих. У вчиненні кимось із потерпілих перешкод, обвинувачені, не вагаючись брались за вогнепальну зброю, стріляли з неї, у т.ч. на ураження, викрадали потерпілих, зв`язували їх, катували, заподіяючи у т.ч. їм тілесні ушкодження. Така зухвалість свідчить про небезпечність обвинувачених для суспільства, необхідність його ізоляції для запобігання досить ймовірному ризику впливу на потерпілих та свідків;

- обвинувачені, які знаходяться під вартою можуть чинити тиск на обвинуваченого ОСОБА_14 , який перебуває на волі та під час досудового розслідування і судового розгляду безпосередньо вказував на обвинувачених як осіб, що скоїли злочини;

- про агресивність та небезпечність обвинувачених свідчать факти вилучення у них вогнепальної зброї (автомат, три пістолети), вибухових пристроїв (дві гранати), кастетів, інших знарядь, спеціально пристосованих для побиття людей, балаклав для приховування обличчя, одягу працівників правоохоронних органів, як обвинувачені придбали під час своєї злочинної діяльності, зокрема, коли відчули активний супротив потерпілих під час розбійних нападів;

- окремі учасники цього угрупування, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, та які приймали участь у плануванні розбійних нападів, переховуються від слідства, у т.ч. на тимчасово окупованій території держави, на якій поки правоохоронні органи не можуть здійснювати свою діяльність. Звідси, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть контактувати з цими розшукуваними та домовлятися про здійснення тиску на потерпілих і свідків, а також перешкоджати провадженню іншим чином. До того ж обвинувачені можуть у вказаних осіб шукати порад та сприяння у забезпеченні переховування від суду, що може бути викликано страхом перед можливим досить суворим покаранням.

- у обвинувачених мається зв`язок з тимчасово окупованою територією держави, а саме: з м. Донецьком ( ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ), Макіївка та ОСОБА_24 ( ОСОБА_11 ) де вони народилися та проживали до недавнього часу, зокрема наявність там родичів, друзів, знайомих, а також відсутність тісних соціальних зв`язків, місця роботи, постійного місця проживання на підконтрольній правоохоронним органам України території. Під тяжкістю можливого покарання, яка загрожує обвинуваченим, останні можуть без особливих складнощів виїхати на цю непідконтрольну територію.

Також, на користь застосування щодо обвинувачених тримання під вартою, на думку прокурора, є й інші обставини, а саме: суспільну небезпеку обвинувачених, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її обвинуваченими, розмір спричиненої матеріальної шкоди.

Фактичні обставини інкримінованих обвинуваченими злочинів свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання обвинувачених в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Попри те, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, прокурор дійшов до висновку про недостатність таких характеристик для оцінки поведінки обвинуваченого належною при застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На думку прокурора тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під вартою є необхідним, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, ефективно забезпечити виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, тому просив суд продовжити вказаним обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці. Стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 прокурор вказав, що відносно останніх як альтернативний запобіжних захід можливо внести заставу у розмірі 6 000 000 грн., а ОСОБА_13 у розмірі 2 000 000 грн. із покладенням на них певних обов`язків.

Також, на думку прокурора необхідно врахувати:

- вкрай негативну характеристику ОСОБА_11 , який двічі засуджувався за вчинення корисливих злочинів, у тому числі разом з іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, 26.02.1998 року Горняцьким районним судом м. Макіївки ОСОБА_11 було засуджено за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.142 КК України до 7 років позбавленні волі; 25.06.2007 року Ясинуватським міським судом Донецької області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 КК України до 8 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи своє клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_14 терміном на 2 місяці, прокурор вказав, що з урахуванням обґрунтованості пред`явленої йому підозри та обставин вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого маються такі ризики: незаконний вплив на потерпілих, свідків, скоєння обвинуваченим інших злочинів, а також ухилення від суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав свої клопотання та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в них.

Представник потерпілого ОСОБА_6 лише частково підтримав клопотання прокурора, а саме: в частині продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою Щодо альтернативного запобіжного заходу застави, ОСОБА_6 зазначив, що відсутні підстави для її застосування, так як обвинуваченим інкримінується скоєння особливо тяжких кримінальних правопорушень, скоєних із застосуванням насильства та катування.

Захисник ОСОБА_15 заперечував проти задоволення клопотань прокурора. При цьому вказав, що відсутні підстави для прийняття до уваги пояснень потерпілого ОСОБА_25 , так як останній фактично ще не надавав показань суду. ОСОБА_7 на цей час перебуває під вартою більше трьох з половиною років, а якщо рахувати один день за два, то виходить, більше 7 років. Обвинувачений має у м. Одесі міцні соціальні зв`язки, тому можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у т.ч. заставу, але у розмірі, передбаченому КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав повністю думку свого захисника з приводу неможливості у подальшому продовжити такий запобіжний захід як тримання під вартою. Повністю заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як ризики відсутні, і їх у судовому засіданні прокурор не довів. Жодних доказів його винуватості у перерахованих в клопотанні прокурором злочинах, не надано, а вилучені під час обшуку за місцем проживання його колишньої дружини предмети не є речовими доказами. Обвинуваченого ОСОБА_14 вже допитали у судовому засіданні, тому відсутні підстави стверджувати, що на останнього можливо здійснити будь-який вплив. Вважає, що до нього можливо було застосувати інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у т.ч. цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю.

Захисник ОСОБА_16 заперечував проти задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 , зазначивши, що прокурор ризики не підтвердив та під час судового засідання не довів, що інші запобіжні заходи можуть забезпечити ОСОБА_8 належну поведінку. Тому, просить змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на домашній арешт з електронним засобом контролю, так як обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце мешкання, сім`ю, на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто місці соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_8 також заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому зазначив, що не згоден із клопотанням прокурора та представника потерпілого ОСОБА_6 щодо відсутності підстав для застосування інших запобіжних заходів, а також, що взагалі неможливо застосовувати заставу. Як один з ризиків прокурор зазначає вплив на обвинуваченого ОСОБА_14 , але останній надав вже показання і крім того він є винуватим, що ОСОБА_14 , як особа, яка купляла та перевозила через кордон зброю знаходиться на волі. Він зобов`язується виконувати усі процесуальні зобов`язання, якщо суд прийме рішення про пом`якшення йому запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_17 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зазначив при цьому, що прокурор під час судового розгляду не довів про існування інших, більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, у своєму клопотанні відносно ОСОБА_9 прокурор не зазначає, що у останнього є дружина, двоє дітей, постійне місце мешкання, тобто міцні соціальні зв`язки. Прокурор посилається на ризики, але їх під час судового розгляду не доведено. Звертає увагу суду, що прокурор в котрий раз вказує, що ОСОБА_9 є особою раніше не судимою в силу ст.69 КК України. ОСОБА_9 є не судимою особою, відсутні будь-які дані, що останній має непогашену або не зняту судимість. Обвинувачений не має намірів щодо переховування від суду, впливати на потерпілих, свідків та обвинуваченого ОСОБА_14 , тому просить застосувати до останнього цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю за місцем мешкання ОСОБА_9 . Крім того, він поручається за доставку ОСОБА_9 на кожне судове засідання або на відеоконференцію.

ОСОБА_9 повністю підтримав свого захисника. Крім того, надав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що ризики, зазначені у клопотання прокурора, є надуманими, а не такими, що відповідають дійсності. Нагадує, що відповідно до вимог КПК України права та інтереси особи є найвищими цінностями держави. Крім того, вважає, що з боку прокурора відсутній принцип презумпції невинуватості. Його винуватість ще не доказана під час судового розгляду. Прокурор, заявляючи про можливість переховування від суду, скоєння нового злочину, впливу на обвинуваченого ОСОБА_14 не надає докази, тому це є лише припущення останнього. У нього відсутні будь-які підстави для переховування від суду, так як є постійне місце мешкання, дружина та двоє неповнолітніх дітей, він позитивно характеризується за місцем свого мешкання, раніше не судимий. Він до свого затримання працював, платив податки державі, про що свідчать дані його трудової книжки. Також, він жодного разу не перебував у розшуку. Прокурор не мотивує та не обґрунтовує свого вислову щодо неможливості застосування до нього такого запобіжного заходу як домашній арешт з можливістю носіння електронного браслету. На цей час він перебуває під вартою вже 3 роки і 6 місяців, що відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України відповідає 7 рокам позбавлення волі. Таким чином, порушуються його права та він повинен триматися в жахливих умовах слідчого ізолятора. У зв`язку з викладеними обставинами, просить суд відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження строків тримання під вартою та змінити йому запобіжний захід та цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 . Він зобов`язується виконувати усі процесуальні зобов`язання, якщо суд прийме рішення про пом`якшення йому запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_18 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , зазначивши, що відсутні будь-які ризики з боку останнього. Вбачає у клопотанні прокурора порушення принципу презумпції невинуватості, так як останній у своїх висловах допускає такі вирази, що свідчать про нібито доказану вину ОСОБА_11 . Хоча на цей час прокурор не надав жодного доказу, який свідчить про винуватість обвинуваченого. Також, прокурор у клопотанні висловив лише свої припущення, не підтверджуючи це жодним доказом. ОСОБА_11 не судимий, має постійне місце мешкання у м. Одесі, родину та неповнолітню дитину. Вважає, що домашній арешт з електронним засобом контролю зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Впевнений, що при застосування до ОСОБА_11 вказаного запобіжного заходу останній буде повною мірою виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Якщо суд прийде до висновку про застосування застави, то просить застосувати такий розмір застави, який буде співрозмірним та відповідати матеріальному становищу обвинуваченого. На цей час ОСОБА_11 перебуває під вартою вже більше трьох з половиною років, що є неприпустимим.

Обвинувачений ОСОБА_11 повністю підтримав свого захисника, зазначивши, що згоден з доводами останнього.

Захисник ОСОБА_19 також заперечував проти продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 . При цьому зазначив, що відсутні будь-які ризики відносно останнього. Прокурор у судовому засіданні не довів, про наявність реальних ризиків і що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Перебування ОСОБА_10 під вартою впродовж 3,6 місяців це фактично за ч.2 ст.72 КК України 7 років. Відповідно до практики ЕСПЛ наявність лише обвинувачення у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину не є підставою для утримання обвинуваченого під вартою. Вважає, що застосування застави у порядку ст.182 КПК України та в розмірах, передбачених вказаною статтею буде належним запобіжним заходом до ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав свого захисника, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що прокурор не довів, що маються ризики. Прокурор постійно у своєму клопотанні зазначає, що нібито у нього вилучалася зброя та вибухівка, але це не відповідає дійсності, так як при його затриманні у нього безпосередньо знайдено взагалі нічого не було. Він з урахуванням ч.5 ст.72 КК України під вартою перебуває фактично 7 років. Прокурор у судовому засіданні лише необґрунтовано зазначає про те, що він скоїв тяжкі злочини та перераховує ризики, передбачені КПК України, без надання жодного доказу. Застава, яку вказує прокурор не реальна.

Захисник ОСОБА_20 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши при цьому, що вона вперше приймає участь у судовому засіданні цього кримінального провадження, але як сторонній спостерігач може зазначити, що прокурор не довів у судовому жодного з перелічених у клопотанні ризиків. ОСОБА_13 раніше не судимий, має сім`ю, постійне місце мешкання у м. Одесі, тобто міцні соціальні зв`язки. Просила суд змінити ОСОБА_13 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_13 вказав, що він підтримує свого захисника, не згоден із жодним доводом та твердженням прокурора, тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_21 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора відносно ОСОБА_12 , зазначивши, що останній досить тривалий час перебуває під вартою, доказів щодо ризиків у судовому засіданні прокурор не навів, як і не довів суду, що такий запобіжний захід є єдиним можливим у даній ситуації. Просить суд обрати до ОСОБА_12 інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт або заставу, яка буде співрозмірною.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора. При цьому останній зазначив, що жодного злочину, вказаного в обвинувальному акті, він не скоював. Максимально, що він скоїв протиправне це несплата податків зі своєю неофіційної заробітної плати.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_22 зазначили, що у них відсутні заперечення з приводу задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту останньому.

Розглянувши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених, клопотання захисників щодо заміни запобіжного заходу, заслухавши думки прокурора, представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 28.08.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із Запорізького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_26 та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 і ОСОБА_27 від 29.08.2019 року кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2019 року.

Ухвалами слідчих суддів на стадії досудового розслідування до обвинувачених було застосовано запобіжний захід тримання під вартою. У подальшому, обвинуваченим ОСОБА_26 і ОСОБА_14 було змінено взяття під варту на домашній арешт. Ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року, 01.11.2018 року, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2018 року, 21.02.2019 року, 18.04.2019 року, Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2019 року, 12.07.2019 року, 04.09.2019 року, 03.10.2019 року, 29.11.2019 року, 17.01.2020 року, 12.03.2020 року, 06.05.2020 року, 11.06.2020 року, 07.08.2020 року, 02.10.2020 року, 26.11.2020 року, 21.01.2021 року, 18.03.2021 року, 12.05.2021 року строки запобіжних заходів обвинуваченим продовжувалися до 07.11.2018 року, 31.12.2018 року, 25.02.2019 року, 21.04.2019 року, 16.06.2019 року, 13.08.2019 року, 10.09.2019 року, 10.10.2019 року, 03.12.2019 року, 28.01.2020 року, 16.03.2020 року, 11.05.2020 року, 05.07.2020 року, 11.08.2020 року, 06.10.2020 року, 01.12.2020 року, 25.01.2021 року, 20.03.2021 року, 17.05.2021 року, 14.06.2021 року, відповідно.

Ухвалою колегії суддів від 14.11.2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_26 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України було закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Згідно вимог ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості обвинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_14 , надані під час судового розгляду щодо причетності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 до окремих злочинів, вказаних в обвинувальному акті, та пояснення потерпілого ОСОБА_25 , який у попередньому судовому засіданні вказав, що він впізнає ОСОБА_7 як особу, яка відносно нього скоїла злочин, при цьому останній застосовував насильство та катував його, колегія суддів дійшла до висновку, що на цей час маються факти та інформація, що обвинувачені могли вчинити злочини, зазначені в обвинувальному акту.

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра відносно обвинувачених цілком обґрунтована, доводи захисників, а також самих обвинувачених, заявлені на захист прав та інтересів останніх про недоведеність винуватості обвинувачених, обов`язково будуть перевірятися в ході судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжних заходів обвинуваченим, судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України (максимальний строк до 15 років позбавлення волі).

Судом досліджувалися характеризуючи дані обвинувачених та їх соціальні зв`язки, що маються у матеріалах кримінального провадження та встановлені під час судового розгляду:

ОСОБА_7 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; розлучений; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_8 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений; має двох неповнолітніх дітей; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_9 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_10 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На запит суду начальник філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Запорізькій області відповів, що об`єктивний стан на цей час ОСОБА_10 задовільний. Протипоказань щодо утримання в умовах ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за станом здоров`я не має.

ОСОБА_11 раніше судимий за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку, має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має на утриманні малолітню дитину.

ОСОБА_12 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; відсутнє постійне місця мешкання, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_13 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства; має постійне місця мешкання у м. Одесі, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд не приймає до уваги інформацію прокурора, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 раніше не судимі в силу ст. 89 КК України. В судовому засідання прокурор не надав інформації щодо судимості вказаних осіб, тому вважаємо їх не судимими. Крім того, судова колегія вкотре зазначає, про те, що в КК України відсутнє поняття «раніше не судимий в силу ст.89 КК України». Саме у вказаній статті зазначено: «Такими, що не мають судимості…». Тобто фактично у ст.89 КК України законодавець перерахував випадки, коли особи не мають судимості.

Також, суд критично ставиться і до висловів прокурора щодо наявності у обвинувачених зв`язків (взагалі не конкретизовані) з тимчасово окупованою територією держави, а саме: з м. Донецьком, Макіївкою та Ясинуватою. Також, прокурор не надав у судовому засіданні жодних доказів того, що особи, які є учасниками скоєння злочинів, вказаних в обвинувальному акті, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, переховуються від суду на тимчасово окупованій території держави і це надає можливість забезпечити обвинувачених виїхати на вказану територію України. Судова колегія звертає увагу прокурору, що зазначений висновок не вперше робиться судом під час розгляду клопотань прокурора про продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим.

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні протягом кількох років шести епізодів особливо тяжких злочинів, які пов`язані із посяганням не тільки на майно громадян, а і на їх здоров`я, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки їх поведінки та переконує колегію суддів у тому, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, що за весь час судового розгляду сторона захисту не надала жодного доказу офіційного працевлаштування або офіційних доходів обвинувачених до їх затримання. У зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про відсутність у обвинувачених законних джерел доходу.

Під час вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжних заходів колегія суддів враховує дані про особу кожного обвинуваченого щодо наявності соціальних зв`язків, постійного місця проживання та стану здоров`я, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження обвинуваченими злочинної діяльності та вплив на потерпілих і свідків, а наявність у обвинувачених дружин та дітей, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати їх від вчинення злочинів.

Враховуючи, що на цей час по даному кримінальному провадженню не допитаного жодного з потерпілих та свідків, усі злочини, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , пов`язані із заподіянням шкоди потерпілим та вчинялись у присутності потерпілих і свідків, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_14 у судовому засіданні щодо фактів слідкування за ним невідомими особами після закінчення судових засідань, а також фактів неодноразових негативних висловів та образ та на адресу обвинуваченого ОСОБА_14 , на думку колегії суддів, існує ризик можливого впливу обвинувачених, які перебувають під вартою, на вказаних осіб з метою схилити їх до відмови від надання показань або зміни показань у суді задля уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вважаємо, що ризик переховування від суду у обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на цей час перестав існувати, враховуючи, що прокурором не доведено у судовому засіданні наявність цього ризику.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистості обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вважаємо, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжних заходів обвинуваченим, колегія суддів, враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, колегія суддів з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 строк тримання під вартою по 14.06.2021 року (включно).

Вважаємо, що характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими обвинувачених у вчиненні злочинів у сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводять, що суспільний інтерес переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинувачених.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вказаних обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та встановленою процедурою.

Під час розгляду питання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , суд розглянув можливість застосування до обвинувачених інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у т.ч. домашнього арешту та застави.

В даному випадку, враховуючи особистість обвинувачених, суспільний інтерес у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризики незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення є настільки вагомими, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, у т.ч. домашній арешт, не може забезпечити належну поведінку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . На думку колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Водночас, під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 суд розглянув можливість застосування до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Пункт 3 ч.5 ст.182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи, що законодавець передбачив в ч.4 ст.183 КПК України, право, а не обов`язок суду не визначати розмір застави, з урахуванням конкретних обставини даного кримінального провадження (перебування обвинувачених під вартою з грудня 2017 року під вартою, тобто більше трьох років; зменшення ризиків), вважаємо за можливе обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу.

Виходячи із вимог ч.ч. 2,5 ст.182 КПК України, з урахуванням розміру цивільного позову потерпілих ОСОБА_28 і ОСОБА_29 ; зазначеної в обвинувальному акті матеріальної шкоди, спричиненої вказаним потерпілим; кількості обвинувачених, які, на думку прокурора, приймали участь у скоєнні злочину відносно ОСОБА_28 і ОСОБА_29 ; тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_13 , суд вважає за необхідне визначати можливість застосувати заставу та зменшити її розмір, а саме, до 1 316 000 грн., які ОСОБА_13 або заставодавець мають право у будь-який момент внести.
Для ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_12 суд, враховуючи вимоги ч.ч. 2,5 ст.182 КПК України, тяжкість злочинів, в яких обвинувачуються останні, суму розмірів цивільних позовів потерпілих ( ОСОБА_30 - 471 412 грн.; ОСОБА_29 та ОСОБА_28 - 9 210 173 грн. 77 коп.; ОСОБА_25 - 2 308 845 грн. 88 коп.; 6 156 274 грн. ОСОБА_31 ), кількість обвинувачених, які, на думку прокурора, приймали участь у скоєнні злочинів відносно останніх, також вважає за можливе знизити розмір застави, а саме, до 2 648 000 грн.

Призначаючи ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 заставу у такому розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаємо, що даний випадок є виключним, а вказаний у п.3 ч.5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави не здатен забезпечити виконанню обвинуваченими обов`язків, покладених на них судом, враховуючи реальність ризиків, встановлених під час судового розгляду та наявність ознак справжнього суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні.
У разі внесення зазначених сум застав на обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_14 суд продовжує запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк по 09.08.2021 року (включно), оскільки саме цей запобіжний захід забезпечення кримінального провадження дозволяє запобігти наявному ризику (переховування від суду) та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Під час дослідження особистості останнього, встановлено, що ОСОБА_14 проживає у м. Костянтинівка, Донецької області, на цей час він є особою з інвалідністю 3 групи, має сім`ю та хвору дружину.

Також, суд враховує інформацію, вказану у відповіді начальника СП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_32 від 11.01.2021 року, згідно якої з метою контролю за виконанням ухвали суду про запобіжний захід ОСОБА_14 ,, останній перевіряється за місцем мешкання, порушення відсутні. Крім того, ОСОБА_14 виконуються покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України щодо прибуття до суду за першим викликом. Таким чином, суд вважає, домашній арешт дієвим запобіжним заходом відносно ОСОБА_14 .

Керуючись ст. ст. 176, 177, 180, 331, 372, 395 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 09.08.2021 року (включно).

ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 2 648 000 (два мільйона шістсот сорок вісім тисяч) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_7 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 09.08.2021 року (включно).

ОСОБА_8 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 2 648 000 (два мільйона шістсот сорок вісім тисяч) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_8 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 09.08.2021 року (включно).

ОСОБА_9 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 2 648 000 (два мільйона шістсот сорок вісім тисяч) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_9 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 09.08.2021 року (включно).

ОСОБА_10 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 2 648 000 (два мільйона шістсот сорок вісім тисяч) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_10 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 09.08.2021 року (включно).

ОСОБА_11 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 2 648 000 (два мільйона шістсот сорок вісім тисяч) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_11 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 09.08.2021 року (включно).

ОСОБА_12 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 2 648 000 (два мільйона шістсот сорок вісім тисяч) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_12 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 09.08.2021 року (включно).

ОСОБА_13 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 1 316 000 (один мільйон триста шістнадцять тисяч) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_13 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22.00 годин до 07.00 години ранку без дозволу суду, без застосування електронного засобу контролю, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, по 09.08.2021 року (включно), а саме:
- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, за першим викликом усним чи письмовим;
- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 10.06.2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3