Справа № 171/1376/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2021 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0000121 від 10.06.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.01.2015 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 04.10.2016 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 06.08.2020 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 в кінці березня 2021 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, приблизно о 00:01 годині перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де біля під`їзду № 1 вищевказаного будинку побачив вхід до підвального приміщення обладнаний металевими дверима, яке використовується мешканцями будинку, як сховище, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна, з вказаного підвального приміщення.

Далі, ОСОБА_5 в кінці березня 2021 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, приблизно о 00:05 годині, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив вхідні двері до підвального приміщення, який розташований поруч з під`їздом № 1 будинку АДРЕСА_2 , після чого проник до вищевказаного підвального приміщення, звідки таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав велосипед марки «Starter» моделі М-58, що належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3360 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, з обставинами скоєння кримінального правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті, погодився, від дачі пояснень відмовився, але зазначив, що шкоду потерпілій відшкодовано шляхом повернення викраденого майна. В скоєному щиро розкаюється.

І хоч обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, його винуватість підтверджується доказами, дослідженими у ході розгляду справи судом:

- протоколом огляду від 11.06.2021 року, предметом огляду є спортивний велосипед марки «Starter» моделі М-58 салатового кольору, кермо велосипеду чорного кольору з фототаблицею (а.к.п.23-25).

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, надала суду клопотання про розгляд даного кримінального провадження без її участі.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях мають місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, те що ОСОБА_5 , раніше судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України рецидив злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Керуючись ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за даним кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 24.06.2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обліковувати з моменту його затримання з 24.06.2021 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: велосипед марки «Starter» модель М-58 залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1