печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 від 19 жовтня 2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 від 19.10.2020, -

В С Т А Н О В И В:

16.04.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 від 19 жовтня 2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 від 19.10.2020.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що постанова слідчого про зупинення досудового розслідування є незаконною та винесено безпідставно, оскільки ОСОБА_5 не мав і немає наміру переховуватись від огнаду досудовго розслідування.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо вимог скарги, зазначив, що постанова про зупинення досудового розслідування є законною, та винесено законно, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, заслухавши доводи захисника, заперечення прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень прав і свобод людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом шляхом гарантій прав на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 статті 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Судом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 від 19.10.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України.

08.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 296 КК України.

11.09.2020 у кримінальному провадженні № 0001303 (з якого було виділене кримінальне провадження № 0001470) винесено постанову про оголошення ОСОБА_5 у розшук.

19.10.2020 прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження.

В обґрунтування виділення матеріалів в окреме провадження прокурор у постанові зазначив те, що строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001303 відносно ОСОБА_5 закінчується 08.11.2020, а тому матеріали відносно ОСОБА_5 необхідно виділити в окреме провадження.?

19.10.2020, після виділення матеріалів відносно ОСОБА_5 в окреме провадження, слідчий приймає постанову про зупинення кримінального провадження № 0001470 від 19.10.2020, виділеного відносно ОСОБА_5 , обґрунтовуючи її тим, що всі слідчі дії, проведення яких необхідне та можливе у даному кримінальному провадженні виконані та подальше досудове розслідування необхідно здійснювати за участі ОСОБА_5 .

Адвокатом в скарзі зазначено, що постанова про зупинення кримінального провадження № 0001470 від 19.10.2020 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вимогами статті 280 КПК України, передбачено правові підстави та порядок зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні. До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також, всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.
Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
В той же час, в оскаржуваній постанові не вказано, що в даному кримінальному провадженні проведені всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного та вказано, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч.5 ст.139 КПК України, ухиленням від явки на виклик слідчого вважається неприбуття підозрюваним на виклик без поважної причини більш як два рази. Процесуальний порядок виклику підозрюваного регламентується вимогами ст.135-137 КПК України, якими встановлена належна правова процедура виклику особи. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема у рішенні по справі «Лучанінова проти України», неналежне повідомлення/виклик у кримінальному провадження, порушення їх порядку з боку слідчих та судових органів є порушенням права особи на захист, гарантованого нормами Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Судом встановлено, що в період винесення оскаржуваємої постанови ОСОБА_5 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, що є його постійним місцепроживанням, яке було відомо органу ддосудового розслідування, відтак правових підстав для оголошення в розшук і зупинення досудового розслідування не було.
Згідно ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Заступник начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні в ЄРДР № 0001470 від 19.10.2020 не вжив всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, що призвело до порушень кримінального процесуального законодавства під час досудового розслідування в частині правових підстав винесення ним постанови про зупинення строків досудового розслідування від 19.10.2020, відсутності доказів для висновку про переховування підозрюваного від органів слідства, слідчим не виконані всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також, всі дії для встановлення місцезнаходження особи, що передбачає зупиненню досудового розслідування, відповідно до положень ч.2 ст.280 КПК України.
Така бездіяльність слідчого суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України, зокрема щодо охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Поруч з тим, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018 у справі № 1-6/2018: «Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні передбачають правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).
Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у Постанові Верховного Суду від 17.02.2021, судова справа ЄУН № 344/6630/17, згідно якої розмежено терміни «завершення» і «закінчення» досудового розслідування, роз`яснено щодо можливості вчинення дій учасниками кримінального провадження до «закінчення» досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК, досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування. Закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. Законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.
За приписами ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Про оголошення у розшук, виділення в окреме провадження та зупинення кримінального провадження стало відомо після того, як 13.04.2021, захисником ОСОБА_3 було отримано вказані постанови під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.
За встановлених обставин та наведених норм законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 22, 24, 42, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на постанову заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 від 19 жовтня 2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 від 19.10.2020 задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 від 19 жовтня 2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001470 від 19.10.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1