Справа № 487/469/20
Провадження № 1-кп/487/259/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бендери Молдова,українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого,має на утриманні неповнолітню дитину, 2010 року народження, офіційно не працюючого , зареєстрованого та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України-
- у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

11.01.2017 року ,близько 09 год.30 хв.(більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим ) ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , побачив мобільний телефон марки «Lenovo Vide C2 (К10а40), який належав потерпілій ОСОБА_5 .

В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 та сторонніх осіб, викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Lenovo Vide C2 (К10а40), вартістю 3000 грн. та утримуючи викрадене майно при собі , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3000 грн.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин,передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі , підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та зазначив, що вони ніким не оспорюються, при цьому вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 11.01.2017 року ,близько 09 год. він знаходився у гостях у ОСОБА_6 ,в квартирі АДРЕСА_2 ,де побачив мобільний телефон марки «Lenovo» ,який належав потерпілій ОСОБА_5 .

Скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_5 та сторонніх осіб, він викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон , оскільки йому буди потрібні грошові кошти для придбання білету на поїзд для поїдки додому. Утримуючи викрадене майно при собі ,він з місця вчинення кримінального правопорушення зник, мобільний телефон здав до ломбарду. В подальшому матеріальну шкоду потерпілій він відшкодував частково в сумі 1500 грн. В скоєному він щиро розкаявся.
Такі показання обвинуваченого надані суду без будь-якого примусу, у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ним встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність його позиції, а покази обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась. В зяві просила розглядати кримінальне провадження без її участі.Позовних вимог до ОСОБА_3 не заявляла.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття. Обставин,що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання, межі санкції статті 185 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 ,який вину свою визнав повністю, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та перебуває на обліку у Обласному наркологічному диспансері Хмельницької обласної адміністрації ,офіційно не працює. За місцем мешкання характеризується посередньо.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_3 злочину, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк , але із застосуванням положення ст.75,ст.76 КК України, яке є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити строком на 2 роки, зобов`язавши його періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання вважати продовженим до набрання вироку законної сили.

Зарахувати у строк виконання відбування покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою в період із 10.01.2020р.по 11.01.2020р.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк із дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1