Справа №300/831/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_10 15.06.2018 о 17 год. 00 хв, керуючи вантажним автомобілем марки "Mercedes-Benz" моделі "Actros 1846 LS" н.з. НОМЕР_1 з причепом марки "SCHMITZ" моделі «SCS24/L13.62MB» н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , та рухаючись на 719 км+791 на підйом Абранського перевалу в напрямку м. Київ, поза межами населеного пункту с. Абранка Волоцевького району, грубо порушив вимоги п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України,згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «VITO 108D» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у попутному напрямку м. Київ.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, за висновком судово-медичної експертизи №164 від 09.08.2018 пасажир автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «VITO 108D» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої малогомілкової кістки у верхній третині, забою лівої гомілки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у інкримінованому йому досудовим слідством злочині не визнав та показав, що близько 17 години 15 червня 2018 року керував вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz Actros 1846 LS», рухаючись на підйом по автодорозі Київ-Чоп, в напрямку м. Київ по крайній правій смузі руху. З лівої сторони його вантажний автомобіль обігнав автомобіль марки «Mercedes-Benz VITO», який зачепив ліву підніжку його автомобіля і різко виїхав перед ним та зупинився, в результаті чого він не мав можливості вчасно зупинити автомобіль та уникнути зіткнення.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, його вина стверджується показами потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 15.06.2018 разом із своїм чоловіком ОСОБА_13 та подружжям ОСОБА_14 їхали в салоні автомобіля "Mercedes-Benz VITO» під керуванням ОСОБА_12 з Угорщини в напрямку м. Львів. Автомобіль, в якому вони їхали «заглох» і водій з`їхав на узбіччя дороги. Приблизно через одну хвилину відчула сильний удар в багажне відділення мікроавтобуса, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді травми коліна та перелому лівої кістки. Разом з нею, отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості і інші пасажири, що знаходилися в салоні мікроавтобуса.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив покази потерпілої ОСОБА_5 та показав, що ДТП сталося в післяобідній час 15.06.2018. Він разом з дружиною ОСОБА_5 знаходився на задньому сидінні мікроавтобуса «Mercedes-Benz», який по дорозі «заглох» і зупинився на узбіччі дороги з увімкненою «аварійкою». Через одну хвилину відчув потужній удар в задню частину мікроавтобуса, від якого той стрімко поїхав вперед і опинився в кюветі. Внаслідок зіткнення автомобілів всі пасажири отримали тілесні ушкодження.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили покази потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_13 про обставини ДТП, що мала місце 15.06.2018, після якої всі вони були доставлені в лікарню з тілесними ушкодженнями.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що проводив розслідування по даному кримінальному провадженню. В складі слічо-оперативної групи виїзжав на місце ДТП, де в протоколі огляду місця події зафіксував всі обставини побаченого на місці події. Конкретних обставин по справі не пригадує у зв`язку зі спливом значного часу та знаходженням в його провадженні, як слідчого, великої кількості кримінальних справ. Зазначив, що в ході досудового розслідування було забезпечено участь перекладача.
Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_18 показав, що на підставі наданих йому матеріалів справи, огляду транспортних засобів ним були проведені дослідження та надані відповідні експертні висновки, за результатами яких стверджує, що автомобіль марки «Mercedes-BenzVITO 108D» не зачепив правою стороною ліву підніжку вантажного автомобіля "Mercedes-Benz Actros 1846 LS", так як слідів контактування на зазначених автомобілях відповідно з правої та лівої сторони не було зафіксовано.
Вина ОСОБА_6 стверджується також: протоколом огляду місця події від 15.06.2018 з фото таблицями та схемою дорожньо-транспортної пригоди; визнанням та приєднанням в якості речових доказів автомобілів марки «Mercedes-Benz» моделі «VITO 108D» д.н.з. НОМЕР_3 та "Mercedes-Benz" моделі "Actros 1846 LS" н.з. НОМЕР_1 з причепом марки "SCHMITZ" моделі «SCS24/L13.62MB» н.з. НОМЕР_2 ; слідчими експериментами за участю ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , в ході проведення яких останні на місці показали та розповіли про обставини події, що мала місце 15.06.2018.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №9884 від 03.08.2018 на момент огляду і експертного дослідження гальмова система та система рульового керування автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «VITO 108D» д.н.з. НОМЕР_3 знаходилися у працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією.
За висновком судової автотехнічної експертизи №9885 від 06.08.2018 на момент огляду і експертного дослідження гальмова система та система рульового керування автомобіля "Mercedes-Benz" моделі "Actros 1846 LS" н.з. НОМЕР_1 з причепом марки "SCHMITZ" моделі «SCS24/L13.62MB» н.з. НОМЕР_2 знаходилися у працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією.
Згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №9912 від 08.08.2018 водій автомобіля "Mercedes-Benz" моделі "Actros 1846 LS" н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz» моделі «VITO 108D» д.н.з. НОМЕР_3 ; з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія ОСОБА_6 , який при виникненні йому перешкоди для руху у вигляді автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «VITO 108D» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду в попутному напрямку, не дотримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з останнім; водій ОСОБА_10 мав діяти згідно вимог п.п. 12.3, 13.1 ПДР України.
За висновком судово-медичної експертизи №164 від 09.08.2018 потерпіла ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої малогомілкової кістки у верхній третині, забою лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, могли виникнути при обставинах ДТП та по давності вкладаються в час пригоди, що мала місце 15.06.2018.
Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про неналежність та недопустимість доказів, а саме: протоколу огляду місця події від 15.06.2018 з причин його оформлення; слідчих експериментів за участю ОСОБА_6 , ОСОБА_12 з обставин викладених у письмовому клопотанні та висновків автотехнічних експертиз з причин не правильних математичних розрахунків та з обставин викладених у письмовому клопотанні є безпідставними, грунтуються на його припущеннях та не підтверджуються належними і допустимими доказами та судом до уваги не приймається, виходячи із слідуючого.
Суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу в контексті ч. 1 ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб обумовити недопустимість доказу. Застосовуючи ч. 1 ст. 87 КПК при визнанні недопустимими похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим.
Вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих стороною обвинувачення доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.
Також тлумачення ч. 1 ст. 87 КПК у частині визнання недопустимими похідних доказів призводить до висновку, що це правило може бути застосовано до похідних доказів лише у разі, якщо первісні докази визнані недопустимими на підставі частин 1 - 3 ст. 87 КПК.
Таким чином, наведені захисником обставини про недопустимість та не належність доказів наданих стороною обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність в матеріалах кримінального провадження доручення від керівника органу досудового розслідування про визначення старшого слідчого СВ Воловецького ВП ОСОБА_17 для здійснення досудове розслідування та надання йому повноваження для проведення ним 15.06.2018 огляду місця події, а також процесуального керівництва прокурором ОСОБА_3 спростовується наявним в матеріалах справи дорученням т.в.о начальника СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП від 16.06.2018 та затвердженням прокурором Воловецького відділу Мукачівської міської прокуратури ОСОБА_3 обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_19 .
Частина 1 ст. 37 КПК України не визначає, у якому вигляді має прийматися рішення про визначення процесуального керівника у розслідуванні.
За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.
Доводи адвоката ОСОБА_7 про не забезпечення в ході досудового розслідування права ОСОБА_6 на належний переклад спростовується наявною в матеріалах кримінального провадження постановою старшого слідчого СВ Воловецького ВП ОСОБА_17 від 21.06.2018 про залучення ОСОБА_20 перекладача сербської мови ОСОБА_21 , роз`яснення останньому прав та обов`язків згідно ст. 68 КПК України.
Крім того, в ході досудового розслідування ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_22 жодного разу не заявляли вимог про порушення прав ОСОБА_6 з підстав відсутності перекладача або неналежного перекладу. Натомість, під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_10 користувався послугами професійного перекладача ОСОБА_8 .
Твердження адвоката ОСОБА_7 про ймовірне перебування ОСОБА_12 в стані наркотичного сп`яніння спростовуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №108 від 15.06.2018.
Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження і вважає вірною кваліфікацію досудовим слідством його дій за ст.286 ч.1 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_20 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого з необережності злочину, особу винного, що позитивно характеризується за місцем роботи.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання винного, відсутні.
За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_20 покарання в межах штрафної санкції ст. 286 ч.1 КК України. З урахуванням допущених ОСОБА_23 грубих порушень Правил дорожнього руху України йому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 та фірми DOO «Transadria», з якою ОСОБА_10 перебував у трудових відносинах, про стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 104 731 грн. 57 коп.: вартості лікування -1 588 грн. 22 коп., 650 грн. витрат на пальне, 580 грн. витрат на переклад з угорської на українську мову, 94 263 грн. 35 коп. втраченого заробітку, 7 650 грн. витрат на правову допомогу та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., яку обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП та отриманих тілесних ушкоджень зазнала фізичного болю, душевних страждань, пережила сильний стрес, порушення сну, порушення нормальних життєвих зв`язків, відвідування медичних закладів, аптек, лікування, звернення за правовою допомогою.
Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Протиправність поведінки водія ОСОБА_6 , його вина, а також причинний зв`язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою, підтверджені вищезазначеними доказами, які підтверджують обставини вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок аналізу яких суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_24 у вчиненні інкримінованого діяння.
Таким чином, цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, в частині визначення розміру завданої моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань яких зазнала потерпіла ОСОБА_5 внаслідок злочинних дій обвинуваченого, вимушеність змін в організації потерпілою свого життя, час, протягом якого потерпіла лікувалася; з часу спричинення потерпілій тілесних ушкоджень обвинуваченим жодним чином не здійснювалося відшкодування завданої здоров`ю потерпілої шкоди, вимоги розумності і справедливості та вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 10 000 грн.
Вирішуючи цивільні позови ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до слідуючого.
За ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Відповідно до правових позицій Верховного суду України, викладених в абзаці 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, цивільні позови ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, оскільки заявлені ними вимоги про відшкодування шкоди не випливають із пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_25 , яке стосується обставин заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 та роз`яснити, що у відповідності до ч.7 ст. 128 КПК України вони мають право подати залишений без розгляду цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_26 .
Питання речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Белград Республіки Сербія, громадянина Сербії, мешканця АДРЕСА_1 на користь держави 7 865 грн. витрат за проведення експертиз.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 22.06.2018 на вантажний автомобіль марки "Mercedes-Benz" моделі "Actros 1846 LS" н.з. НОМЕР_1 - скасувати.
Речові докази: вантажний автомобіль марки "Mercedes-Benz" моделі "Actros 1846 LS" н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території ВАТ «Трак Сервіс Карпати» по вул.. Верховинська, 139 в с. Н.Ворота Воловецького району - повернути власнику DOO «Trans Adria»; причеп марки "SCHMITZ" моделі «SCS24/L13.62MB» н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 повернути останньому; автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «VITO 108D» д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_12 -повернути власнику за належністю.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та DOO «Transadria», адреса місцезнаходження: Crna Gora Budva, Lastva Grbaljska bb PIB 02375842, Reg.bi 5-0168171/001 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 104 731 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 - відмовити.
Цивільні позови ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1