Справа № 137/1298/20
Провадження №11-кп/801/466/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000309 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2021 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської обл. м. Южноукраїнськ, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження №0000309 від 26.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, закрито,

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2019 року приблизно о 06 год 20 хв ОСОБА_8 керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211140», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на 364 км. автошляху Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка в напрямку м. Вінниці допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме: в п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроуванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху:
« п. 12.6(ґ) - «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.».
Внаслідок допущеного порушення Правил дорожнього руху України, ОСОБА_8 не впорався із керуванням та допустив зіткнення із автобусом марки «ПАЗ» моделі «32054» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок зіткнення водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211140», державний номерний знак, НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пасажири ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримали тілесні ушкодження, були госпіталізовані до міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниця та Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні Вінницької обласної ради м. Вінниця.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного задньо-нижнього вивиху лівого стегна, рвані рани ділянки лівого колінного суглобу та поверхневі рани обличчя, які згідно висновку експерта №37 від 10.02.2020 належать до ушкоджень середньої тяжкості оскільки травматичний задньо-нижній вивих лівого стегна не являється небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливим для життя явищами, але за своїм характером такий що потяг за собою тривалий розлад здоров`я, за ознакою тривалий розлад здоров`я.
ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої травми грудної клітки, забою грудної клітки справа, закритої крайового перелому великого горбика правого плеча, різаної рани верхньої повіки лівого ока, множинних різаних ран лобної ділянки, переломів 3,4,5 ребер справа та перелому 1 ребра зліва, парціальний пневмоторакс справа, які згідно висновку експерта № 40 від 10.02.2020 належать до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являється небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливим для життя явищами, але за своїм характером такий що потяг за собою тривалий розлад здоров`я, за ознакою тривалий розлад здоров`я
ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани верхньої губи, закритого підкісного перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки з незначним зміщенням, закритого підкісного перелому правого передпліччя без зміщення, які згідно висновку експерта № 41 від 10.02.2020 належать до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являється небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливим для життя явищами, але за своїм характером такий, що потяг за собою тривалий розлад здоров`я, за ознакою тривалий розлад здоров`я.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2021 року звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, кримінальне провадження №0000309 від 26.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, закрито.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 просить змінити оскаржувану ухвалу у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та стягнути із обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №78 від 04.02.2020 та судової автотехнічної експертизи №709 від 19.11.2019 року в сумі 2198 грн. 14 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст.126 КПК України суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Разом з тим, суд першої інстанції питання про звільнення ОСОБА_8 від оплати процесуальних витрат у зв`язку з його майновим станом не вирішував, обвинувачений клопотань про звільнення його від оплати процесуальних виплат чи зменшення їх розміру не заявляв.
Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст. 374 КПК). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, Велика Палата Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17 робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали 24.02.2021 року щодо ОСОБА_8 в порушення вимог ст.126 КПК України прийняв рішення про віднесення процесуальних витрат за проведення експертиз за рахунок коштів держави, хоча витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №78 від 04.02.2020 року становить 1099,00 грн та судової авто-технічної експертизи №709 від 19.11.2019 року складає 1099,07 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 .
Недотримання судом першої інстанції норм ст.126 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат.
Враховуючи вище наведені обставини, колегії суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими, підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_8 процесуальних витрат.
Керуючись ст.ст.126,405, 407, 409, 412, 419 КПК України суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2021 року, якою ОСОБА_8 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України кримінальне провадження за обвинуваченням останнього закрито змінити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №78 від 04 лютого 2020 року та судової автотехнічної експертизи №709 від 19 листопада 2019 року в сумі 2198 гривень 14 копійок.
В решті ухвалу залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4