ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/149/21 Номер провадження 11-сс/814/163/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю: захисника ОСОБА_6

та підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтаві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2021 року,-
В С Т А Н О В И В :
Цією ухвалою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гадяч Полтавської області, жителю АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючий, не одружений,-

задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_7 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000024 від 22.01.2021, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обгрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до тяжкого та ризиків, передбачений ч.1 ст. 177 КПК Уукраїни.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Мотивуючи вказує на те, що прокурором не доведені ризики передбачені ст.177 КПК України. Крім того, зазначає, що не вірним є посилання суду на факт прохання захисника обрати підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Насправді захисник просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а не домашній арешт.

На адресу апеляційного суду від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись до суду з клопотанням про застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор має навести обґрунтування необхідності запобіжного заходу з посиланням на ризики, зазначенні у статті 177 КПК України, неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тощо (ст.184 КПК України).

Як свідчать матеріали провадження, клопотання слідчого, погоджене повноважним прокурором, вказаним вимогам відповідає та має всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 перевірялись судом першої інстанції при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , доводи його захисника, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином.

Перевіривши наявні матеріали провадження, колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про те, що ризики, вказані слідчим у клопотанні, існують на даний час, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та слідства, який підтверджується відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, відсутністю у власності нерухомого майна, вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення під час іспитового строку, що підтверджується вимогою про судимість та вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.07.2020 року.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

Підозрюваний раніше судимий вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.07.2020 року до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Крім того, станом на 22.01.2021 року в Гадяцькому районному суді на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, вчиненого під час іспитового строку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про існування вищевказаних ризиків і про те, що інші більш м`які запобіжні заходи, з огляду на фактичні обставини правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , суворість можливого покарання та особу обвинуваченого, будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Оцінивши всі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що задля забезпечення даного провадження необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки останнього.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні, та при апеляційному розгляді суду апеляційної інстанції таких відомостей не надано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката в інтересах підозрюваного залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 179, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 січня 2021 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_9 .