Справа № 631/253/21
Провадження № 1-кп/631/81/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Нова Водолага кримінальне провадження № 0000010 від 28.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Попівка Красноградского району Харківської області, громадянка України, має середню освіту, не працює, без офіційного місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, громадянин України, має середню освіту, працює вантажником ТОВ «Алеко», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 11.12.2009 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 11 місяців 01 день на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.05.2015 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.10.2019 близько 15,00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходилась біля магазину «Ранок», який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Кооперативна, 2, де сиділа за столиком біля входу до магазину та спілкувалась зі своїми знайомими. Потім ОСОБА_4 відійшла у своїх справах, залишивши свій мобільний телефон «Samsung Galaxy J6» (SM-J600F|DS), з ІМЕІ НОМЕР_1 на вказаному столі.

Цього ж дня, близько 15 години 10 хвилин, ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ-2103, реєстраційний номер ані на досудовому розслідуванні, ані в ході судового розгляду не встановлено, яким він користувався, разом зі своїми знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під`їхав до магазину «Ранок», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_7 помітив на столі біля входу до магазину «Ранок» мобільний телефон «Samsung Galaxy J6 (SM-J600F|DS), з ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_4 та повідомив про це ОСОБА_6 . При цьому, за столиком та поряд, нікого сторонніх осіб не було. Після цього у ОСОБА_6 виник злочинний намір направлений на вчинення крадіжки даного мобільного телефону і він запропонував ОСОБА_5 привласнити даний телефон, на що остання погодилась.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_6 залишився чекати та спостерігати за навколишнім оточенням у своєму автомобілі, а ОСОБА_5 зайшла до приміщення магазину «Ранок», який розташований за вищевказаною адресою та переконавшись, що в магазині окрім продавця нікого із сторонніх осіб немає, вийшла з магазину, знову переконалась, що біля входу до магазину також немає сторонніх осіб. Підійшла до столу, розташованого зліва від входу до магазину «Ранок», де був залишений потерпілою ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung Galaxy J6 (SM-J600F|DS), з ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 3650,00 грн. (згідно з судово-товарознавчюї експертизою від 26.02.2021 № 6), взяла телефон та поклала до кишені своєї куртки. Після цього ОСОБА_5 повернулась до автомобілю ОСОБА_6 та передала вказаний мобільний телефон останньому.

Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпорядились за власним розсудом, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 3650,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та пояснив, що 11.10.2019 близько 15 години він приїхав на автомобілі разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до магазину «Ранок». На столі біля входу до магазину лежав мобільний телефон. ОСОБА_5 взяла зі столу телефон й віддала йому. Вказав, що йому дуже соромно, він жалкує, що так сталося, щиро розкаюється у вчиненому, вибачається перед потерпілою.

Обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та пояснила, що 11.10.2019 близько 15 години він приїхала на автомобілі ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до магазину «Ранок». На столі біля входу до магазину лежав мобільний телефон. Вона взяла зі столу телефон й віддала його ОСОБА_6 . Зазначила, що вона щиро розкаюється у вчиненому, вибачається перед потерпілою, їй дуже соромно, вона жалкує, що так сталося.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, потерпілої, дослідженням висновку судово-товарознавчої експертизи, та матеріалів, які характеризують обвинувачених.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 11.10.2019 близько 15 години вона знаходилась біля магазину «Ранок», який розташований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт Нова Водолага, вул. Кооперативна, 2, де сиділа за столиком біля входу до магазину та спілкувалась зі своїми знайомими. Потім відійшла у своїх справах, залишивши свій мобільний телефон «Samsung Galaxy J6» на вказаному столі. Коли повернулась телефона не було. На даний час обвинувачені обіцяють відшкодувати їй шкоду.

Згідно з висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи № 6, складеним 26 лютого 2021 року судовим експертом ОСОБА_9 , загальна вартість майна, зазначеного майна з урахуванням зносу станом на 01 вересня 2019 року становила 3650,00 грн. Витрати на залучення експерта складають 490,35 грн (ар. 51-53).

Витрати на залучення експерта, для проведення судово-товарознавчої експертизи № 6 від 26 лютого 2021 року складають 490 грн. 35 коп.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує, що вона не зареєстрована, проте, має місце постійного проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у наркологічному диспансері та лікаря-психіатра не перебуває.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше судимий, офіційно працевлаштований, на обліку у наркологічному диспансері та лікаря-психіатра не перебуває, виключений з військового обліку військовозобо`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд, відповідно до положень ст. 66 КК України, визнає визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є рецидив злочинів.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 1 п. 1 Постанови від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив судам, що «при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання».

При призначенні покарання згідно з вимогами статті 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх даних, які характеризують обвинувачених, а також спосіб і обставини вчинення злочинного діяння, враховуючи, характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що за вчинений злочин обвинуваченим необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів

Однак, враховуючи, поведінку обвинувачених після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинувачених до вчиненого, висновок органу пробації Нововодолазького РВ філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відсутність у матеріалах кримінального провадження претензій матеріального та морального характеру від потерпілої ОСОБА_4 , а також те, що потерпіла не наполягала на строгому покаранні, а обвинувачені засуджували свою поведінку та щиро розкаялись, суд вважає доцільним надати обвинуваченим можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на них обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не обирався.

Частина 1 ст. 126 КПК України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України к процесуальним витратам відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів ч. 1 та 2 ст. 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, що залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 ст. 124 КПК України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведене експертне дослідження не такою установою, окрім того, стороною обвинувачення, у порушення принципу диспозитивності, не доведено факт сплати послуг ОСОБА_9 , яка має кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз, що вбачається зі свідоцтва № 2015 виданого на підставі рішення Центральної експерто-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України від 20 вересня 2019 року, стягнути витрати в порядку компенсації не уявляється можливим.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 351, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1