Номер провадження: 11-кп/813/977/21
Номер справи місцевого суду: 946/1753/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника юридичних осіб: ФГ «Дінекс Агро», ПП «Дінекс - Трейд», ПП «Влахос» та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 000000973, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2021 рокузадоволено клопотання ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження та на підставі ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 5 ст. 28, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження № 0000973, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2019 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
Рішення суду мотивоване тим, що на час звернення прокурора з обвинувальним актом визначений ст. 219 КПК України строк досудового розслідування закінчився, в зв`язку з чим кримінальне провадження підлягало закриттю.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із прийнятим суддею рішенням, прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду такою, що винесена з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що суд дійшов неправильного висновку щодо закінчення строків досудового розслідування та безпідставно закрив провадження на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 зазначає, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Обґрунтовує свої доводи тим, що судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні досліджувалися обставини, щодо строків зупинення досудового розслідування та зазначає, що в матеріалах справи міститься копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року, якою постанова старшого слідчого від 27.09.2019 року була скасована, що вказує на безпідставність доводів прокурора щодо відсутності підстав для закриття кримінального провадження.

Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено у відповідності до положень ст. 405 КПК України, за відсутності потерпілої сторони ТОВ «Мегелан Плюс», а також її представника ОСОБА_12 , які в судове засідання апеляційного суду не з`явились, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити; думку обвинуваченого, його захисників та представника юридичної особи, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг, але положення ч. 2 ст. 404 КПК України дає можливість апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Відповідно до ст. ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.
Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.
У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.
Згідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
З матеріалів судового провадження вбачається, що оскаржуваною ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2021 року, під час проведення підготовчого судового засідання, було задоволено клопотання обвинуваченогоОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР № 0000973 від 15.10.2019 рокувідносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, на підставі ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 5 ст. 28, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Обгрунтовуючи прийняте рішення про закриття кримінального провадження, районний суд послався на те, що процесуальне рішення висунення обвинувачення, тобто складання обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні було прийнято поза межами строку досудового розслідування, оскільки прокурором було складено обвинувальний акт 16.03.2020 року, а звернувся прокурор з обвинувальним актом до місцевого суду лише 20.03.2020 року.

Апеляційний суд в цілому погоджується з прийнятим судом першої інстанції рішенням, оскільки під час розгляду апеляційної скарги знайшов своє підтвердження факт звернення прокурора з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні до місцевого суду поза межами строків досудового розслідування, виходячи з наступного.
Положеннями ч.1 ст. 219 КПК регламентовано, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
При цьому, згідно з Параграфом 3 Глави 24 КПК, регламентуючи звернення до суду з обвинувальним актом, законодавець визначився, що передання обвинувального акта до суду та надання під розписку копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному його захиснику, законному представнику здійснюється одночасно (ст. 293 КПК). Таким чином, слід констатувати, що діючий процесуальний закон не передбачає можливості будь-яких затримок передання обвинувального акту до суду поза межами строків досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст. 115 КПК - строки, встановлені КПК України, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. В даному випадку законодавець встановив строки вказівкою на подію звернення до суду з обвинувальним актом.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частиною 5 ст. 219 КПК України встановлено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, встановлення будь-яких інших строків, які не входять до строку досудового розслідування (підготовка обвинувального акта до передачі до суду, тощо) неможливе.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема із оскаржуваної ухвали районного суду, обвинувального акта та долученого до нього Реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 356, ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 342 КК України відносно ОСОБА_7 внесені за № 00001167 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2019 року.

27 червня 2019 року ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином (т.1 а.п.193-195).
20.08.2019 року постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 27.09.2019 року (т.1 а.п. 203-209).
В подальшому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2019 року, відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 , яке погоджене першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_15 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №00001167 від 01 червня 2019 року (т.1 а.п. 168-169).
Надалі, 27.09.2019 року, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_14 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00001167 від 01.06.2019 року зупинено у зв`язку з хворобою підозрюваного ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 170-173) та 11.10.2019 року постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_16 відновлено (т. 1 а.п. 21, реєстр п. 33).

Однак, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2019 року було відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НПУ ОСОБА_14 , яке погоджене першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_15 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00001167 від 01 червня 2019 року (т.1 а.п. 176-177).

15.10.2019 року матеріали досудового розслідування за № 0000973 відносно підозрюваного ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 186 КК України, прокурором виділені в окреме провадження з матеріалів досудового розслідування № 00001167 від 01.06.2019 року (т. 1 а.п. 183-184) та у відповідності до положень ч. 1 ст. 290 КПК України, у цей же день підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування (т. 2 а.п. 113-117, реєстр п. п. 93-98; 103-111; 117; 119-127; 138;139).
06.03.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 16.03.2020 року (т. 2 а.п. 120, реєстр п. 39).
Надалі, 16.03.2020 року, у виділеному кримінальному провадженні №000973 від 15.10.2019 року слідчим складено обвинувальний акт, який затверджено прокурором та у цей же день направлено до суду поштовим зв`язком, де відповідно до штампу вхідної кореспонденції він був отриманий судом 20.03.2020 року (т. 1 а.п. 1, т. 2 а.п. 100-123).
Встановлені апеляційним судом вищенаведені обставини, з урахуванням положень ч.7 ст.217 КПК України, якими визначений порядок обчислення строків досудового розслідування, у даному випадку вказують на те, що строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000973 від 15.10.2019 року, слід було відраховувати з часу повідомлення ОСОБА_7 про підозру, тобто з 27.06.2019 року у кримінальному провадженні №00001167 від 01.06.2019 року, та зазначений строк закінчувався 27.09.2019 року.

Навіть з урахуванням того, що 27.09.2019 року слідчим прийнято рішення про зупинення досудового розслідування до 10.10.2019 року, наступний за ним день, коли провадження у кримінальному провадженні було поновлено, тобто 11.10.2019 року можливо було вважати останнім днем досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000973 від 15.10.2019 року, оскільки трьох місячний строк досудового розслідування з моменту оголошення ОСОБА_7 про підозру сплинув.

Разом з тим, як зазначалося вище, матеріали судового провадження свідчать про те, що 15.10.2019 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №00001167 від 01.06.2019 року, заступником начальника департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності - начальником управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 винесена постанова про виділення з зазначеного вище кримінального провадження матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення за ч. 5 ст.186 КК України, які зареєстровані за №0000973 від 15.10.2019 року (т. 1 а.п. 183-184).
Згідно ч. 7 ст. 217 КПК України, передбачено, що днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Вказані вище обставини свідчать про те, що постанова прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження була прийнята поза межами строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №00001167 від 01.06.2019 року, що позбавляло слідчого приймати будь-які процесуальні рішення у виділеному відносно ОСОБА_7 за ч. 5 ст.186 КК України кримінальному провадженні №0000973 від 15.10.2019 року.

Разом з тим, слідчим у виділеному відносно ОСОБА_7 кримінальному провадженні №0000973 від 15.10.2019 року, поза межами строку досудового розслідування були прийняті процесуальні рішення, а саме повідомлення про завершення досудового розслідування учасникам кримінального провадження та надання доступу до матеріалів кримінального провадження, складання обвинувального акту та в тому числі і його надіслання до місцевого суду поза межами цих строків.

Зазначені обставини беззаперечно свідчать про недотримання під час проведення досудового розслідування слідчим та прокурором у кримінальному провадженні №0000973 від 15.10.2019 рокувимог кримінального процесуального закону, що в подальшому мало наслідком прийняття судом першої інстанції рішення про закриття кримінального провадження.

При цьому, з урахуванням аналізу наведених вище норм процесуального закону, апеляційний суд констатує, що обвинувальний акт мав бути направлений до суду в межах строку досудового розслідування, оскільки саме з цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування, а тому цей строк не може встановлюватися прокурором на власний розсуд.
Крім того, апеляційний суд враховує, що матеріали кримінального провадження №0000973 від 15.10.2019 рокумістять ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_7 , якою скасовано постанову старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_14 від 27.09.2019 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00001167 від 01.06.2019 року в зв`язку з хворобою підозрюваного ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 217, 232).

Абзацом 2 ч. 5 ст. 219 КПК України встановлено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.

Наявність зазначеного вище судового рішення, яке на час перегляду апеляційним судом оскаржуваної ухвали є чинним, беззаперечно вказує на те, що всі подальші дії у кримінальному провадженні №0000973 від 15.10.2019 рокубули вчиненні поза межами строку досудового розслідування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

З урахування встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, оскільки обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був складений та направлений до суду поза межами строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Аналіз наведених вимог процесуального закону та даних щодо направлення до суду обвинувального акта поза межами строку досудового розслідування, дає підстави апеляційному суду прийти до висновку, що ухвалюючи оскаржуване рішення на стадії підготовчого судового засідання, районний суд дотримався вимог закону та вірно прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України.
З огляду на встановлені у судовому засіданні апеляційного суду обставини, доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також порушенням вимог ст. ст. 9, 28, 219, 370 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, встановивши факт порушення стороною обвинувачення строків досудового розслідування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому, колегія суддів вважає, що помилка суду першої інстанції щодо визначення конкретної дати закінчення досудового розслідування у даному кримінальному проваджені, жодним чином не впливає на правильність висновків про звернення прокурора до суду з обвинувальним актом поза межами строку досудового розслідування, оскільки судом апеляційної інстанції встановлений факт більшого пропуску строку звернення з обвинувальним актом до суду, ніж визначений районним судом, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Разом з цим, апеляційний суд не погоджується з посиланням суду першої інстанції у резолютивній частині ухвали, як на підстави закриття кримінального провадження за ч. 6 ст. 9 та ч. ч. 1, 5 ст. 28 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими обставинами.

Отже підготовче судове засідання у суді першої інстанції є складовою судового провадження, під час якого суд вправі приймати рішення, віднесенні до його компетенції на цій стадії судового процесу приписами ст. 314 КПК України.

Зокрема, ч. 3 вказаної статті передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження у випадку встановлення підстави передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з аналогічною правовою позицією сформульованою в ухвалі Верховного Суду від 15.03.2021 року у справі № 676/6116/18.
На переконання апеляційного суду, у даному випадку, посилання районного суду в оскаржуваній ухвалі на відсутність законодавчого регулювання або неоднозначне регулювання питань кримінального провадження і розумних строків розгляду та посилання суду на ці положення в резолютивній частині ухвали є помилковим, оскільки положення ст.ст. 219, 284, 314 КПК України чітко визначають порядок та компетенцію суду щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Зазначені вище обставини вказують на неправильне застосування судом першої інстанції процесуального закону та, з урахуванням положень ст.ст. 404, 407, 408, 409 КПК України, свідчать про необхідність зміни ухвали, шляхом виключення з її резолютивної частини посилання суду, як на підстави закриття кримінального провадження на положення ч. 6 ст. 9 та ч. ч. 1, 5 ст. 28 КПК України.
З урахуванням встановлених апеляційним судом, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала зміні, шляхом виключення з абзацу 2 резолютивної частини ухвали посилання суду, як на підстави закриття кримінального провадження на положення ч. 6 ст. 9 та ч. ч. 1, 5 ст. 28 КПК України. в решті без зміни. В іншій частині оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 задовольнити частково.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2021 року у кримінальному провадженні №000000973, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2019 року, якою закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України змінити.

Виключити з абзацу 2 резолютивної частини ухвали посилання суду, як на підстави закриття кримінального провадження на положення ч. 6 ст. 9 та ч. ч. 1,5 ст. 28 КПК України.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4