Справа №295/4541/21
УХВАЛА
про скасування арешту з майна
15.04.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника власника майна - адвоката ОСОБА_3
прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4
слідчого СУ ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника володільця майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, -
в с т а н о в и в :
І. Суть клопотання
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням в інтересах ОСОБА_6 , в якому просить скасувати арешт, накладений на 11 пакетів сировини рослинного походження, схожої на тютюн, загальною вагою 22,96 кг, які були вилучені у ОСОБА_6 , та зобов`язати уповноважену особу СУ ГУ ДФС у Житомирській області повернути зазначене майно особі, у якої його було вилучено.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/3096/21 від 17.03.2021 року було накладено арешт на 11 пакетів сировини рослинного походження, схожої на тютюн, загальною вагою 22,96 кг, які були вилучені у ОСОБА_6 в ході обшуку, який був проведений на платформі автостанції №2 за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт було накладено в рамках кримінального провадження №0000004, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України.
В клопотанні зазначено, що вилучене майно не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки у діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, а сировиною рослинного походження, схожою на тютюн, вона володіє на законних підставах та зазначена сировина не є підакцизним товаром.
ОСОБА_6 вирощувала тютюн у 2020 році на присадибній ділянці в с. Городище. Вирощування та збут власно вирощеного тютюну у якості природного інсектициду законодавством не заборонено.
Заявник зазначає, що відповідно до протоколу обшуку від 09.03.2021 року ОСОБА_6 не здійснювала продаж сировини, схожої на тютюн, а лише зберігала її при собі без мети збуту.
ІІ Процедура та позиції сторін
В судовому засіданні заявник вказав, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_6 не здійснювала торгівлю тютюном, вона прибула до м. Житомира та лише вийшла з автобуса і в цей момент був проведений обшук. Пояснив, що ОСОБА_6 вирощувала тютюн на присадибній ділянці, вона не є платником податку суб`єкта господарювання, її діяльність не підлягає ліцензуванню, тому вилучена сировина не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначав, що відповідно до положень ст. 215 ПК України тютюн відноситься до підакцизних товарів, ОСОБА_6 не є суб`єктом господарської діяльності, який має право на вирощування тютюну, тому проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував, просив відмовити в його задоволенні.
Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що в ході досудового розслідування встановлюються обставини розповсюдження тютюну на території м. Житомира. Вилучений тютюн є речовим доказом у кримінальному провадженні та арешт необхідний з метою забезпечення його збереження, проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечив.
ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України)
Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУ ДФС у Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №0000004, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України.
Досудовим розслідування проводиться по факту того, що на території Житомирської області діє група осіб, які в період з травня 2020 року по теперішній час, здійснює незаконне виготовлення фальсифікованої підакцизної продукції (тютюнові вироби) на території м. Житомира, м. Новоград-Волинського, м. Андрушівки, Житомирського, Новоград- Волинського, Андрушівського та Коростенського районів області, здійснює незаконне зберігання, транспортування цієї продукції з метою збуту та її збут мешканцям області, а також за попередньою змовою групи осіб проводять незаконний збут підроблених марок акцизного податку з метою їх використання при продажу товарів.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.03.2021 року надано дозвіл слідчим СУ ГУ ДФС у Житомирській області на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки №:03:017:0039, зокрема, у місцях де здійснюється торгівля незаконно виготовлених тютюнових виробів та тютюну, з метою відшукання та вилучення, серед іншого, незаконно виготовлених тютюнових виробів, тютюну, тютюнової сировини щодо яких будуть існувати підстави вважати їх фальсифікованими та виготовленими в порушення вимог чинного законодавства України.
Згідно протоколу обшуку від 12.03.2021 року за результатами даної слідчої дії, яка була проведена за адресою: АДРЕСА_1 , (автостанція), у ОСОБА_6 було вилучено 11 пакетів тютюну, загальною вагою 22,965 кг.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2021 року накладено арешт на вилучені у ході обшуку 12.03.2021 на платформі автостанції № 2 за адресою АДРЕСА_1 11 пакетів із сировиною рослинного походження, схожою на тютюн, загальною вагою 22,96 кг.
Під час розгляду клопотання адвокатом ОСОБА_3 надано копію довідки №112 від 09.04.2021 року, яка видана Виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_6 у 2020 році вирощувала тютюн на присадибній ділянці, яка належить гр. ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Частина 1 статті 199 КК України передбачає кримінальну відповідальність за виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку, голографічних захисних елементів, підробленої національної валюти України у виді банкнот чи металевої монети, іноземної валюти, державних цінних паперів чи білетів державної лотереї. Частина 2 цієї статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи у великому розмірі.
Стаття 204 КК України передбачає відповідальність за незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів. Диспозиція частини 3 зазначеної статті встановлює кримінальну відповідальність за незаконне виготовлення товарів, зазначених у частинах першій або другій цієї статті, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, а так само збут таких товарів, що призвело до отруєння чи спричинило смерть особи
Дослідивши матеріали, надані стороною обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів щодо будь-яких дій ОСОБА_6 , які б підпадали під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України, і що саме ОСОБА_6 здійснює будь-яку незаконну діяльність.
Майно, арешт з якого просить скасувати заявник, було вилучено у ОСОБА_6 у момент її виходу з автобуса. Аналіз ст. 204 КК України дає підстави слідчому судді вважати, що склад кримінального правопорушення утворює лише виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів.
Доказів того, що ОСОБА_6 здійснювала збут тютюну або транспортувала його з метою збуту, так само як і доказів, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у тому, що вилучене майно має відношення до вказаних злочинів, органом досудового розслідування не надано.
При вирішенні питання щодо доцільності застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Органом досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність такого арешту, відношення ОСОБА_6 до даного кримінального провадження та доказового значення вилученого в ході обшуку тютюну.
Органом досудового розслідування при розгляді клопотання не доведено, яке відношення має необроблена сировина, вилучена у ОСОБА_6 , до обставин, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст. 204 та ч.2 ст. 199 КК України, та чому зберігання такої сировини є незаконним з огляду на положення наведених норм КК України.
Вилучена у ОСОБА_6 сировина не є обробленою, а органом досудового розслідування не надано відомостей та доказів того, що ОСОБА_6 займається переробкою тютюну, виготовленням тютюнових виробів та їх торгівлею.
За таких обставин, не доведено, що вилучені 12.03.2021 року у ОСОБА_6 11 пакетів сировини рослинного походження, схожої на тютюн, загальною вагою 22,96 кг, відповідають критеріям ст. 98 КПК України в кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 204 КК України.
Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя вважає, що підстави для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту 11-ти пакетів сировини рослинного походження, схожої на тютюн, загальною вагою 22,96 кг відсутні, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляду арешту майна, органом досудового розслідування не доведено наявність переконливих підстав для обмеження прав власника на володіння своїм майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
Частина 3 статті 169 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задоволити.
Скасувати арешт з 11 пакетів із сировиною рослинного походження, схожої на тютюн, загальною вагою 22,96 кг., який був фактично вилучений у володільця - ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2021 року у справі № 295/3096/21.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004, повернути вилучене майно особі, в якої воно було вилучено - ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.04.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1