Номер провадження: 11-кп/813/1163/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2021 року у кримінальному провадженні № 0003326, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2019 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в останнє: вироком апеляційного суду Одеської області від 11.05.2017 року - до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.05.2017 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,
визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання відраховано з дня фактичного затримання, тобто з 17.09.2020 року.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат.

встановив:

Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 25.10.2019 у нічний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу будинку № 33 на вулиці Маршала Малиновського в м. Одеса, впевнившись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, за допомогою невстановленого слідством знаряддя, заздалегідь підготовленого для вчинення злочину, здійснив злом навісного замку, який був закріплений на воротах гаражу № НОМЕР_1 , після чого проник до нього та таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 . Заволодівши майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 24 988 гривень 27 копійок.

Крім того, 28.04.2020 року у нічний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , впевнившись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, за допомогою невстановленого слідством знаряддя, заздалегідь підготовленого для вчинення злочину, здійснив злом навісного замку, який був закріплений на воротах гаражу № НОМЕР_2 , після чого проник до нього та таємно викрав майно, що належить ОСОБА_9 . Заволодівши майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 20 000 гривень.

Крім того, 17.05.2020 у нічний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу будинку №30 по вул. Космонавтів в м. Одеса, впевнившись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, за допомогою невстановленого слідством знаряддя, заздалегідь підготовленого для вчинення злочину, здійснив злом навісного замку, який був закріплений на воротах гаражу № НОМЕР_3 , після чого проник до нього та таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 . Заволодівши вищевказаним майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму 1 600 гривень.

Крім того, 02.06.2020 у нічний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи поблизу будинку №72 по вул. Академіка Філатова в м. Одеса, впевнившись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, за допомогою невстановленого слідством знаряддя, заздалегідь підготовленого для вчинення злочину, здійснив взлом навісного замку, який був закріплений на воротах гаражу № НОМЕР_4 , після чого проник до нього та таємно викрав майно, що належить ОСОБА_11 . Заволодівши майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_11 , майнову шкоду на загальну суму 32 280 гривень.

ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений час, знайшов, тим самим незаконно придбав, прозорий полімерний пакет, всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, та став його незаконно зберігати при собі без мети збуту для подальшого особистого вживання.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне зберігання наркотичного засобу, ОСОБА_7 сховав вищевказаний пакет в статуетку у вигляді мавпи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 17.06.2020 у період часу з 07:50 годин по 10:08 годину за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області спільно з оперативними працівниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси проведено обшук, під час якого в особистій кімнаті ОСОБА_7 виявлено фрагмент фольги та полімерну пляшку з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору на їх внутрішніх поверхнях, що є екстрактом канабісу, а також в статуетці у вигляді мавпи виявлено полімерний пакет, в якому знаходилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 28,41 г, що є канабісом.

Вказані наркотичні засоби ОСОБА_7 з моменту незаконного їх придбання до вилучення 17.06.2020 співробітниками поліції незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту для особистого вживання.

При цьому, маса канабісу у висушеному стані склала 26,17 г, а загальна маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину - 0,308 г.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду обвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, вирок несправедливим через надмірну суворість.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що судом першої інстанції поверхнево дослідженні обставини, які пом`якшують покарання, а саме те, що засуджений має місце реєстрації, офіційно не працевлаштований, не одружений, тяжко хворіє, має на утриманні малолітню дитину та похилого віку матір, перебуває на обліку в Одеському обласному медичному центрі, у зв`язку з вживанням наркотичних засобів, сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки (не повністю) добровільно. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини скоєння злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, відсутності коштів для проживання, утримання малолітнього сина і хворої матері.

Просить вирок суду змінити та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

У судове засідання апеляційного суду потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та захисник обвинуваченого ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомлені про дату, місце та час судового розгляду у судове засідання апеляційного суду не прибули, про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомили. Водночас судом апеляційної інстанції долучено до матеріалів справи заяву захисника від 21.04.2021 року щодо проведення судового засідання за її відсутністю, у зв`язку із зайнятістю останньої у іншому судовому провадженні.

Обвинувачений в судовому засіданні апеляційного суду просив розглянути подану ним апеляційну скаргу за відсутності захисника, на участі захисника в судовому засіданні не наполягав.

Зважаючи на наведені вище обставини та думку прокурора, яка вважала за можливе провести розгляд за відсутності потерпілих та захисника, враховуючи ту обставину, що участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою, апеляційний суд вважав за можливе та необхідне провести апеляційний розгляд за відсутності потерпілих та захисника, що не суперечить положенням ст. 52 та ст. 405 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України у повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті.
Вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за обставинами, викладеними в оскаржуваному вироку також були підтверджені ним в апеляційному суді.

У апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються фактичні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, встановлених судом першої інстанції та доведеність його вини у вчинені кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

При цьому апеляційний суд враховує, що кримінальне провадження розглянуто у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України та порушень щодо проведення судового розгляду у зазначеному порядку апеляційним судом не встановлено.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок в апеляційному порядку оскаржений не був.

За таких обставин, апеляційний суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, за встановлених районним судом та викладених у вироку обставин.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Як вбачається з оскаржуваного вироку при призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення за ч. 3 ст. 185 КК України та як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту за ч. 1 ст. 309 КК України. Вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальні правопорушення відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та кримінального проступку.

При цьому, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 фактично мінімальне покарання, передбачене санкціями ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, врахувавши дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений має місце реєстрації та постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також похилого віку мати, перебуває на обліку у КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» у зв`язку з вживанням наркотичних засобів, раніше неодноразово судимий, а також судом враховано обставини вчинення корисливих злочинів, поєднаних із проникненням до приміщення, які скоєно ним повторно, фактично спричинені наслідки злочину, часткове повернення викраденого майна та обставини, відповідно до вимог ст. 66, 67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом визначено визнання обвинуваченим вини та щире каяття та до обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом визначено рецидив злочину.
Саме вказані обставини дали суду першої інстанції підстави для висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкціями ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів та відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив, тобто не піддався заходам перевиховання та знов вчинив умисні корисливі злочини проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві та відсутність бажання стати на шлях виправлення, а тому саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведена сукупність обставин надала підстави суду першої інстанції для висновку, що визначена обвинуваченому форма відбування покарання є справедливим та виваженим заходом примусу, а також, що вона забезпечить виправлення обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів.

При цьому, апеляційний суд погоджується з видом та розміром призначеного покарання, яке визначено за санкцією найбільш суворої статті кримінального закону та фактично ближче до її мінімальної межі.

На думку апеляційного суду призначене покарання є достатнім, співрозмірним та справедливим з урахуванням обставин скоєних кримінальних правопорушень, поведінки обвинуваченого та даних про його особу.

Отже, колегія суддів вважає, що міра покарання обвинуваченому обрана, відповідно до вимог ст. 65 КК України правильно, тому підстав для його пом`якшення, не знаходить.
Доводи обвинуваченого, якими він мотивує необхідність пом`якшення покарання, враховані судом першої інстанції, а покарання обвинуваченому призначене відповідно до санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та вимог ст. 65 КК України.
При цьому, колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду, а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає - залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2021 року у кримінальному провадженні № 0003326, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2019 року відносно ОСОБА_7 зач. 3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4