КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, до 03 жовтня 2020 року.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема тим, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оскільки перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, ухилявся від суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, а тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
В апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
В обґрунтування доводів зазначив, що не переховувався від суду, а не з`являвся у зв`язку із епідемією коронавірусної хвороби, також вказав, що потерпілий не заперечував проти застосування щодо обвинуваченого домашнього арешту.

Вважає, що суд керувався припущеннями прокурора щодо наявності ризиків, при цьому не врахувавши, що він є єдиним годувальником в сім`ї, має на утриманні дружину, сина та тещу, яка хворіє розсіяним склерозом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновок, викладений в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 рокущодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.
Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду і є підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Посилання обвинуваченого на те, що прокурором не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставною, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак ОСОБА_5 перебуваючи на волі ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук.

Посилання обвинуваченого на наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, дружини та хворої матері дружини, як свідчення міцних соціальних зв`язків, не нівелює ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.
Також, з ухвали суду убачається, що суд розглядав питання щодо можливості застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема застави, проте не знайшов для цього підстав, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із застосуванням погрози насильством щодо потерпілого.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не домашній арешт, як просить обвинувачений в апеляційній скарзі, має забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.
За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №755/16559/18

Провадження №11-кп/824/130/2021 Категорія КК: ч. 2 ст. 187 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Доповідач ОСОБА_1