Справа № 585/192/20
Номер провадження 1-кп/585/110/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000036 від 17.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Піски Роменського району, Сумської області, з середньою технічною освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

встановив:

Як вбачається з обвинувального акту 11.10.2019 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD» моделі «Sierra» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись в межах населеного пункту по вул. Горького в м. Ромни, зі сторони бул. Московського в напрямку вул. Коржівська.
При наближенні до нерегульованого перехрестя доріг, які ведуть до «Автовокзалу» та паралельної дороги по вул. Горького, в порушення вимог п.п., 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, мавши можливість своєчасно виявити, що автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21013» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , до моменту зближення з ним може виявитися на смузі руху керованого ним транспортного засобу, коли автомобіль «ВАЗ», почав перетинати проїжджу частину, останній, не вибравши допустимої швидкості руху і своєчасно не вживши заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ».
В наслідок зіткнення водій автомобіля «ВАЗ» моделі «21013» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №360 від 27.12.2019, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом селізінки, супроводжуваної масивним крововиливом в черевну порожнину і згідно п. 2.1.3 л., правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 19/119/9-1/509е від 23.12.2019, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля марки «FORD» моделі «Sierra» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , повинен був діяти у відповідності до п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
12.3у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.
Водій автомобілю марки «FORD» моделі «Sierra» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання ним вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
Дії водія ОСОБА_3 по порушенню Правил дорожнього руху України умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що у жовтні 2019 року їхав в м. Ромни по вул. Горького з вокзалу в напрямку вул. Маяковського, коли йому на зустріч виїхав автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21013», і щоб уникнути лобового зіткнення він різко повернув. Також обвинувачений зазначив, що розкаюється у вчиненому, потерпілому шкоду відшкодував.

На підставі ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК України), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Визначаючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України є тяжким злочином (ч.5 ст. 12 КК України), покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Також, суд враховує обставини та наслідки вчиненого, зокрема, що потерпілий претензій до обвинуваченого не має.

Також, суд враховує: - ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, зокрема, що він свою вину визнає, шкодує про те, що сталося; - дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 28.04.2015 року за ст. 119 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, ніде не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості і обставин вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ст.69 КК України, вважає за можливе призначити ОСОБА_3 , більш м?який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини ч.2 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу заявлено не було. Судові витрати по справі відсутні, окільки захисником ОСОБА_5 було надано суду квитанцію № 0.0..1 від 30.01.2020 року про сплату ОСОБА_6 12560, 00 грн. витрат за проведення експертиз по справі.

Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як встановлено судом ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 р. у справі №585/3948/19 (номер провадження 1-кс/585/1403/19) у даному кримінальному провадженні накладено арешт на автомобіль «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_6 .

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2020 р. справа №585/145/20 (номер провадження 1-кс/585/211/20) скасовано арешт з автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21013» р.н. НОМЕР_3 , та залишено в розпорядженні ОСОБА_6 .. Також зазначеною ухвалою суду автомобіль марки «FORD» моделі «Sierra» р.н. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишено в розпорядженні останнього.
Таким чином, суд залишає у володінні ОСОБА_6 автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21013» р.н. НОМЕР_3 , а у володінні ОСОБА_3 автомобіль марки «FORD» моделі «Sierra» р.н. НОМЕР_2 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому на підставі ст.69 КК України більш м?який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини ч.2 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. на користь держави.
Речовий доказ: 1) автомобіль марки «FORD» моделі «Sierra» р.н. НОМЕР_2 - переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити у володінні останнього; 2) автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21013» р.н. НОМЕР_3 - переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити у володінні останнього.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1