Справа № 483/333/21
Провадження № 1-кс/483/90/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Очаків

Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника СД ВП ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника СДВП № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Начальник СД ВП № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області із клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_4 , про арешт майна.
Своє клопотання обґрунтовувала тим, що сектором дізнання відділення поліції №7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 01.03.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2021 року о 07:40 год. до ЧЧ ВП № 7 Миколаївського РУП надійшло повідомлення від чергового ДСНС, що 01.03.2021 року у ранковий час (точний час встановлюється) в с. Іванівка Очаківського ОТГ на території Іванівської філії імені І.Рачкова Куцурубської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів стався вибух котла опалювального водогрійного твердопаливного стального побутового типу «РЕТРА - ЗМ» потужністю 100 кВт, в результаті чого виникла пожежа, в наслідок чого кочегар - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження - (стіною привалило ноги) степінь тілесних ушкоджень встановлюється.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 теж працював на посаді кочегара, як і потерпілий ОСОБА_7 . Будучи допитаним, останній пояснив що він має посвідчення кочегара № 939 від 26.06.2020 видане Миколаївським Навчально- курсовим комбінатом, однак в цьому закладі він не навчався, а за вказівкою завідувача Іванівського філіалу ОСОБА_8 здав їй гроші в сумі близько 400 грн. і дві своїх фотографії, після чого через два тижня йому було останньою надане зазначене посвідчення кочегара та посвідчення № НОМЕР_1 видане ПП «Навчально-методичним центром з безпеки життєдіяльності» 06 листопада 2019 року. ОСОБА_6 в ході допиту зазначив, що на навчання він не їздив та ніяких заліків не здавав.
18 березня 2021 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції: 1. Посвідчення № 939 видане 26.06.2020 Миколаївським НКК про те, що ОСОБА_6 присвоєно кваліфікацію Машиніста (кочегара) котельні по обслуговуванню водогрійних котлів з температурою води до 115гр.С та про те, що він допускається до обслуговування даних котлів. 2. «Посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці» № 000525 від 08 листопада 2019. Видане ПП «Навчально-медичний центр з безпеки життєдіяльності» на ім`я ОСОБА_6 .
Посилаючись на те, що вказані посвідчення являються об`єктами кримінально протиправних дій та є речовими доказами у кримінальному провадженні, начальник СД ВП ОСОБА_3 просила накласти арешт на вищевказане майно.

У судовому засіданні начальник СД ВП ОСОБА_3 підтримала клопотання про накладення арешту на майно та просила його задовольнити з наведених підстав.
Вислухавши пояснення начальника СД ВП ОСОБА_3 , вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Аналіз наданих матеріалів дозволяє суду у відповідності до вимог ст. 173 КПК України зробити висновок про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого КПК України.
З метою захисту, охорони прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні, задля встановлення істини у справі, забезпечення збереження майна, як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність арешту тимчасового вилученого майна.

Таким чином, існують всі передбачені законом підстави для арешту майна.
Керуючись ст.ст. 131, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника СДВП № 7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони у користуванні та розпорядженні на
-посвідчення № 939 на ім`я ОСОБА_6 , видане 26.06.2020 року Миколаївським НКК;
-посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , видане 08 листопада 2019 рокуПП «Навчально-медичний центр з безпеки життєдіяльності».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 23 березня 2021 року о 16:00 год. в залі № 2 Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя