ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/1116/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/854/21, Доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

власників майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника власника майна - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року, про часткове задоволення клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023 від 02.02.2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року клопотання прокурора задоволено частково.

Суд вирішив накласти арешт на документи, згідно переліку у клопотанні прокурора, які вилучені 10 квітня 2021 року в ході обшуку, а також на ноутбук «Asus» модель Х705U, s/n 7EYR H9NOCVO0M578374 з зарядним пристроєм до нього,моноблок НР модель 24 ха0058ur s/n 8CC9383D4G з зарядним пристроєм до нього, системний блок до комп`ютеру LG s/n 03260-080-604-945, флеш-носій «Good DRIVE» об`ємом 8 Gb, системний блок комп`ютера BRAVO P/N 91.97G20.F040, S/N: 73901560 NF моделі BRAVO A30.55, S/N дата 20.11.2007; ноутбук ASUS, моделі X 7054, Н9NDCV, CN:DXDD, X705UV-GC025T 12M, 2017 -09, із зарядним пристроєм AC ADAPTER, model W15-065N1B, 441, флеш-носій С171 на 8 Gb.

Визначено строк арешту електронних носіїв інформації, ноутбуків, системних блоків комп`ютерів - до 30 квітня 2021 року включно, після чого вказане майно має бути повернути власникам.

В частині клопотання про арештна печатку-кліше «trodat» з надписом «копія вірна» та грошові кошти відмовлено та зобов`язано прокурора повернути власнику ОСОБА_7 .

Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволені клопотання прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ухвала слідчого про арешт вилученого у ОСОБА_11 майна є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, як того вимагає ст.370 КПК України, оскільки слідчим суддею належним чином не досліджено матеріали клопотанням прокурора про накладення арешту на вилучене майно.
Зазначає, що слідчими Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за наслідками проведення обшуків були вилучені речі та документи згідно з протоколами обшуків, зокрема: оригінали договорів підряду разом проектно-кошторисною документацією ПП «Євро-буд», які не мають жодного відношення до розслідування кримінального провадження № 0000023 від 02.02.2019 року та на вилучення, яких слідчим суддею дозвіл не надавався.
Вказує, що в порушення вимог ч.2 ст.168 КПК України слідчими були вилучені ноутбуки, системні блоки, флеш-носії інформації, незважаючи що вони не були зазначені в ухвалі суду судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власників майна та їх представника, які підтримали апеляційну скаргу та прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З відомостей провадження встановлено, що СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 02.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України.

10 квітня 2021 року, згідно ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.03.2021 року, проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти, чорновий запис з схемою «Капитолівка». Їдальня 20.08.20» «Існуюча ситуація» по 1-му арк; схема «Капитолівка. Їдальня», печатка «Товариство з обмеженою відповідальністю «ТН 2014» № 39530560; печатка «згідно з оригіналом. Директор ПП «Енергомир» ОСОБА_7 ; печатка «Фізичка особа підприємець ОСОБА_7 № НОМЕР_1 », печатка «Приватне підприємство «Енергомир» №32778154»; шматок паперу із записами; флеш-носій «Good DRIVE» об`ємом 8 Gb, системний блок комп`ютера BRAVO P/N 91.97G20.F040, S/N: 73901560 NF моделі BRAVO A30.55, S/N дата 20.11.2007; ноутбук ASUS, моделі X 7054, Н9NDCV, CN:DXDD, X705UV-GC025T 12M, 2017 -09, із зарядним пристроєм AC ADAPTER, model W15-065N1B, 441

10 квітня 2021 року, згідно ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.03.2021 рок, проведено обшук в кабінеті № 8, розташованому на 1-му поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , орендованому ПП «ЄВРОБУД», керівником якого являється ОСОБА_7 , на підставі договору оренди №3 з 01.02.2021 по 31.03.2022, під час якого було виявлено та вилучено документи згідно переліку до протоколу обшуку.

10 квітня 2021року, згідно ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.03.2021 року, проведено обшук в кабінеті № 8, розташованому на 2-му поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено: флеш-носій С171 на 8 Gb та документи згідно перліку до протоколу обшуку

10 квітня 2021 року, згідно ухвали слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.03.2021, проведено обшук в кабінеті № 9, розташованому на 2-му поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , орендованому ПП «ЄВРОБУД» на підставі договору оренди № 3 з 01.02.2021 по 31.03.2022, керівником якого являється ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено:печатка-кліше «trodat» з надписом «копія вірна»; ноутбук «Asus» модель Х705U, s/n 7EYR H9NOCVO0M578374 з зарядним пристроєм до нього; моноблок НР модель 24 ха0058ur s/n 8CC9383D4G з зарядним пристроєм до нього; системний блок до комп`ютеру LG s/n 03260-080-604-945 та документи згідно переліку до протоколу обшуку.

Задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених під час обшуку речей ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини та стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вилучені, під час документи, згідно переліку до протоколів обшуків та комп`ютерна техніка підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Посилання апелянта на те, що арешт комп`ютерної техніки, позбавляє праванеповнолітнього сина ОСОБА_7 , який використовує ноутбук для організації віддалених навчань у школі є безпідставними, оскільки слідчим суддею при накладені арешту на комп`ютерну техніку було враховано чинне законодавство та застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту та визначено арешт лише на певний період часу, а саме на 15 днів до 30 квітня 2021 року включно, після чого вказане майно має повинно бути повернути власникам.

Твердження апелянта про те, що були вилучені також документи, які не мають відношення до періоду вчинення протиправних дій, за наслідками яких були внесені відомості до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, відомості щодо кваліфікації злочину який внесений до ЄРДР не є остаточними, оскільки пов`язаний з попередньою кваліфікацією дій, який може в подальшому уточнюватись. Також, в межах досудового розслідування можуть бути виявленими нові епізоди протиправної діяльності певних фізичних осіб.

Колегія суддів зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом та після проведення певних експертних досліджень, які призначені в межах процесуальної діяльності органу досудового розслідування вилучене майно може бути повернуте власнику, в порядку, передбаченому ч.2 ст.174 КПК України.
Отже, вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на вищевказане вилучене майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником, ані його представником не надано та колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.
Колегія суддів також враховує, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовий, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
Разом з цим, належить роз`яснити, що у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: