Справа № 163/1191/20 Провадження №11-кп/802/440/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165, №0000436, №0000395, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Шацького районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше судимого:
- 04.09.2002 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ст.15 ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, звільнений 04.09.2006 року по відбуттю терміну покарання;
- 27.02.2008 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнений 12.08.2009 року, не відбутий термін умовно-дострокового покарання 1 рік 2 місяці;
- 16.02.2010 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, у відповідності до ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання вироком Любомльського районного суду Волинської області від 27.02.2008 року до відбування покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.09.2013 року по відбуттю покарання;
- 21.05.2014 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.125 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, 21.08.2017 року звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 8 місяців 29 днів;
- 10.10.2018 року Шацьким районним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 3 роки, судимість за яким не знято та не погашено у встановленому законом порядку,
визнанно винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, та призначено йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;
-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Шацького районного суду Волинської області від 10.10.2018 року, та остаточно, за сукупність вироків, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Вироком суду скасувовано арешт та вирішено питання речових доказів.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 5310 (п`ять тисяч триста десять) гривень 13 копійок (зокрема 785,05 гривень, згідно висновку № 218 від 02.04.2020 року + 1256,08 гривень, згідно висновку № 746 від 16.12.2019 року + 653,80 гривень, згідно висновку №665 від 25.09.2020 року + 1307,60 гривень, згідно висновку №663 від 25.09.2020 року + 653,80 гривень, згідно висновку № 664 від 25.09.2020 року + 653,80 гривень, згідно висновку № 681 від 29.09.2020 року).
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 03.12.2019 року близько 17 години керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Mifa», синього кольору, належного ОСОБА_8 , який знаходився біля приміщення будинку за вищевказаною адресою, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на суму 4 426 гривень 33 копійки.
Він же, 27.03.2020 року близько 21 години, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим та таємне викрадення чужого майна, умисно, шляхом виривання скоби, що закривались навісним замком, дверей підсобного приміщення ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проник в дане приміщення, звідки таємно, повторно викрав бензопилу марки "Бригадир" Standart", вартістю 1150 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на зазначену суму.
Крім того, 15.09.2020 року у вечірню пору доби, точної години досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у салоні автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_10 , підвозив ОСОБА_7 , з с. Вишнів Любомльського району Волинської області до с. Машів Любомльського району Волинської області, де на задньому сидінні біля себе ОСОБА_7 побачив чоловіче портмоне чорного кольору, вартістю 333,33 гривні. В подальшому, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно його викрав, в якому знаходились грошові кошти в сумі 320 гривень та документи, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 653,33 гривні.
Продовжуючи свої злочинні дії 15.09.2020 року у вечірню пору доби, точної години досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в селі Машів Любомльського району Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння офіційними документами, відкрив чоловіче портмоне чорного кольору, яке він викрав з салону автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_10 , підвозив ОСОБА_7 , з село Вишнів Любомльського району Волинської області до села Машів Любомльського району Волинської області, побачив у ньому, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 та банківську золоту картку для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_2 , які є офіційними документами, після чого здійснив їх викрадення. В подальшому 21.09.2020 року перебуваючи в місті Любомль Волинської області, ОСОБА_7 передав своїй дружині ОСОБА_11 дану картку з пін кодом, яка не будучи обізнаною про те, що дана картка є викраденою, і належить потерпілому ОСОБА_10 , о 16 годині 39 хвилин, в банкоматі АДРЕСА_3 , остання зняла грошові кошти в сумі 100 гривень.
Крім того, 17.09.2020 року близько 14 години, ОСОБА_7 , знаходячись у лісовому масиві, що на виїзді із вулиці В. Мізинця місті Любомль Волинської області у напрямку села Машів Любомльського району Волинської області, де в подальшому усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, викрав велосипед спортивного типу марки "KANTON", зеленого кольору, вартістю 2000 гривень, належний ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на зазначену суму.
Крім того, 17.09.2020 року близько 16 години, ОСОБА_7 , знаходячись у лісовому масиві, що неподалік ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де в подальшому усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, викрав велосипед вітчизняного виробництва, типу «дамка», жовтого кольору, вартістю 1266,67 гривень, належний ОСОБА_13 , чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на зазначену суму.
Крім того, 18.09.2020 року близько 18 години, ОСОБА_7 , знаходячись в під`їзді приміщення «Ательє», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де в подальшому усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, викрав велосипед спортивного типу марки "FISHER", вартістю 2833,33 гривень, належний ОСОБА_14 , чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на зазначену суму (а.с.141-143).
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин вчинення ним кримінальних правопорушень та їх правової кваліфікації, вказує, що апеляційна скарга подається в частині призначеного покарання. Вважає вирок не обґрунтованим, не законним і таким з яким не можна погодитися у зв`язку із його несправедливістю вираженій в надзвичайній суворості призначеного йому покарання.

Вказує на те, що суд вірно застосував норми процесуального права при кваліфікації його злочинів. Однак призначаючи йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини передбачені ст.66 КК України. Вказує на те, що він повінстю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв слідству. Також судом не було враховано ту обставину, що він добровільно відшкодував завданий збиток потерпілим. Також просить врахувати, що він не перебуває на обліку ні в лікарів нарколога, ні лікаря психіатра, має тісні суспільні зв`язки, а тому в подальшому проблем із соціалізацією в нього не буде. Вказує , що свідомо став на шлях виправлення, а вчинені ним злочини відбулися під впливом складних життєвих обставин. Просить суд змінити вирок суду та призначити йому покарання менше ніж 5 років позбавлення волі (а.с.153-155).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судове засідання не з`явилися захисник обвинуваченого та потерпілі, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від них на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Обвинувачений та прокурор не заперечували, що продовження розгляду справи у їх відсутності. Їх неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання є надто суворим та про наявність підстав для призначення меншого терміну позбавлення волі також є безпідставними.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до норми ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відніс рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Разом з тим враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість, вчинив кримінальні правопорушення під час іспитового строку, встановленого при звільнені від відбування покарання, не працює, вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення, одне з яких відноситься до кримінального проступку, одне до нетяжкого злочину, інші до тяжких злочинів, за місцем проживання характеризується негативно. На думку суду, дані факти свідчать про його сталу незаконну поведінку та небажання стати на шлях виправлення. Тому суд першої інстанції вважав за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, а також у виді обмеження волі в межах санкції статті ч.1 ст.357 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. На підставі вимог ч.1 ст.71 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі за цим вироком частково приєднав не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Шацького районного суду Волинської області від 10.10.2018 року. На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, з чим і погоджується апеляційний суд.
Так при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі ті обставини на які вказує обвинувачений, оскільки обрано не найсуворіше покарання, передбачене санкцією відповідної статті Кримінального закону, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного ОСОБА_7 .
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченим.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Шацького районного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді