Справа № 452/3325/20
Провадження № 1-кп/452/66/2021
ВИРОК
іменем України

18 лютого 2021 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000477 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого, останній раз 01.06.2020 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць,-

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 28.07.2020 року біля 16 годин 10 хвилин, проходячи біля під`їзду житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , побачив, як до вказаного будинку підходить потерпіла ОСОБА_5 , на шиї якої золотий ланцюжок та в цей момент у нього виник умисел на відкрите його викрадення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, з метою власної користі та наживи, з корисливих мотивів, повторно, підбіг до потерпілої ОСОБА_5 , яка перебувала біля входу в під`їзд вищевказаного будинку та відкрито, шляхом ривка, вирвав з її шиї золотий ланцюжок 585 проби, масою 10 гр., з підвіскою у вигляді «Матері Божої» 585 проби, масою 5 гр., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 25 941 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 28.07.2020 року, він, знаходячись у м.Самборі Львівської області та проходячи по вул. Шевченка, біля під`їзду житлового будинку, побачив потерпілу, підбіг до неї, зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Потерпіла стояла спиною до нього. При зриванні ланцюжка, ударів їй не наносив, до неї не кричав. В подальшому побіг на автобусну зупинку і поїхав додому. Даний ланцюжок продав. У вчиненому щиро кається.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, його винуватість стверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , даними в судовому засіданні, яка показала, що 28.07.2020 року вона йшла з міста, коли проходила по вул. Шевченка м. Самбора Львівської області, почула дзвінок її мобільного телефону та почавши розмову по телефону продовжила хід. Розмовляла йдучи аж до під`їзду та не звертала ні на що увагу. Коли підійшла до під`їзду будинку, в якому проживає, то почула, що позаду хтось підбіг і почав зривати з її шиї золотий ланцюжок. У відповідь вона почала вигинатися та вириватись. Обвинувачений не штовхав її та не бив. Зірвав з її шиї ланцюжок і сказав, щоб вона не крутилась. В цей момент з її рук випав мобільний телефон, руки в неї були зайняті, тримала сумки з продуктами. Вона обернулась і побачила, що обвинувачений відскочив від сходів, з його рук випав її золотий ланцюжок, та він підняв його із землі і побіг. Його лиця вона не бачила, оскільки воно було закрите капюшоном кофти, що була на ньому. Лише зауважила, що він був високого зросту і худий. До обвинуваченого претензій не має.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, пов`язане із позбавленням волі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України, враховуючи вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.06.2020 року, призначити ОСОБА_3 шляхом часткового складання остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу з 11.11.2020 року.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.11.2020 року, на майно, а саме: спортивну куртку світло зеленого кольору та сині джинси, які упаковано в поліетиленовий пакет, горловина якого зв`язана ниткою та скріплена біркою.

Речові докази:
- відеозапис із камер зовнішнього спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 у період часу з 15.50 по 16.00 год., який записано на DVD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили;

- спортивну куртку світло зеленого кольору та сині джинси, які упаковано в поліетиленовий пакет, горловина якого зв`язана ниткою та скріплена біркою повернути ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя