Справа № 304/1622/20 Провадження № 1-кп/304/177/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальні провадження №0000086 від 06 грудня 2020 року та № 0000002 від 02 лютого 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт В. Березний, Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_3 05 грудня 2020 року, близько 14.25 год знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , діючи, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння і бажаючи їх настання на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень рукою затиснутою в кулак наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар по голові в область чола, в результаті чого їй було заподіяне тілесне ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівої орбітальної ділянки. Вказані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.

Кримінальна відповідальність за даний кримінальний проступок передбачена ч. 1 ст.125 КК України.

Крім цього, 02 лютого 2021 року приблизно о 05.00 год обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись у спальній кімнаті по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння і бажаючи їх настання на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, двома руками схопив за шию потерпілу ОСОБА_6 та стискаючи пальці рук, повалив її на диван, у результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах лівої бічної та правої передньо-бічної поверхні шиї. Вказані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.

Кримінальна відповідальність за даний кримінальний проступок передбачена ч. 1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Просив не карати його суворо, оскільки про вчинене шкодує.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні просили обвинуваченого суворо не карати, оскільки вони його вибачили та претензій ні майнового, ні морального характеру до нього не мають.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних проступках і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 діяння відносяться до кримінальних проступків.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення (проступок), має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, винному ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання за сукупністю проступків згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України і призначити:

- за ч. 1 ст. 125 КК України штраф в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 680 грн;

- за ч. 1 ст. 125 КК України штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1