Справа № 136/1475/20
Провадження № 1-кс/131/11/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 від 09.11.2020 р. про закриття кримінального провадження, ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 296 КК України -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області, в порядку визначеному статтею 303 КПК України, надійшли матеріли скарги ОСОБА_4 на постанову начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 від 09.11.2020 р. про закриття кримінального провадження, ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Скарга мотивована тим, що вказана постанова є однобічною, винесена з мотивів заінтересованості особи, що її прийняла, з метою непритягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, тобто є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.
Так, слідчий ОСОБА_3 при розслідуванні кримінального провадження грубо нехтував вимоги КПК України, оскільки не дослідив всебічно та повно усі зібрані у справі докази та прийняв до уваги лише першочергові покази та документи, що були отримані в рамках даного кримінального провадження, водночас не дав оцінки доказам потерпілих та свідків, які були допитані в подальшому, висновкам експертизи, які були проведені пізніше, з яких встановлено застосування особами, які вчинили злочин предмету у вигляді твердого предмету, можливо кастету при нанесені побоїв. В основу мотивувальної частини оскаржуваного рішення слідчий поклав висновки експерта, медичних працівників, до компетенції яких належить вирішення інших питань, а ніж ті що з`ясовували у потерпілих, зокрема чим їм було заподіяно тілесні ушкодження та чи мали місце погрози потерпілим.
Також, на думку потерпілого, є абсурдними та професійно некваліфікованими дії слідчого в частині посилання в постанові на те, що заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 129, частиною 4 статті 296 КК України написана через 25 днів з моменту події і лише після того, як у кримінальному провадження з`явився представник потерпілого, оскільки рішення в цій частині належним чином слідчим не вмотивоване. Слідчий в оскаржуваному рішенні посилається на встановлені протиріччя між показами свідків при проведені слідчого експерименту, у той же час під час проведення одного із експериментів намагався ввести в оману одного із свідків намагаючись її заплутати щодо місцезнаходження ліхтаря, що на думку потерпілого, свідчить про заінтересованість слідчого в результатах розслідування зазначеного провадження, яка виражається у надзвичайній його наполегливості щодо закриття із зазначенням любих абсурдних і непередбачених законом підстав.
Потерпілий вважає, що зібрані докази у даному кримінальному провадженні чіткі та гарантовані, покази трьох свідків-очевидців, які конкретно у ході досудового розслідування показують, як під час допиту так і під час слідчого експерименту, де, коли, як і за чиєю участю було побиття 05.04.2020 року потерпілих, в результаті чого останні отримали тілесні ушкодження, а висновки судово-медичних експертиз, вказують, що тілесні ушкодження були спричиненні тупим, твердим предметом, отож винуватість підозрюваних, на думку потерпілого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України є доведеною.
Враховуючи обставини проведеного слідчим ОСОБА_3 розслідування, потерпілий вважає, що в діях слідчого наявний склад злочину, передбаченого статтею 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем. При цьому, зазначає, що слідчий ОСОБА_3 однобічно та непрофесійно підійшов до питання кваліфікації вчиненого підозрюваними злочину, оскільки свідки підтвердили факт в частині вчинення злочину групою осіб, побиття, втрату свідомості потерпілим, перебування на землі, словесні висловлювання, спричинення ушкоджень металевим предметом, що є підтвердженням складу правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України. Однак, шляхом чергового перекручування та видумування слідчий посилається лише на частину показів свідків, тобто там де вони висловили свою думку, що це міг бути кастет, відкидаючи безпідставно весь інший їх масив показів взагалі, після чого зазначає про неприйнятність їх показів повністю. Крім того, слідчий у оскаржуваній постанові залишає поза увагою, що це міг бути інший тупий твердий предмет, на що вказує судово-медична експертиза, у тому числі спеціально пристосований або заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень.
Враховуючи викладене, потерпілий вважає, що в оскаржуваному рішенні все базується на видумках та перекручуваннях, а в окремих випадках абсурдних висновках, отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню, що стало підставою звернення потерпілого до суду із даною скаргою.
Ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.02.2021 р. було відкрито провадження за зазначеною скаргою на постанову про закриття кримінального провадження та судовий розгляд призначений на 05 лютого 2021 р. о 13:15.
У зв`язку із неявкою представників сторін у призначене судове засідання судовий розгляд був відкладений та чергове судове засідання призначене на 12 лютого 2021 р. о 14:00.
Однак, на визначену дату потерпілий та його представник до суду не з`явились.
Начальник СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.
З урахуванням зазначеного з огляду на обмежені процесуальні строки розгляду скарги та в силу приписів статті 306 КПК України слідчий суддя приходить до висновку про те, що не явка представників сторін у призначене судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.
Так, слідчий суддя, вивчивши та дослідивши матеріали додані до скарги, встановив, що 05.04.2020 р. за повідомленням ОСОБА_2 відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 про те, що 05.04.2020 р. біля 02:00 години ночі в смт. Турбів по вул. Миру відбулась бійка в результаті якої ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. У ході досудового розслідування 27.04.2020 р. постановою органу досудового розслідування було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України, про що внесено відповідні відомості до ЄРДР.
13 травня 2020 р. на підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області (справа № 136/644/20) за скаргами потерпілих було внесено відомості до ЄРДР за №0000113 та №0000112 за їх заявами від 30.04.2020 р. за фактом вчинення хуліганства за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 1 статті 129, частиною 4 статті 296 КК України, яке було об`єднане в одне кримінальне провадження та присвоєно єдиний № 0000087.
За наслідками проведеного розслідування 09.11.2020 р. постановою начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 було винесено постанови про закриття кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0 000087, про кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 129 та частиною 4 ст. 296 КК України, у зв`язку із відсутністю складу вказаних кримінальних правопорушень.
Потерпілий не погодившись із рішенням слідчого від 09.11.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000087, про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, звернувся до суду із даною скаргою.
Згідно статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в частині 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статті 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Приписами статті 93 КПК України, визначено порядок збирання доказів у тому числі потерпілим, порядок ініціювання потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій, тощо.
Перевіривши оскаржувану потерпілим постанову про закриття кримінального провадження від 09.11.2020 р., слідчий суддя встановив, що в даному випадку слідчий дотримався вимог статей 91-94 КПК України стосовно обов`язку доказування певних обставин, збирання доказів та їх оцінки за своїм внутрішнім переконанням, оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України щодо змісту процесуального рішення, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування з посиланням на отримані під час досудового розслідування докази, у тому числі надано аналіз як першочергово отриманим показам та доказам, так і здобутим у ході досудового розслідування (допит свідків , допит медичних працівників, проведення експертиз та слідчих експерементів) яким надано належну правову оцінку в розрізі правової кваліфікації, передбаченої частини 4 статті 296 КК України, виконано доручення, які надавались прокурором та слідчим у ході досудового розслідування, у постанові послідовно наведено процесуальні рішення та дії, які були здійснені в ході досудового розслідування, що спростовує доводи потерпілого наведені ним у скарзі.
Слідчий суддя вважає, що висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 296 КК України зроблений слідчим на підставі повного та всебічного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та які виключали провадження у справі і обумовлювали її закриття.
Слідчий суддя зазначає, що доводи потерпілого щодо упередженого ставлення до нього слідчого ОСОБА_3 , його некомпетентність, не є підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови, оскільки право на відвід слідчого мало бути реалізоване ним в інший спосіб та порядку визначеному КПК України, а не шляхом оскарження постанови про закриття кримінального провадження.
При цьому, слідчим суддею встановлено, що іншим потерпілим ОСОБА_5 , в порядку визначеному статтею 303 КПК України, було оскаржено до суду постанову начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 від 09.11.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 05.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Результатом даного оскарження стала ухвала слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 06.01.2021 р. у справі № 136/1475/20, залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21.01.2021 р., якою у задоволені скарги було відмовлено.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою, а викладені в ній обґрунтування, щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження є безпідставними та не доведеними.
У відповідності до позиції Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, КПК України, слідчий суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 від 09.11.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 05.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя:/