Справа № 716/1412/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000180 від 14.07.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженцю та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.07.2020 біля 17:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку, що по АДРЕСА_2 , належному гр. ОСОБА_8 , в ході виниклого конфлікту із гр. ОСОБА_9 , на фоні ревнощів до гр. ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, застосував до останнього фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні ударів своєю головою в область обличчя та дерев`яною палицею в приблизній кількості п`яти ударів в область голови та область плечей.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_9 , відповідно до висновків експерта № 602 стац від 06.08.2020, № 732 д від 19.08.2020, №754 д від 26.08.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді: 2.1. - синців: на верхній повіці лівого ока, на передній поверхні у верхній третині лівого плеча, на передній поверхні в середній третині правого плеча; - саден на верхній губі зліва, на верхній губі справа, на лобовій ділянці зліва в проекції надбрівної дуги; 2.2. - рани на лобовій ділянці зліва на межі волосянистої частини голови; 2.3. рани на лівій тім`яній ділянці, епідуральної гематоми лівої півкулі головного мозку, розриву твердої мозкової оболонки за ходом лінії перелому, лінійного перелому тім`яної кістки зліва із забоєм речовини головного мозку.

Дані тілесні ушкодження відносяться: вказані в п 2.1. - до легких тілесних ушкоджень; вказані в п. 2.2. - до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; вказані в п. 2.3. - до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, зазначив що під час сварки з ОСОБА_9 наніс йому декілька ударів, проте не визнав, що саме від цих ударів останньому були завдані тяжкі тілесні ушкодження. Пояснив суду, що 12.07.2020 він перебував в будинку своєї співмешканки ОСОБА_10 , який знаходиться в АДРЕСА_2 . Упродовж цього дня в компанії з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вони вживали алкогольні напої. В той час коли він спав на ліжку із лівого боку від входу в кімнату, його хтось штовхнув і він прокинувся від того, що ОСОБА_17 почав пропонувати йому випити горілки, пляшку якої той приніс. Він почав виганяти ОСОБА_18 , як непроханого гостя, бо не хотів з ним пити. У зв`язку з цим у них виник конфлікт, який переріс у штовханину, під час якої він завдав йому удар головою в ніс. Їх розборонили присутні чоловіки та він продовжив участь у застіллі. Коли ОСОБА_17 почав залицятися до ОСОБА_19 , він знову почав виганяти його з хати та штовхати, просив щоб той пішов геть. Однак ОСОБА_20 не реагував на йоги вимоги. Після цього він вийшов на вулицю, знайшов дерев`яну палицю та повернувся назад до будинку. Тримаючи дану палицю в руках, зайшов до кімнати, де побачив на ліжку ОСОБА_20 та ОСОБА_19 почав наносити ОСОБА_20 удари палкою по голові. Всього він наніс три удари, один із яких попав на спинку ліжка. Зазначені удари він наносив з положення стоячи, будучи повернутим обличчям до ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , яка намагалася прикрити ОСОБА_20 від ударів. Отримавши перший удар ОСОБА_20 схопився за голову та намагався піднятися з ліжка, тоді він другий раз вдарив його по голові з іншої сторони. Після того як із голови ОСОБА_20 почала текти кров, його відтягнули, а ОСОБА_13 та ОСОБА_21 на вулиці допомагали ОСОБА_22 змити кров. Після цього конфлікту він залишився в кімнаті разом із ОСОБА_19 та іншими присутніми, продовжував вживати алкоголь. Куди пішов ОСОБА_17 від ОСОБА_19 він не знає, останнього з того часу не бачив.

Свідок ОСОБА_8 допитана в судовому засіданні показала, що 12.07.2020 упродовж дня у неї вдома перебував ОСОБА_23 , пізніше в гості прийшли ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , з яким вони розпивали спиртні напої. Коли ОСОБА_24 приліг поспати, до неї зайшов ОСОБА_17 , який приніс ще пляшку горілки. Через деякий час прокинувся ОСОБА_24 та почав виганяти із будинку ОСОБА_20 . Між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_24 наніс удар своєю головою в ніс ОСОБА_20 . Після цього конфлікт припинився. До них ще приєдналися ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , з якими вони продовжили розпивати алкоголь. В цей час ОСОБА_23 знову почав виганяти ОСОБА_18 , але той не погодився. Тоді ОСОБА_23 вийшов на вулицю та одразу повернувся, тримаючи в руках дерев`яну палицю, якою почав завдавати ОСОБА_22 , який знаходився разом із нею на ліжку, удари по голові. Коли вона намагалася завадити побиттю ОСОБА_18 , прикриваючи його своїм тілом, то отримала від ОСОБА_26 також удар палицею по голові.

Свідок ОСОБА_27 повідомив суду, що 12.07.2020 був в будинку ОСОБА_28 , де крім неї перебували ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . Між ОСОБА_33 та ОСОБА_34 відбувалася сварка через ОСОБА_35 . ОСОБА_23 розпочав конфлікт, під час якого ОСОБА_17 тримав в руці ніж, але не погрожував і не наносив тілесних ушкоджень. Він їх розтягнув та покинув будинок. В подальшому він дізнався про побиття ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_37 суду показав, що 12.07.2020 він повертаючись із лісу, зайшов до своєї знайомої ОСОБА_28 , у якої на той час знаходилися ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , які відпочивали, вживаючи алкогольні напої. Між ОСОБА_38 та ОСОБА_39 упродовж всього часу неодноразово виникали конфліктні ситуації через ревнощі до ОСОБА_19 , під час яких ОСОБА_23 виганяв ОСОБА_18 із будинку. ОСОБА_17 не погоджувався покинути будинок, висловлювався нецензурними словами, ОСОБА_19 його підтримувала. У зв`язку з цим між ОСОБА_24 та ОСОБА_20 починалася сіпанина, яку йому вдалося розборонити. Коли ОСОБА_32 останній раз відмовився піти геть, ОСОБА_31 вийшов на вулицю та коли повернувся, тримав в руці довгу дерев`яну палку, якою почав наносити удари по голові і тулубу ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , які в той час знаходилися на ліжку. ОСОБА_40 лежав на краю ліжка і не міг захищатися. Вони з ОСОБА_41 втрутилися та відтягнули ОСОБА_26 від ОСОБА_18 . Після цього ОСОБА_20 сів на ліжко, його обличчя та одяг перебувало в крові, оскільки брова та голова з лівої сторони були розбиті. В подальшому ОСОБА_20 вийшов на вулицю, де він допоміг йому змити водою обличчя. Від іншої допомоги ОСОБА_20 відмовився та повідомив, що іде додому.

Свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні показав, що 12.07.2020 у будинку ОСОБА_10 розпивав спиртні напитки разом із ОСОБА_43 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Біля 17 год. до будинку прийшов ОСОБА_17 , почав сваритись із ОСОБА_38 та виясняти, що він там робить. ОСОБА_17 хотів випити і вказував, що він має гроші і може за це заплатити. Витягнув із кишені 100 грн. і поклав на стіл, однак ОСОБА_23 взяв вказану копюру і спалив її. Після чого між ними почалася сіпанина та суперечка, в ході якої ОСОБА_23 вдарив своєю головою ОСОБА_18 , їх розборонив ОСОБА_30 . Крім того свідок вказав, що ОСОБА_23 виганяв ОСОБА_18 із хати, проте той піти не погоджувався. Тоді ОСОБА_23 вийшов із будинку, однак повернувся десь за десять хвилин, маючи в руках дерев`яну палицю. Підійшовши до ліжка, де в той час знаходилися ОСОБА_44 та ОСОБА_17 , почав їх хаотично бити. ОСОБА_22 було нанесено біля трьох ударів по голові. Продан ОСОБА_45 забрав ОСОБА_18 на вулицю, де йому полив голову водою та відпустив додому. Свідок вказав, що від нанесених ударів у ОСОБА_36 була рана на голові та розсічена брова.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 повідомила суду , що 12.07.2020 вона перебувала в будинку ОСОБА_28 , де знаходилися ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , з якими вона розпивала алкогольні напої. ОСОБА_17 прийшов пізніше, коли ОСОБА_23 спав на ліжку. Між ОСОБА_38 та ОСОБА_47 виникла суперечка через ревнощі до ОСОБА_19 , але вона не була присутня під час бійки між ними, оскільки прийшов її чоловік ОСОБА_15 та забрав її додому. Про побиття ОСОБА_18 вона дізналася на наступний день.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_48 повідомив, що 12.07.2020 прийшов до ОСОБА_28 за своєю жінкою ОСОБА_16 . Коли він зайшов до кімнати, ОСОБА_32 разом з ОСОБА_49 перебували на ліжку, ОСОБА_29 сидів у кріслі, ОСОБА_31 ходив по хаті, кричав на ОСОБА_20 з приводу грошей на горілку. В цій компанії він побув півгодини, випив келих горілки, забрав ОСОБА_50 , з якою вони разом пішли додому. Що сталося в цей вечір з ОСОБА_47 він не бачив, про його побиття дізнався пізніше від матері. В подальшому ОСОБА_31 йому хвалився, що побив ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_51 вказала суду, що являється матір`ю ОСОБА_18 . Самого побиття сина вона не бачила. ОСОБА_20 в той день прийшов додому пізно, зайшов на кухню, щоб взяти ключі від приміщення в якому він живе. ОСОБА_20 був увесь у крові, у нього була розбита голова та брова. На її запитання, що трапилося, відповісти не міг, тільки бормотав незрозумілі слова. Вдосвіта її син ОСОБА_52 на своїй машині відвіз ОСОБА_20 до лікарні, де йому протягом п`яти годин робили операцію. ОСОБА_20 втратив багато крові. Свідок також вказала, що син протягом місяця перебував у лікарні, на даний час він не розмовляє, права рука в нього не функціонує.

Свідок ОСОБА_52 вказав суду, що являється рідним братом ОСОБА_53 12.07.2020 він приходив до мами до дому на обід. На наступний день 13.07.2020 він прийшов до брата ОСОБА_20 десь біля 08 год., він не міг говорити, лежав одягнутим, обернувшись обличчям до стіни. На його запитання, що трапилось, брат нічого не казав. Мати повідомила йому, що у ОСОБА_20 розбита голова. Свідок вказав, що посадив ОСОБА_20 у машину і відвіз у лікарню, де тому зробили операцію. Також свідок зазначив, що брат не міг ходити та розмовляти, око було запливчасте, голова розбита. На даний час ОСОБА_20 так і не розмовляє, не пам`ятає, не орієнтується , потребує постійної допомоги.

Крім часткового визнання вини, показань свідків, допитаних в ході судового розгляду, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також доводиться документами, зібраними під час досудового розслідування, що містяться в матеріалах кримінального провадження та дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

-витягами з кримінального провадження за №0000180, внесеного до ЄРДР 14.07.2020 року за ч.1 ст.121 КК України на підставі повідомлення нейрохірургічного відділення ЛШМД м. Чернівці. Особа, яку повідомлено про підозру ОСОБА_4 (а.с.1, 2);

-протоколом огляду місця події від 14.07.2020 будинку, належного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 з якого вилучено дерев`яну палицю довжиною 1 м частину матрацу та частину наволочки із слідами бурого кольору, схожого на кров та фототаблицями до нього ( а.с. 12-25);

-протоколом огляду предмету від 15.07.2020, а саме дерев`яної палиці довжиною 1 м діаметром 6,5 на 5,5 см та фото таблицями до нього( а.с.26-28); постановою про визнання дерев`яної палиці довжиною 1 м речовим доказом (а.с.29);
-висновком експерта №602 стац від 17.07.2020- 06.08.2020 відповідно до якого ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні нейрохірургічному відділенні ЛШМД м.Чернівці з 13.07.2020 з діагнозом при поступленні: травматичний субдуральний крововилив. У ОСОБА_9 наявні наступні тілесні ушкодження:

2.1. - синці: на верхній повіці лівого ока, на передній поверхні у верхній третині лівого плеча, на передній поверхні в середній третині правого плеча; - садна на верхній губі зліва, на верхній губі справа, на лобній ділянці зліва в проекції надбрівної дуги;

2.2. - рана на лобовій ділянці зліва на межі волосянистої частини голови;

2.3. - рана на лівій тім`яній ділянці,

- епідуральна гематома лівої півкулі головного мозку,

- розрив твердої мозкової оболонки за ходом лінії перелому,

- лінійний перелом тім`яної кістки зліва із забоєм речовини головного мозку.

Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менше восьмикратної травмуючої дії твердих тупих предметів можливо частинами тіла людини (кулаками рук, взутими ногами) і відносяться: вказані в п 2.1. - до легких тілесних ушкоджень; вказані в п. 2.2. - до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; вказані в п. 2.3. - до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя (а.с.38-40);

-висновком експерта №732 д від 19.08.2020 на підставі проведеної додаткової експертизи потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якої вищевказані тілесні ушкодження по строку і обставинах можуть відповідати вказаному в фабулі постанови, а саме 12.07.2020 біля 17 години (а.с.45-47);

-висновком експерта №774 д від 26.08.2020 на підставі проведеної додаткової експертизи ОСОБА_9 , відповідно до якої, беручи до уваги кількість, характер та локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень, вважається малоймовірним їх виникнення внаслідок падіння з положення стоячи (а.с.51-54);

-довідкою ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» від 21.08.2020 №1448, з якої вбачається, що ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні у ВА з ЛІТ з 13.07.2020 по 21.07.2020 та в нейрохірургічному відділенні з 21.07.2020 по 07.08.2020 з діагнозом: ЗЧМТ. Епідуральна гематома лівої гемісфери головного мозку. Перелом склепіння черепа. Забій головного мозку середнього ступеня важкості. Загальна вартість 25 ліжкоднів становить 55274,85 грн. ( а.с.56);

-висновком експерта №1051 від 27.07.2020-30.07.2020, відповідно якого за наслідками судово-імунологічної експертизи встановлено, що кров від гр. ОСОБА_9 належить до групи О з ізогемаглютинінами атни-А та анти-В. В плямах бурого кольору на двох фрагментах тканини (об`єкти №№1,2) знайдено кров людини. В плямах бурого кольору на фрагменті тканини ( №1) встановлено групу крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, а в плямах бурого кольору на фрагменті тканини (№2) виявлено антиген, що не виключає походження крові від особи з групою крові О, в даному випадку від ОСОБА_9 ( а.с.91-95)

-протоколами проведення слідчого експерименту від 16.07.2020 та від 17.07.2020 за участю свідка ОСОБА_54 та відеозаписами на DVD дисках, відповідно до яких останній, в підтвердження своїх показань, розповідаючи показав, де і яким чином ОСОБА_4 , перебуваючи 12.07.2020 в кімнаті будинку, належного ОСОБА_8 , наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 ( а.с.113-116, 118-121) ;

-протоколами проведення слідчого експерименту від 16.07.2020 та від 17.07.2020 за участю свідка ОСОБА_8 та відеозаписами на DVD дисках, відповідно до яких остання, в підтвердження своїх показань, розповідаючи показала, де і яким чином ОСОБА_4 , перебуваючи 12.07.2020 в кімнаті її будинку, наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 (а.с.125-128, 130-133) ;

-протоколами проведення слідчого експерименту від 16.07.2020 та від 17.07.2020 за участю свідка ОСОБА_55 та відеозаписами на DVD дисках, відповідно до яких останній, в підтвердження своїх показань, розповідаючи показав, де і яким чином ОСОБА_4 , перебуваючи 12.07.2020 в кімнаті будинку ОСОБА_8 , наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 (а.с.137-140, 142-145);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.07.2020 з участю свідка ОСОБА_46 та відеозаписом на DVD диску, відповідно до якого остання пояснила та показала свідком яких подій вона була 12.07.2020 в будинку ОСОБА_8 ( а.с.149-152);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.07.2020 з участю свідка ОСОБА_27 та відеозаписом на DVD диску, відповідно до якого останній пояснив і показав, як 12.07.2020 відбувалася сварка між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в будинку ОСОБА_8 ( а.с.156-159)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2020 з участю підозрюваного ОСОБА_4 та відеозаписом на DVD диску, відповідно до якого останній пояснив і продемонстрував, як він, перебуваючи 12.07.2020 в кімнаті будинку ОСОБА_8 наносив удари потерпілому ОСОБА_9 , в тому числі із застосуванням дерев`яної палки ( а.с.180-182);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.08.2020 та фотоаблицями до нього, з яких вбачається, що під час проведення цієї процесуальної дії підозрюваний ОСОБА_4 впізнав палицю під №1, якою він наносив удари ОСОБА_9 ( а.с. 186-188).

Таким чином, проаналізувавши всі наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , що він не завдавав ОСОБА_9 ударів, які призвели до тяжких тілесних ушкоджень, спростовуються сукупністю наведених вище доказів, а саме показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_54 , ОСОБА_42 , відомостями з протоколів проведення слідчих експериментів з цими свідками, а також висновками судово-медичного експерта, які єчіткими, детальними, послідовними і логічнимита узгоджуються між собою. Така позиція обвинуваченого сприймається судом, як спроба ухилися від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини скоєння злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання суд приймає до уваги що ОСОБА_4 , раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, вчинив тяжкий злочин, який є умисним, закінченим, є злочином проти життя і здоров`я людини, внаслідок якого потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, в результаті чого стає агресивним до оточуючих людей, у зв`язку з чим неодноразово з боку виконкому сільської ради з ним проводилися профілактичні бесіди, однак позитивних висновків до себе не зробив.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України суд виходить із того, що обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого завдано непоправної шкоди здоров`ю потерпілого та приймає до уваги тяжкість вчиненого діяння (перелом склепіння черепа з розривом твердої мозкової оболонки за ходом лінії перелому у потерпілого), наслідки які від нього настали, зокрема, втрата можливості розмовляти, тривале перебування останнього в нейрохірургічному відділенні та подальше перебування на стаціонарному лікуванні в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні.

Крім цього суд враховує поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчиненого злочину, який залишив потерпілого, не надавши йому першої допомоги, під час перебування потерпілого в медичних закладах будь-якої участі в придбанні ліків та інших витрат на лікування не приймав, а також думку потерпілого та його представників, які мають до обвинуваченого претензії матеріального і морального характеру та наполягали на застосуванні до останнього покарання у виді реального позбавлення волі.

З огляду на вищенаведені обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки, які настали від його скоєння, поведінку ОСОБА_4 після його вчинення, незважаючи на досудову доповідь органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, суд приходить до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_4 та досягнення мети попередження вчинення нових злочинів без ізоляції від суспільства та необхідність призначення останньому покарання за вчинення даного злочину у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 55 274,85 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000000 грн. завданої моральної шкоди.
В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_4 у зв`язку з частковим визнанням вини погодився сплатити потерпілому моральну шкоду в розмірі 8000 грн.
При вирішенні цивільного позову, поданого потерпілим ОСОБА_9 , суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно вимог ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_9 в частині відшкодування витрат на його стаціонарне лікування в ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги», суд вважає безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та підлягають відшкодуванню не потерпілому від злочину, а закладу охорони здоров`я на підставі цивільного позову в інтересах держави, який пред`являється прокурором відповідно до приписів ч.3 ст.128 КПК України.

Разом з цим, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 22183,73 грн. його витрат на лікування, відповідно до лікарських призначень, розмір яких доведено наявними в справі доказами, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 23, 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права якаполягає у фізичному болюта стражданнях, яких фізична особазазнала у зв`язку з каліцтвом або іншимушкодженням здоров`я, та розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

П.9 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України вказує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховує характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіював шкоди тощо).

Оцінюючу розмір відшкодування в цій частині, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми протиправними діями заподіяв потерпілому моральну шкоду, яка полягає в тому, що ОСОБА_9 в зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього переносив та продовжує переносити фізичний біль і душевні страждання у зв`язку з тривалим перебування у медичних закладах. Непоправне ушкодження його здоров`я (симптоматична епілепсія) та пошкодження мовлення ( втратив можливість розмовляти) призвело до постійної потреби в наданні йому сторонньої допомоги та повного надлому його подальшого життя, порушення його нормальних життєвих стосунків та життєвого укладу.
Наслідками завданих йому ушкоджень стали нервовий дисбаланс, порушення працездатності, втрата сну, апетиту, епілептичні напади, спалахи негативних емоцій, неврозу, які проявляються тривогою, страхом, та нездатністю в повній мірі вирішувати питання буденного життя. Негативні емоції та переживання призводять до подальшого розладу його здоров`я, спричиняють необхідність постійного вживання ліків, заспокійливих засобів та стаціонарного лікування.
Суд також приймає до уваги, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому суд враховує обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого вимоги розумності, виваженості та справедливості, характер і тривалість страждань, які переносить ОСОБА_9 стан його здоров`я, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках.
Враховуючи викладені вище обставини справи, суд вважає, що позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково і з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 70000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.
Також суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 817,25 гривень.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
З метою вжиття заходів запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 ухилитися від відбування покарання або вчинити інший злочин, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.176 КПК України до набрання вироком законної сили застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку та взяття його під варту, а саме з 18.03.2021.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 22183,73 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 70000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 817, 25 гривень.

Речовий доказ: дерев`яну палицю, довжиною 1 м, передану на зберігання до камеру схову речових доказів Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_56