ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4290/21
провадження № 1-кп/753/1131/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" серпня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 26.01.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор просила продовжити відносно обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладанням на обвинуваченого обов`язків , передбачених ст.194 КПК України.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Вирішуючи питання щодо доцільності задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд керується наступним.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховується також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 притягнений до кримінальної відповідальності за скоєння умисного корисливого злочину. Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».

Обговорюючи позицію захисника про необхідність зміни запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає, що відсутні достатні підстави, які б свідчили про зменшення передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та які б давали можливість змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід. Суд вважає неналежними твердження про відсутність будь-яких ризиків у зв`яку із ненабранням вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.04.2020 р. законної сили. При цьому, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу, суд ураховує, що хоча вирок відносно ОСОБА_6 на цей час не набрав законної сили, але існування цього вироку свідчить про те, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину із кваліфікуючими ознаками. Отже позицію захисника про істотне зменшення ризиків, які обумовили необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд вважає неналежною.

Що стосується укладення договору оренди кімнати, суд не вважає дану обставину такою, що нівелює наведені ризики, та не свідчить про необхідність обов`язкового застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки інші обставини, які наведені судом вище, є переважними при оцінці ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі вимог ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Окрім того, обвинуваченому підлягають роз`ясненню обов`язки, передбачені ст.ст. 182, 194 КПК України, які будуть покладені на нього у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України - розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи обставини справи, розмір шкоди, спричиненої злочином, а також враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає можливим визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Не заслуговує уваги твердження захисника про невідповідність розміру застави розміру матеріальної шкоди, оскільки даний розмір застави визначений в межах ст. 182 КПК України із урахуванням обставин справи та характеристики особи обвинуваченого, та законом не регламентовано обов`язок суду визначити розмір застави виходячи саме з розміру заподіяної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме: до 10 жовтня 2021 р. включно.

Визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 181 600 / сто вісімдесят одна тисяча шістсот/ гривень обвинуваченому та негайно звільнити ОСОБА_6 з -під варти, якщо протягом дії цієї ухвали обвинуваченим або заставодавцем буде внесено заставу на спеціальний депозитний рахунок (Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, рахунок № UA1012089).

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі внесення застави на них покладаються обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. В разі невиконання покладених обов`язків застава буде звернута в дохід держави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1