Номер провадження: 11-сс/813/669/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2021 року про відмову в застосуванні до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003194 від 05 листопада 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до неї застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 години до 07 години ранку наступної доби.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення заставити в сумі 1 200 000 гривень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за який їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Прокурор вважає, що у даному кримінальному провадженні існує ризик того, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки одразу ж після вчинення злочину вона перетнула держаний кордон України та вилетіла до Об`єднаних Арабських Еміратів.

Крім того підозрювана може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для досудового розслідування, оскільки місце знаходження обладнання, наркотичних засобів, реалізацію яких здійснювала підозрювана, а також грошових коштів, отриманих від збуту наркотичних речовин, на теперішній час не встановлено.

Також прокурор вважає, що перебуваючи на свободі підозрювана може впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити новий злочин.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за таких обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 , вступила у попередню змову з невстановленою особою, з якою розробила злочинний план щодо збуту психотропних речовин на території міста Одеси.

Згідно із розробленого заздалегідь злочинного плану, ОСОБА_8 незаконно придбала, при невстановлених під час проведення досудового розслідування обставинах, у невстановленої органом досудового розслідування особи порошкоподібну речовину яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, з метою подальшого збуту.

В подальшому, 09 жовтня 2020 року в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет з замком, який містить порошкоподібну речовину білого кольору, полімерний пакет з замком, на внутрішній поверхні якого є нашарування речовини білого кольору, шістнадцять прозорих полімерних пакетів з замком з залишками порошкоподібної речовини білого кольору, чотири грошові купюри номіналом один долар США, на поверхні яких є залишки порошкоподібної речовини білого кольору, які ОСОБА_8 , незаконно зберігала за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту на території міста Одеси.

Експертним дослідженням встановлено, що порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну становить 0,53369 г.

Психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, ОСОБА_8 , зберігала та упакувала (розфасувала) по окремим поліетиленовим пакетам з метою подальшого збуту згідно із заздалегідь розробленого плану з невстановленою особою.

Факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: зокрема протоколом обшуку за місцем її проживання; протоколами допиту свідків; висновком експертизи, а також іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Прокурор, як на обставину, що дає підставу вважати про наявність ризику того, що підозрювана ОСОБА_8 може вчиняти дії направленні на переховування від органу досудового розслідування посилався на те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Однак посилання прокурора на тяжкість злочину та покарання, яке загрожує підозрюваній апеляційний суд вважає недостатніми для застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того слідчий у клопотанні зазначив, що підозрювана не одружена, не працевлаштована та не має міцних соціальних зв`язків.

Викладені обставини на переконання апеляційного суду також не можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу.

В свою чергу апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_8 зареєстрована на території Одеської області за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою підозрювана постійно проживає. Крім того раніше вона не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Та обставина, що 05 листопада 2020 року ОСОБА_8 покинула територію України та вилетіла до Об`єднаних Арабських Еміратів також не є підставою для застосування до неї найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки станом на 05 листопада 2020 року вона не мала статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні і на неї не поширювався обов`язок знаходитись в полі зору правоохоронного органу.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 було складено старшим слідчим СВ Приморського ВП в м Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 лише 12 листопада 2020 року та в подальшому 13 листопада 2020 року підозра була направлена за місцем реєстрації ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг обґрунтувати, чому запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Крім того прокурор просив визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 1 200 000 гривень, що вдвічі перевищує розмір застави, який у своєму клопотанні просив застосувати слідчій.

Апеляційний суд бере до уваги, що на теперішній час підозрювана ОСОБА_8 належним виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, не здійснює спроб переховуватись від органу досудового розслідування, самостійно за першою вимогою з`явилась до апеляційного суду в судове засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваної та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового розслідування до підозрюваної ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2021 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до неї застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 години до 07 години ранку наступної доби залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4