Справа № 399/91/18;
1-кп/401/19/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників адвоката ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2017 року № 00000522 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Камбурліївка Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого конярем у філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державне підприємство «Конярство України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця сел. Онуфріївка Кіровоградської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого конярем у філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державне підприємство «Конярство України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимий

-22.02.2010 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 1 рік 23 дні;

-20.11.2019 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.. 75 КПК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні подання Онуфрівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2017 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_7 з метою з`ясування відносин із ОСОБА_8 прийшов до будівлі корпусу конюшні № 3 Філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державного підприємства «Конярство України», розташованої на території господарчого двору Філії «Онуфріївський кінний завод № 175» Державного підприємства «Конярство України» по вул. Берегова, 40а в сел. Онуфріївка Кіровоградської області.

Під час розмови, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виникла сварка, яка згодом переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_7 кулаками рук намагався нанести ОСОБА_8 тілесні ушкодження. В цей час, не маючи попередньої змови з ОСОБА_7 на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 приєднуючись до злочинних дій ОСОБА_7 у процесі спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 ззаду, взяв до рук рашпіль для очищення копит коней, який із метою самозахисту приніс потерпілий, та вказаним рашпілем наніс один удар в ліву тім`яну область голови ОСОБА_8 та 1 удар в область обличчя, від яких останній впав на поверхню землі.

Після цього, ОСОБА_7 , не бажаючи відмовлятися від спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 , отримавши удар у голову рашпілем, який наніс ОСОБА_9 , упав на поверхню землі та у результаті чого був позбавлений можливості чинити опір, усвідомлюючи, що внаслідок нанесених ОСОБА_6 ударів потерпілому ОСОБА_8 могли бути спричинені тілесні ушкодження, небезпечні для його життя в момент заподіяння, з метою спільного спричинення більш тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, умисно наніс 5 ударів ногами по тулубу та руках ОСОБА_8 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми із забійно-розсіченою раною в лівій тім`яній області, вдавленого оскольчатого перелому лівої тім`яної кістки із забоєм мозку легкого ступеня, зсадини із набряком та крововиливом м`яких тканин на губах зліва, травматичного сколу ріжучої емальової частини коронки 3 зубу зліва нижньої щелепи, а також крововиливу на руках, які згідно висновку експерта № 237 від 28.11.2017 року відносяться до категорії тяжких як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково, та у судовому засіданні, яке відбулось 10 липня 2019 року суду пояснив, що вони пішли брати солому для годівлі коней. Побачивши бійку, яка зав`язалася між ОСОБА_8 та його братом ОСОБА_7 , кинулись розбороняти. Він особисто відтягував свого брата за плечі. Хто відтягував потерпілого ОСОБА_8 він не пам`ятає. Йому особисто наніс удар ОСОБА_10 , брат потерпілого, після чого він пішов. Особисто він не наносив будь-яких ударів потерпілому ОСОБА_8 .

У судовому засіданні, яке відбулось 09.09.2020 року ОСОБА_6 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, суду повідомив, що він повністю заперечує свою причетність до побиття ОСОБА_8 . До цих подій у нього не було неприязних стосунків з ОСОБА_8 . Йому відомо, що потерпілий ОСОБА_8 відчинив двері та щось сказав. З чого розпочалась бійка він не бачив. У цей час він був біля корпусу № 2. Після 17 години з`явився біля корпусу № 3. Бачив як ОСОБА_8 бився з його братом ОСОБА_7 . Коли він підійшов, то їх вже розбороняли ОСОБА_10 (брат потерпілого) та ОСОБА_11 . Хто наносив удари ОСОБА_12 він не бачив. Бачив, що його брат ОСОБА_13 лежав, а на ньому зверху був ОСОБА_14 . Чув як потерпілий ОСОБА_8 говорив своєму братові ОСОБА_10 : « ОСОБА_15 ». Сама бійка тривала близько 5 хвилин. Він підійшов та хотів їх примирити. До нього підбіг брат ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , та почав наносити йому удари. Після цього він утік. Брата ОСОБА_13 забирали з місця бійки хлопці. У нього особисто були синці від ударів ОСОБА_17 , про що він повідомляв слідчому.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково, та у судовому засіданні, яке відбулось 10 липня 2019 року суду пояснив, що у той день він їхав на роботу на велосипеді, а потерпілий ОСОБА_8 , проїжджаючи повз на автомобілі, щось вигукнув йому. Для того щоб з`ясувати, що хотів сказати ОСОБА_8 , він підійшов до конюшні, у якій той працював, та покликав його на розмову. Москаль ОСОБА_18 вибіг з конюшні із рашпілем у руці та відразу наніс йому удар. Потім між ним та ОСОБА_8 зав`язалася бійка. Вони наносили удари один одному кулаками у різні частини тіла у тому числі по голові. Рашпілем він його не бив. Хто це міг зробити він також не знає. Потім ОСОБА_19 упав. Коли ОСОБА_8 лежав на землі, то він ще декілька разів ударив його ногою у живіт. Спочатку вони були удвох з ОСОБА_20 а потім підійшли ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Пам`ятає, що їх розбороняли. Його особисто відтягував брат. Він не бачив чи наносив удари ОСОБА_8 його брат ОСОБА_21 . Бачив, що потерпілий лежав, потім його відтягнули у конюшню. До них підбіг брат потерпілого ОСОБА_23 та вдарив його ногою в обличчя, від чого він втратив свідомість та його відтягнули у конюшню.

У судовому засіданні, яке відбулось 09.09.2020 року ОСОБА_7 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, суду повідомив, що 13.11.2017 року приблизно о 18 годині пішов до приміщення у якому працював ОСОБА_8 , покликав його щоб дізнатись, що той йому говорив з машини. Москаль ОСОБА_18 був неприязно до нього налаштований. На його думку, причиною тому було те, що він приходив до сестри дружини, а він вигнав його. Він чекав на ОСОБА_8 надворі, стоячи спиною до приміщення конюшні. У приміщенні конюшні був ще ОСОБА_24 , який його бачив. Приблизно через дві хвилини вибіг з конюшні ОСОБА_8 , який нічого не говорив і не кричав. У цей час він почув як біля його вуха пролетів блискучий предмет, він подумав, що то був ніж та злякався. Потім зав`язалася бійка. Хто перший наніс удар він точно не пам`ятає, проте не виключає, що може й він першим наніс удар кулаком. У відповідь ОСОБА_19 також наносив удари. Один з ударів прийшовся йому у ніс. Коли вони билися, то поряд з ними нікого не було. Це була звичайна бійка. Свого брата він не бачив. Потім прибіг ОСОБА_23 , брат ОСОБА_25 . Хто розбив йому носа ОСОБА_18 чи ОСОБА_16 , він точно не пам`ятає. Про нанесення йому тілесних ушкоджень він писав заяву, але це не зафіксовано. З місця бійки його забрали ОСОБА_26 і ОСОБА_27 .

Крім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 та повного заперечення своєї причетності до вчинення злочину ОСОБА_6 їх вина у вчиненні злочину доводиться дослідженими відповідно до вимог частини 1 статті 23 КПК України доказами.

Дослідивши докази безпосередньо та отримавши показання учасників кримінального провадження усно, судом встановлено таке.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні, яке відбулося 06.09.2018 року пояснив, що 13 листопада 2017 року, він на автомобілі їхав на роботу на ОСОБА_28 кінний завод. У цей час ОСОБА_29 , з яким у нього був конфлікт, проїжджав на велосипеді. Він крикнув йому, щоб той прийшов до конюшні, у якій він працював. Приблизно о 18 годині цього ж дня ОСОБА_29 прийшов до конюшні, погукав його. Але він побачив, що ОСОБА_29 був не один. Тоді він вийшов, взявши із собою рашпіль, щоб їх налякати. Коли замахнувся рашпілем, то його металева частина відпала, а в його руці залишилася лише дерев`яна ручка. Тоді ОСОБА_30 , забіг позаду нього, і в цей час він відчув удар. Коли падав, то бачив, як ОСОБА_31 заніс над ним рашпіль, і наніс другий удар, а потім стали бити ногами. Від цього він втратив свідомість. Нанесення ударів продовжувалось до приходу друзів, які припинили бійку.

У судовому засіданні, яке відбулось 10.03.2020 року потерпілий ОСОБА_8 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, підтвердив ті обставини про які вже повідомляв. Та додатково пояснив, що у той час, коли він за допомогою рашпіля розчищав копита коней, його погукав ОСОБА_32 . ОСОБА_7 він сам запросив, щоб залагодити конфлікт, який між ними виник раніше. Оскільки ОСОБА_29 прийшов не один, а з ним були його брат ОСОБА_30 , ОСОБА_22 і вони йшли на нього, то зрозумів, що його будуть бити і замахнувся рашпілем, щоб їх налякати. Але коли у нього випала із руки металева частина рашпіля, то всі йшли до нього, а ОСОБА_31 говорив йому: «Йди сюди». Потім він розпочав бійку з ОСОБА_33 . Билися кулаками. Дерев`яної ручки від рашпіля у його руці не було, припускає, що вона також десь випала. Ця бійка продовжувалось секунди. У цей час ззаду відчув удар по обличчю та голові. Розвернувшись, побачив, що удари наносив ОСОБА_30 металевою частиною рашпіля, яку тримав двома руками. Після цих ударів він упав та втратив свідомість. Чи наносили йому удари ОСОБА_26 і ОСОБА_27 , він не бачив. Коли лежав, то відчував, що удари ногами наносили не двоє людей, а більше. Чув, що кричав його брат. Вважає, що якби з його рук не випав рашпіль, то вони б не наважились підійти до нього. Не встиг також подумати, що можна було б втекти у конюшню щоб уникнути побиття. Потім його забрала карета швидкої допомоги. Повідомив, що йому відшкодована шкода на лікування, у сумі 8000 грн. У заяві яка долучена у судовому засіданні 11.09.2019 року потерпілий зазначив, що жодних претензій до обвинувачених не має. (Т.2 а.с.45) У заяві яка надійшла до суду 19.02.2021 року (Т. 2 а.с. 220) потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що не має претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , від свого цивільного позову про стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовляється у повному обсязі. При визначенні міри покарання обвинуваченим, покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні, яке відбулось 06.09.2018 року, свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 13.11.2017 року він був на роботі, а саме ОСОБА_28 кінний завод. Приблизно біля 18 години він ніс корм з однієї конюшні до іншої, та побачив хлопців. У цей час з конюшні вийшов його брат ОСОБА_19 , при цьому він побачив, що з його рук щось вилетіло. Потім він бачив, як його брат бився з ОСОБА_33 . У цей час ОСОБА_30 підняв той предмет, що випав із рук його брата, та наніс цим предметом удар по голові ОСОБА_34 . Це був рашпіль металевий із зубчиками, якими розчищають копита коням. Побачивши це, він підбіг та почав наносити удари ОСОБА_35 . Після цього ОСОБА_29 та ОСОБА_30 втекли. А його брата відтягли до приміщення конюшні. Закривали рану на голові, щоб зупинити кров. Потім його забрала карета швидкої допомоги.

У судовому засіданні, яке відбулось 10.02.2020 року свідок ОСОБА_10 при додатковому допиті, який було здійснено з ініціативи сторони захисту, підтвердив ті обставини про які вже повідомляв та додатково пояснив, що він ніс зерно для коней з корпусу № 4 до корпусу № 3, відстань між якими приблизно 50 м. Побачив ОСОБА_36 , який стояв біля конюшні та свого брата ОСОБА_18 , який вийшов із конюшні, при цьому з рук його брата випав предмет схожий на рашпіль. Він знав, що у його брата з ОСОБА_33 був конфлікт, можливо із-за дівчини. Його брат ОСОБА_37 та ОСОБА_32 почали битися. Його брат наносив удари ОСОБА_38 у тулуб і голову, а ОСОБА_13 практично не бив ОСОБА_39 , а лише захищався. Тоді він почав йти швидше. Між корпусом № 2 та № 3 стояли ще хлопці. ОСОБА_30 був з цими хлопцями. Потім ОСОБА_30 підбіг до хлопців, які билися, підняв предмет, який випав з рук ОСОБА_39 та зайшовши ззаду, наніс цим предметом один за одним два удари по голові його брата ОСОБА_39 . При цьому ОСОБА_21 не намагався розборонити їх, а відразу наніс удари. Після цих ударів ОСОБА_37 почав падати. У цей час ОСОБА_32 залишився біля ОСОБА_39 та почав добивати його ногами, а ОСОБА_30 відбіг у сторону. Коли він прибіг, то почав бити ОСОБА_36 , а потім ударив ОСОБА_40 . Біля них ще були ОСОБА_22 та ОСОБА_41 . Він чув як ОСОБА_22 сказав ОСОБА_42 , що ти ж міг убити ОСОБА_18 . Про цей факт він повідомляв слідчому. Під час бійки ніяких розмов не було. Після отриманих травм брат потребував лікування. Він просив обвинувачених надати матеріальну допомогу на лікування. Хлопці виплатили все. Претензій не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_43 суду пояснив, що у той вечір він був у конюшні, доглядав за кіньми. До конюшні зайшов ОСОБА_29 та запитав де ОСОБА_19 . Бачив як ОСОБА_19 вибіг з конюшні з рашпілем у руках. Самих подій він особисто не бачив і нічого не чув. Потім коли вийшов на вулицю, то бачив, що ОСОБА_23 (старший брат ОСОБА_34 ) напав на ОСОБА_7 . Коли вийшов на вулицю, то побачив, що у ОСОБА_34 була кров на обличчі
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 суду повідомила, що вона три рази була понятою при проведенні слідчих дій біля конюшні № 3. У її присутності показували як наносили удари рашпілем ОСОБА_45 . Хто саме наносив удари вона не пам`ятає. Під час слідчих дій велась відео зйомка. З нею разом понятою була ОСОБА_46 . Працівники поліції нікого не примушували давати свідчення. Учасники слідчих дій розказували все добровільно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 суду пояснила, що вона на запрошення співробітників поліції двічі була понятою при проведенні слідчих дій, а саме під час слідчого експерименту. Під час слідчого експерименту ОСОБА_48 розповідав, що коли він прибіг, то його брат ОСОБА_19 лежав. Крім цього була понятою при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_49 , який все розповідав. Слідчий складав протокол. Вона та понята ОСОБА_44 підписували його. Працівники поліції нікого не примушували давати свідчення.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_50 суду пояснив, що він 13.11.2017 року приїхав в с. Онуфріївку до ОСОБА_49 на день народження. Туник ОСОБА_51 сказав, що йому потрібно на роботу. Він разом з ОСОБА_52 у вечірній час пішли у конюшню. У конюшні він бачив ОСОБА_34 , якого покликали на вулицю і він вийшов. З того часу пройшло приблизно 5 хвилин, і вони побачили як його ударили залізним предметом по голові. Від удару він упав. З голови текла кров, він почав втрачати свідомість. Вони відливали його водою. Як звати того хто ударив, він сказати не може, але це хтось із двох обвинувачених. Було два удари один по голові, а другий по тілу. Вони почали відкачувати потерпілого. Потім підійшов ОСОБА_23 (брат потерпілого) та почав розбиратися. Той хто наніс удари відразу зник. А другий залишився.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_53 суду пояснив, що 13.11.2017 року між ОСОБА_8 та братами ОСОБА_33 та ОСОБА_54 зав`язалася бійка. Розпочав бійку один з ОСОБА_55 . Причина, по якій сталася бійка, йому не відома. Москаля ОСОБА_18 вдарили рашпілем по голові ззаду. Він особисто бачив як наносили удари. Після чого ОСОБА_8 упав. Потім його лежачого ногами бив ОСОБА_29 (це не той із братів, що бив по голові, а інший). Потім він підбіг до ОСОБА_34 , який лежав без свідомості, та почав шапкою затискати рану на голові.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_56 суду пояснив, що 13.11.2017 року сталася бійка між ОСОБА_8 та братами ОСОБА_57 ОСОБА_58 . Безпосереднім очевидцем подій, він не був, тому що знаходився у конюшні. Коли вийшов із конюшні, то вже нікого не було лише побачив, що на землі лежить ОСОБА_29 , тримається за ніс. Також він побачив кров. Оскільки він боїться крові, то у нього почалася паніка. Чув крики людей. Що саме вони говорили, він не пам`ятає. ОСОБА_36 поклав у конюшні на кушетці. Він був при свідомості. Слова: « ОСОБА_21 , ти міг його вбити», він говорив у машині, коли йому сказали, що ОСОБА_30 ударив по голові ОСОБА_59 . Коли вони з ОСОБА_27 забирали ОСОБА_36 , де був ОСОБА_60 йому не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він працював наОнуфріївському кінному заводі з 2017 року по 2018 рік. Вказав, що йому відомо що у 2017 році сталася бійка, проте жодних обставин бійки не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_61 , надаючи роз`яснення щодо висновку № 237 від 26.12.2017 року, та додаткового висновку від № 3 від 10.01.2018 року пояснив, що механізми нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 були різними. У потерпілого були легкі тілесні ушкодження та одне тілесне ушкодження, яке виникло у результаті удару по голові, предметом, який має ребро. Таким предметом міг бути напільник, який надавався для огляду. Тяжке тілесне ушкодження нанесене однією особою, в результаті одного удару у голову, предметом наданим для огляду, а саме напільником.
Вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000522 встановлено, що 13.11.2017 року до Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що 13.11.2017 року близько 18:00 години невстановлена особа, перебуваючи на території господарського двору ОКЗ №175 розташованого в сел. Онуфріївка Кіровоградської області, спричинила йому тілесні ушкодження. (Том 1, а.с. 150).

Протоколом огляду місця події від 13.11.2017 року та фотокартками до нього, у кримінальному провадженні № 0000522 зафіксовано проведення огляду господарчого двору ОКЗ №175 в сел. Онуфріївка Кіровоградської області. (Том 1, а.с. 155-157).

Протоколом огляду місця події від 22.12.2017 року та фотокартками до нього, у кримінальному провадженні № 0000522 зафіксовано проведення огляду господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час проведення огляду присутні поняті. В ході огляду виявлено та вилучено рашпіль. (Том 1, а.с. 158-161)

Відповідно до висновку судмедексперта № 237 від 26.12.2017 року (Том 1, а. с. 163-165), на підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 21.11.2017 року при дослідженні встановлено, що у ОСОБА_8 2000 р.н. виявлено тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми із забійно-розсіченою раною в лівій тім`яній області, вдавленого оскольчатого перелому лівої тім`яної кістки із забоєм мозку легкого ступеня, зсадини із набряком та крововиливом м`яких тканин на губах зліва, травматичного сколу ріжучої емальової частини коронки 3 зуба зліва нижньої щелепи, а також крововиливу на руках, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 та понятих із застосуванням відеозапису. Під час проведення слідчого експерименту на території господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 показав яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8 (Том 1, а.с. 160-161). У судовому засіданні відтворений відеозапис, який міститься на DVD-R диск, з якого видно, що свідок ОСОБА_10 показує у який спосіб та яким предметом ОСОБА_62 наносив удар у голову та по обличчю його брату ОСОБА_45 .
Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_63 та понятих із застосуванням відеозапису. Під час проведення слідчого експерименту на території господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_53 показав яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8 (Том 1, а.с. 170-171). У судовому засіданні відтворений відеозапис, який міститься на DVD-R диск, з якого видно, що свідок ОСОБА_53 показує яким предметом та у який спосіб був нанесений удар по голові ОСОБА_45 . Особу, яка наносила удар, він не розгледів. Коли вийшов із конюшні, то побачив, що ОСОБА_29 бив ногами ОСОБА_34 , який лежав на землі.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.01.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , законного представника, психолога та понятих із застосуванням відеозапису. Під час проведення слідчого експерименту на території господарчого двору ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 показав яким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили йому тілесні ушкодження. У судовому засіданні відтворений відеозапис, який міститься на DVD-R диск, з якого видно, що потерпілий ОСОБА_8 показує як ОСОБА_30 наніс йому два удари рашпілем. Один удар прийшовся йому у голову, від якого він почав падати, а другий удар прийшовся по обличчю. Зазначив, що це був його рашпіль, яким він обробляв копита коней, з яким він вийшов з конюшні та який випав у нього з руки. (Том 1, а.с. 174-175).
Додатковим висновком судмедексперта № 3 від 10.01.2018 року судово-медичної експертизи, призначеної на підставі постанови про призначення додаткової від 10.01.2018 року (Том 1, а. с. 178-180), з якого встановлено, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_8 могли виникнути в результаті спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як показано під час проведення слідчих експериментів з ОСОБА_64 , ОСОБА_65 та ОСОБА_66 .
Дослідивши всебічно, повно й неупереджено обставини кримінального провадження, даючи оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вчинені обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дії повністю охоплюються елементами складу злочину, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, доведена повністю і їх дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно заперечення факту нанесення ним (чи його братом) удару потерпілому ОСОБА_8 металевим рашпілем у голову, який спричинив тяжке тілесне ушкодження, та позицію обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що він наніс потерпілому тілесні ушкодження захищаючись від нападу потерпілого, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення, спрямований на ухилення від кримінальної відповідальності чи мінімізацію покарання за вчинене.

А відтак доводи сторони захисту про недоведеність факту нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 удару потерпілому ОСОБА_8 металевим рашпілем у голову, який спричинив тяжке тілесне ушкодження та є підставою для ухвалення виправдувального вироку, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються сукупністю досліджених під час судового розгляду таких доказів.
Так послідовними та взаємоузгодженими показаннями потерпілого ОСОБА_8 , чітко підтверджується яким предметом та у який спосіб обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому удари в голову та по обличчю, від одного з яких, він отримав тяжке тілесне ушкодження. Факт нанесення потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження металевим рашпілем повністю підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_53 також підтвердив та показав під час слідчого експерименту яким предметом та у який спосіб був нанесений удар по голові ОСОБА_45 . При цьому обличчя особи, яка наносила удар, він не розгледів, але коли вийшов із конюшні, то побачив, що ОСОБА_29 бив ногами ОСОБА_34 , який лежав на землі. Свідок ОСОБА_67 бачив як ОСОБА_34 ударили залізним предметом по голові, від якого він упав, а з його голови текла кров та він почав втрачати свідомість. Як звати того хто ударив, він сказати не може, але це був один із двох обвинувачених. Підтвердив, що було нанесено два удари один по голові, а другий по тілу. Той хто наніс удари відразу зник. А другий залишився.
Вказані показання потерпілого та свідків повністю узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи № 237 від 26.12.2017 року та № 3 від 10.01.2018 року а також поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_68 , який роз`яснив механізм нанесення тяжкого тілесного ушкодження металевим предметом, який має ребро, а саме рашпілем.
Суд також критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо непричетності свого брата ОСОБА_6 до злочину, а також нанесення ним самим потерпілому ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень у стані необхідної оборони, та вважає, що у такий спосіб обвинувачений намагається допомогти своєму брату ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності та відповідно сам ухилитись від кримінальної відповідальності чи мінімізувати покарання за вчинене.

Доводи сторони захисту про нанесення потерпілому ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 у стані необхідної оборони, а також безпідставності кваліфікації його дій як вчинених групою осіб, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не знаходять свого підтвердження дослідженими доказами.
До такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до ст.36 КК України необхідна оборона - це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.
Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього визначених законом умов. Відповідно до частини першої ст.36 КК України, такими умовами є будь-які дії особи, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, та у зв`язку з цим вимагають свого негайного відвернення або припинення. А така необхідність виникає тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 , який був на час вчинення відносно нього злочину неповнолітнім, перебували між собою в неприязних відносинах. Саме ОСОБА_7 прийшов до ОСОБА_8 з метою з`ясування стосунків. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 не міг не розуміти, що їх конфлікт з потерпілим може спровокувати бійку, а тому розвиток подій із застосуванням фізичної сили з його боку міг бути прогнозованим та очікуваним. Крім того свідок ОСОБА_53 показав, що ОСОБА_7 наносив удари ногами у різні частини тіла потерпілого ОСОБА_8 , у той час коли він вже лежав на землі, після отриманого удару металевим предметом у голову, та відповідно не міг спричинити шкоду обвинуваченому ОСОБА_7 .
Позицію сторони захисту щодо безпідставності кваліфікації дій ОСОБА_7 як вчинених групою осіб, суд вважає хибною з огляду на таке.
Вчинення тяжкого тілесного ушкодження групою осіб згідно із ч 2 статті 121 КК України має місце у випадках, якщо у ньому брали участь декілька виконавців, які утворили групу для спільного вчинення злочину без попередньої домовленості між собою про це. Відсутність попередньої змови означає, що виконавці злочину до моменту його вчинення не обговорювали питання про його вчинення, не домовлялися про спільність своїх дій, розподіл ролей тощо. Для цієї групи характерне спонтанне, ситуативне об`єднання зусиль виконавців для досягнення загального злочинного результату безпосередньо перед його вчиненням або в процесі його вчинення. Учасники такої групи можуть бути не знайомі між собою. Діючи як співвиконавці, вони можуть разом розпочинати виконання об`єктивної сторони злочину або долучатися до злочину, вчинення якого іншим співвиконавцем вже розпочалося, але ще не закінчилося. Дії таких осіб мають бути погоджені стосовно об`єкта та об`єктивної сторони злочину, і ці особи повинні усвідомлювати, що діють спільно для досягнення єдиного злочинного результату. При цьому члени такої групи можуть застосовувати різні засоби і знаряддя злочину, діяти стосовно кількох потерпілих одночасно.

Беручи до уваги той факт, що після нанесення удару ОСОБА_6 металевим рашпілем у голову потерпілого ОСОБА_8 , від якого останній упав на землю, ОСОБА_7 продовжував наносити йому удари ногами у різні частини тіла, суд дійшов висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були узгодженими щодо об`єкта злочину, а також вони усвідомлювали, що вчиняють спільні дії для досягнення єдиного злочинного результату, яким є тяжке тілесне ушкодження спричинене потерпілому.
Разом з тим суд звертає увагу на суперечливу поведінку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не вважаючи себе винними у спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 відшкодували матеріальну та моральну шкоду потерпілому, про що свідчать заяви потерпілого про відсутність претензій та відмову від цивільного позову та його законного представника ОСОБА_10 , який під час повторного допиту вказав, що обвинувачені виплатили кошти на відшкодування шкоди.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд враховує особи обвинувачених, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліку Онуфріївського районного відділу з питань пробації Південного МУ ПВК та пробації не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи порушень трудової дисципліни не вчиняв, свої трудові обов`язки виконує.

Обставиною, що пом`якшуює покарання відповідно до ст. 66 КК України є добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та вважає що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи порушень трудової дисципліни не вчиняв, свої трудові обов`язки виконує.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та вважає що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Остаточне покарання ОСОБА_7 суд призначає відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання із змінами і доповненнями, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

Призначення такого виду та розміру покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, а також принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року».

Цивільний позивач ОСОБА_8 відмовився від цивільного позову про що подав відповідну заяву (Т. 2 а.с. 220)

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову. У зв`язку з відмовою від цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 , провадження за цивільним позовом підлягає закриттю.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На час апеляційного оскарження обрати ОСОБА_6 запобіжний захід, у виді тримання під вартою та взяти ОСОБА_6 під варту у залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 18 березня 2021 року

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7( сім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.11.2019 року більш суворим призначеним за даним вироком визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На час апеляційного оскарження обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, у виді тримання під вартою та взяти ОСОБА_7 під варту у залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 18 березня 2021 року

Закрити провадження за цивільними позовом потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зв`язку з відмовою від позову потерпілого ОСОБА_8 .

Речові докази, а саме: - DVD-r диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту від 09.01.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_8 ; DVD-r диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_10 ; DVD-r диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту від 04.01.2018 року за участю свідка ОСОБА_69 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1